Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернувся із позовною заявою про стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [PERSON] звернувся до КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 01.08.2005 року. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із кредитним лімітом, позичальнику надано у користування кредитну картку. В подальшому кредитний ліміт збільшився до 12000 грн. Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі. Але в процесі користування кредитним рахунком [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, ухилився від сплати заборгованості за кредитом. [INFO] позичальник [PERSON] помер. З огляду на ст.ст.608, 1218, 1219 ЦК України, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (6 місяців з дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Спадкоємці позичальника мали право подати заяву про прийняття спадщини або відмову від спадщини у строк з 04.09.2019 року по 04.03.2020 року. Спадкоємцями, які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] та [PERSON] 26.08.2020 року позивачем була направлена претензія кредитора до Марганецької державної нотаріальної контори, та 08.09.2020 року отримано відповідь Другої нікопольської державної нотаріальної контори. Відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, в тому числі, і кредитні зобов`язання померлого позичальника. 07.04.2021 року до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`являв свої вимоги, але ніяких дій не виконано. За ст.1282 ЦК спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто в розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 01.08.2005 року становила 8250,73 гривень, яка складається з: заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 8250,73 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № б/н від 01.08.2005 року, а також судові витрати. Також позивач просив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та витребувати докази: довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою [ADDRESS] , станом на дату смерті [PERSON] - у Центру надання адміністративних послуг міста Марганець, і копію спадкової справи, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою від 26.11.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, ухвалою від 29.11.2021 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Відповідачі не скористалися правом подачі заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, правом подачі відзиву на позовну заяву. За ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав. Судом встановлено, що 01.08.2005 року між [PERSON] та КБ «ПриватБанк» укладено договір, згідно якого [PERSON] отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 3000 гривень (а.с.30). Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , протягом 2008-2020 років кредитний ліміт неодноразово змінювався, і в період з 23.08.2019 по 13.12.2019 року становив 8330,00 гривень (а.с.29). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському району та місту Марганцю Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 350 (а.с.47). За розрахунком (а.с.6-15) заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 01.08.2005 року становить - 8250,73 гривень. Кредитні правовідносини, які виникли між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] допускають правонаступництво. Відповідно до ст.5 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Отже, спірні правовідносини регулюються нормами цивільного законодавства, які діяли на момент смерті спадкодавця [PERSON] - [INFO] . Порядок прийняття спадщини, яка відкрилась [INFO] , визначений главою 84 ЦК України в редакції, що діяла на вказану дату. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст.1220 ЦК України). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права й обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті окрім тих, що зазначені в ст.1219 ЦК України. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1268 ЦК). Статтями 1269, 1270, 1273 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно Спадкової справи № 234/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] , її було відкрито на підставі претензії кредитора - АТ КБ «ПриватБанк», яку було подано Марганецькій державній нотаріальній конторі 28.08.2020 року. 28.08.2020 року завідувачем Другої нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в.о. завідувача Марганецької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Балашовою В.М. АТ КБ «ПриватБанк» надано відповідь на претензію, відповідно до якої відомості про коло спадкоємців, про наявність спадкового майна, його склад, місцезнаходження та вартість, у нотаріуса відсутні. В разі звернення спадкоємців померлого по питанню оформлення спадщини, до їх відома буде доведено зміст позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк», з врученням копії претензії. Тобто, відомостей про осіб, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] , Спадкова справа № 234/2020 не містить. Оскільки кредитні зобов`язання особи, яка померла, входять до складу спадщини, то підлягають застосуванню норми ст.ст.1281, 1282 ЦК України. Статтею 1281 ЦК України в редакції, що діяла на момент смерті позичальника - [INFO] , визначено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ст.1282 ЦК України в редакції, що діяла на момент смерті [PERSON] , спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Отже, враховуючи норми цивільного законодавства, що діяли на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] - [INFO] , кредитор спадкодавця може пред`явити вимоги лише до спадкоємця, який прийняв спадщину, а спадкоємець зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержавного у спадщину. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.43). Згідно довідки сектору реєстрації та обліку громадян Марганецької міської ради від 02.12.2021 року на момент смерті [PERSON] в квартирі [ADDRESS] проживали та/або зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Отже, з огляду на приписи ст.1268 ЦК України відповідачі [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] . Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей про те, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно. Наявність спадкового майна не доведен позивачем і не здобуто судом у процесуальний спосіб. Зважаючи на положення ст.1282 ЦК України про те, що спадкоємці задовольняють вимоги кредитора в межах вартості майна, одержаного в спадщину, відсутність такого майна виключає можливість задоволення вимог кредитора спадкодавця спадкоємцями. Крім того, обраний позивачем спосіб захисту прав не відповідає вимогам ч.2 ст.1282 ЦК України. Так, відповідно до ст.1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Тобто, задоволення вимоги кредитора до спадкоємців позичальника шляхом одноразового платежу можливе лише в позасудовому порядку. Судовий спосіб захисту порушеного права кредитора у разі відмови спадкоємців від одноразового платежу полягає у пред`явленні до спадкоємців позову про накладення стягнення на майно. Позивач же просить стягнути з спадкоємців заборгованість за кредитним договором, укладеним спадкодавцем, що не передбачено чинним цивільним законодавством. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.89 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зважаючи на зазначені вимоги цивільного процесуального законодавства, враховуючи встановлені в ході судового розгляду обставини, суд вважає, що звертаючись до суду із вимогою стягнути заборгованість за кредитним договором з відповідачів, позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed