Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла бабуся позивачки, [PERSON] , про що було видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 27 лютого 2021 року. Родинні стосунки підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 14 травня 1958 року, свідоцтвом про шлюб [PERSON] серії [NUMBER] від 24 жовтня 2014 року (видане повторно), шлюбне прізвище якої стало « [PERSON] » та свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 10 червня 1980 року. Після смерті померлої, відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку та відповідними надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказане нерухоме майно належало померлій на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, за реєстровим № 841 від 15 березня 1983 року, що видане державним нотаріусом Полтавської ДНК Вовк Г. А., зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, про що було видано відповідний витяг за № 14991122 від 19 грудня 2013 року. Спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилась. Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 20 вересня 2021 року за № 00032669479 померла, [PERSON] , на день відкриття спадщини [INFO] була зареєстрована за адресою: с. Петрівка, Полтавського району, Полтавської області, а спадкоємиця - [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За життя, померла склала заповіт, яким все своє майно заповідала онуці - [PERSON] , [INFO] . Інших спадкоємців, крім позивачки, не має. Встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини сплив 26 серпня 2021 року. У випадку, коли останній день строку припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається перший наступний за ним робочий день. Але, вчасно звернутись із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини [PERSON] не встигла. Факт втрати близької людини завжди супроводжується стресом і глибокими душевними стражданнями. У своїй постанові від 20.01.2021 у справі №752/11156/18-ц ВС зазначив, що глибокі душевні страждання у зв`язку зі смертю близької чи знайомої людини відчуває переважна більшість людей і законодавець, встановлюючи строк для прийняття спадщини тривалістю шість місяців для усіх спадкоємців, очевидно, враховував морально-психологічну сторону прийняття спадщини. Серед поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини є необізнаність спадкоємця про наявність заповіту (такий правовий висновок викладений у постанові ВСУ від 06.09.2017 у справі № 6-496цс17 та підтриманий у постановах ВС/КЦС: від 10.01.2019 у справі № 263/1221/17; від 17.03.2021 у справі № 308/4272/19; від 22.02.2021 у справі №644/7785/19). Позивачка не знала про існування заповіту, бо такою була воля померлої, щоб про існування заповіту її онука дізналася вже після її смерті. Весь цей час заповіт зберігався у доньки померлої - [PERSON] , що доводиться матір`ю позивачці. Враховуючи світову пандемію коронавірусу COVID-19, введені карантинні обмеження на території України, а також через юридичну необізнаність мати позивачки повідомила їй про наявність заповіту та віддала всі необхідні документи для оформлення спадщини лише через півроку, після смерті спадкодавиці, оскільки вважала, що спадщину можна оформлювати лише через півроку після смерті. За таких обставин, позивачка дізналася про існування заповіту на свою користь лише 26 серпня 2021 року, рівно через шість місяців після смерті бабусі, коли мати [PERSON] повідомила їй про наявність заповіту, складеного на ім`я [PERSON] , [INFO] . 20 серпня 2021 року з місця роботи позивачку було направлено у відрядження для проходження курсів підвищення кваліфікації. Відповідно до довідки № 187 від 18 вересня 2021 року, виданої ДП «Електромотор-Торг» ПрАТ «Електромотор» кухар [PERSON] перебувала у відрядженні з 20 серпня по 28 серпня 2021 року включно, з 30 серпня по 11 вересня 2021 року включно та з 13 вересня по 18 вересня 2021 року включно. Повернувшись з відрядження, в перший же робочий день, 20 вересня 2021 року, позивачка, [PERSON] , відразу звернулась до нотаріуса. 20 вересня 2021 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Лугової Лідії Петрівни, з метою оформити свої спадкові права після смерті бабусі, [PERSON] , що померла [INFO] . Однак, 20.09.2021 року приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Луговою Л.П. постановою №149/02-31 позивачці було відмолено у вчиненні нотаріальних дій, зокрема у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, оскільки нею було пропущено 6-ти місячний строк для прийняття спадщини. Згідно частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивачка прохає визнати пропущений нею строк на прийняття спадщини за заповітом після бабусі [PERSON] , що померла [INFO] пропущеним з поважних причин та визначити додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом. В судове засідання позивачка та її представник не з`явились, надавши до суду заяви з проханням розглянути дану справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали. В судове засідання представник відповідача Полтавської міської ради не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника третьої особи - Приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Лугової Л.П. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, не заперечила проти задоволення позову. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] померла бабуся позивачки, [PERSON] , про що було видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 27 лютого 2021 року. Родинні стосунки підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 14 травня 1958 року, свідоцтвом про шлюб [PERSON] серії [NUMBER] від 24 жовтня 2014 року (видане повторно), шлюбне прізвище якої стало « [PERSON] » та свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 10 червня 1980 року. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку та відповідними надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказане нерухоме майно належало померлій на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, за реєстровим № 841 від 15 березня 1983 року, що видане державним нотаріусом Полтавської ДНК Вовк Г. А., зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, про що було видано відповідний витяг за № 14991122 від 19 грудня 2013 року. Спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилась. Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 20 вересня 2021 року за № 00032669479 померла, [PERSON] , на день відкриття спадщини [INFO] була зареєстрована за адресою: с. Петрівка, Полтавського району, Полтавської області, а спадкоємиця - [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За життя, померла склала заповіт, яким все своє майно заповідала онуці - [PERSON] , [INFO] . Інших спадкоємців, крім позивачки, не має. Встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини сплив 26 серпня 2021 року. Позивачка не знала про існування заповіту, бо такою була воля померлої, щоб про існування заповіту її онука дізналася вже після її смерті. Весь цей час заповіт зберігався у доньки померлої - [PERSON] , що доводиться матір`ю позивачці. Враховуючи світову пандемію коронавірусу COVID-19, введені карантинні обмеження на території України, а також через юридичну необізнаність мати позивачки повідомила їй про наявність заповіту та віддала всі необхідні документи для оформлення спадщини лише через півроку, після смерті спадкодавиці, оскільки вважала, що спадщину можна оформлювати лише через півроку після смерті. За таких обставин, позивачка дізналася про існування заповіту на свою користь лише 26 серпня 2021 року, рівно через шість місяців після смерті бабусі, коли мати [PERSON] повідомила їй про наявність заповіту, складеного на ім`я [PERSON] , [INFO] . 20 серпня 2021 року з місця роботи позивачку було направлено у відрядження для проходження курсів підвищення кваліфікації. Відповідно до довідки № 187 від 18 вересня 2021 року, виданої ДП «Електромотор-Торг» ПрАТ «Електромотор» кухар [PERSON] перебувала у відрядженні з 20 серпня по 28 серпня 2021 року включно, з 30 серпня по 11 вересня 2021 року включно та з 13 вересня по 18 вересня 2021 року включно. Повернувшись з відрядження, в перший же робочий день, 20 вересня 2021 року, позивачка, [PERSON] , відразу звернулась до нотаріуса. 20 вересня 2021 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Лугової Лідії Петрівни, з метою оформити свої спадкові права після смерті бабусі, [PERSON] , що померла [INFO] . Однак, 20.09.2021 року приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Луговою Л.П. постановою №149/02-31 позивачці було відмолено у вчиненні нотаріальних дій, зокрема у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, оскільки нею було пропущено 6-ти місячний строк для прийняття спадщини. Згідно з ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у випадку коли особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (абз.1 п. 24 Постанови). При цьому, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом. Наведені позивачем причини є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Наведене свідчить, що встановлений статтею 1270 ЦК України строк на прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин. На підставі викладеного суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Витрати по сплаті судового збору підлягають покладенню на позивача.

Outcome: approved