Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Голова правління ОСББ «Чаадаєва-2» Новак В.В. 09.11.2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, яким з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить стягнути з [PERSON] на користь ОСББ «Чаадаєва-2» заборгованість по сплаті внесків на утримання будинку та відшкодування вартості спожитих житлово-комунальних послуг у розмірі 89612 грн. 35 коп., заборгованість по сплаті внесків за участь в утриманні відкритої гостьової стоянки у розмірі 4238 грн. 62 коп. з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСББ «Чаадаєва -2» належним чином виконало перед [PERSON] , який є власником квартири [ADDRESS] , свої зобов`язання щодо належного утримання та використання спільного майна будинку, проте відповідач неналежним чином здійснює оплату внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території та оплату комунальних послуг та внесків за користування земельною ділянкою для розміщення власного транспортного засобу (гостьової стоянки), у зв`язку із чим у відповідача утворилась заборгованість у загальному розмірі 93850 грн. 97 коп. Ухвалою судді Святошинського районного суду від 24.11.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на обставини викладені у поданому до суду відзиві. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 05.11.2008 року та 16.10.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Апишковою З.І. (т. 1 а.с. 69-70). Відповідно до статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва -2», об`єднання створено власниками квартир багатоквартирного будинку [ADDRESS] та [ADDRESS] , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». 01.01.2014 року між ОСББ «Чаадаєва-2» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території (т. 1 а.с. 35-36). Крім того, 01.02.2014 року між ОСББ «Чаадаєва-2» та [PERSON] було укладено договір про участь в утриманні відкритої гостьової стоянки призначеної для паркування транспортних засобів власників квартир та нежилих приміщень будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] , відповідно до якого ОСББ «Чаадаєва-2» надає відповідачу на території гостьової стоянки, розміщеної на прибудинковій території за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] послуги з утримання паркувального місця № 94 та охорони транспортного засобу замовника марки «Фольксваген», д.н. [NUMBER] , а замовник зобов`язується забезпечити своєчасну оплату наданих йому послуг з утримання паркувального місця та послуг по охороні транспортного засобу (т.1 а.с. 37). Згідно з п.2.1 розділу 2 статуту ОСББ «Чаадаєва -2», метою об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для платежів, передбачених законодавством та цим статутом. Відповідно до п. 4.5.8. розділу 4 статуту ОСББ «Чаадаєва -2», співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно з ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», власник квартири зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до ст. 10 ЖК УРСР встановлено, що громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію, а ст. 66 ЖК України передбачено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Статтею 151 Житлового кодексу УРСР, передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Так, ст. 67 ЖК УРСР визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, а ст. 68 ЖК України на власників квартир покладається обов`язок своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно з диспозицією зазначеної статті цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. За таких обставин, вбачається, що відповідач зобов`язаний сплачувати внески на утримання будинку, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок неналежного виконання відповідачем свого обов`язку щодо сплати витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, оплати комунальних послуг за період Як вбачається з матеріалів справи, нарахування позивачем житлово-комунальних послуг проводилось на підставі договору та правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 № 65 та постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з надання централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» з урахуванням показників будинкового та квартирного лічильників відповідача та по тарифам, які були встановлені регулятором у відповідний період. Внаслідок неналежного виконання відповідачем свого обов`язку щодо сплати витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, оплати комунальних послуг за період 01.08.2014 року по 31.03.2018 року, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території та оплату комунальних послуг на загальну суму 85989,67 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості ( т. 1 а.с. 149) Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги наведене та перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку, що за відповідачем виникла відповідальність за прострочення виконання зобов`язання по сплаті послуг по утриманню будинку, яка на підставі ст. 625 ЦК України складається з загального розміру заборгованості: 85989,67 грн, 3% річних - 2106,61 грн, та збитків від інфляції 5754,69 грн, яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до розрахунку заборгованості по внесках за використання гостьової стоянки, за відповідачем виникла заборгованість за період з 01.08.2014 року по 31.03.2018 року в зальному розмірі 4238,62 грн., яка складається з: заборгованості по внесках - 3600,00 грн., 3 % річних - 112,88 грн., яка також підлягає стягненню з відповідача (т. 1 а.с. 68). Суд не бере до уваги посилання [PERSON] на незаконне нарахування йому внесках за використання гостьової стоянки та наявністю підстав для безоплатного паркування його транспортного засобу, в зв`язку з наявністю у останнього 2-ї групи інвалідності, оскільки відповідачем в період з серпня 2014 року по серпень 2016 року частково сплачувались внески. Крім того, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 № 585 «Про затвердження Порядку надання пільг інвалідам, членам їх сімей, законним представником інвалідів (дітей-інвалідів), підприємствам, установам, організаціям громадських організацій інвалідів та сфери соціального захисту населення на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів», для отримання права на користування місцем для безоплатного зберігання транспортного засобу на автостоянці водії подають до районного органу соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання такі документи: заяву, заповнену водієм із зазначенням місця розташування автостоянки, на якій заявник виявив намір отримати місце для безоплатного зберігання транспортного засобу; копію паспорта водія (з пред`явленням оригіналу); копію пенсійного посвідчення або посвідчення отримувача державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, або посвідчення особи, яка одержує державну соціальну допомогу відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", або довідку для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, в яких міститься запис про інвалідність (з пред`явленням оригіналу); копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (з пред`явленням оригіналу); копію посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії (з пред`явленням оригіналу). Однак матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] звертався до районного органу соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання з заявою, на отримання місце для безоплатного зберігання транспортного засобу. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Отже, даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, враховуючи те, що факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та відшкодування вартості спожитих житлово-комунальних послуг у розмірі 89612 грн. 35 коп., заборгованість по сплаті внесків за участь в утриманні відкритої гостьової стоянки у розмірі 4238 грн. 62 коп. з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ч. 1 п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю, а тому в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат в розмірі 1600,00 грн. слід відмовити.

Outcome: partial