Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки, встановлення родинних відносин. В обґрунтування своєї заяви позивач посилається на те, що [INFO] помер її батько, [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту не укладав. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно останнього. За життя [PERSON] на праві приватної власності мав земельну ділянку, площею 8,4631 га, кадастровий номер 3223584400:05:000:0033, яка розташована на території Красятицької селищної ради Вишгородського району Київської області, що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після якої прийняв [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав у встановленому законом порядку. При звернені позивача до Іванківської районної державної нотаріальної контори з прохання видати свідоцтво про право власності на земельну ділянку, отримала відмову, оскільки державний акт виданий після смерті спадкодавиці та не доведено родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] . Позивач є дочкою [PERSON] , який є сином [PERSON] . Однак в документах, що підтверджують їх родинні зв`язки допущена помилка, а саме: у свідоцтві про народження [PERSON] мати вказана як « [PERSON] і [PERSON] ». На підставі чого був зроблений такий актовий запис позивачу не відомо. Позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права в досудовому порядку. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд: - визнати за позивачем [PERSON] право на завершення приватизації та здійснення Державної реєстрації речових прав земельної ділянки площею 8,4631 га з кадастровим номером 3223584400:05:000:0033 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Красятицької селищної ради Поліського району Київської області, що належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 173730, зареєстровано в книзі реєстрації державних актів за № 113, що належала покійній матері спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після якої прийняв її син (батько позивача) [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав у встановленому законом порядку; - встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є рідним сином [PERSON] , 1920 року народження, яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 25 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання (а.с. 22). У підготовче судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач, Поліська селищна рада Вишгородського району Київської області звернулися до суду із листом, в якому просять розглядати справу без участі представника селищної ради, заперечень не мають. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідач позов визнали. Позивач надала суду належні докази: копію свідоцтва про смерть спадкодавців [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 9, 10); копію свідоцтва про народження [PERSON] , відповідно до якого в графі мати вказано « [PERSON] » (а.с. 11); копію свідоцтва про народження позивача, відповідно до якого в графі батько вказано « [PERSON] » (а.с. 12); копію Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-9902340902021 від 08.11.2021 року, відповідно до якого [PERSON] являється власником земельної ділянки на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 23.05.2006 року, серії ЯГ 173730, кадастровий номер 3223584400:05:000:0033, площею 8,4628 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 14); Виписку із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), відповідно до якої [PERSON] на підставі Рішення Поліської РДА № 176 від 30.05.2000 року отримала сертифікат серії ЧР № 0331753 на земельну частку (пай), розміром 8,72 га, що знаходиться на території КСП «Нива» (а.с. 17); копію державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ № 173730, відповідно до якого [PERSON] є власником земельної ділянки, розміром 8,4631 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Красятицької селищної ради Поліського району Київської області (а.с. 18). Відповідно до\~ст. 116 ЗК України\~громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. В силу\~ст. 80 ЗК України\~суб`єктами права власності на землю є, зокрема, громадяни. Згідно\~ст. 81 ЗК України\~громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ч. 2\~ст. 116 ЗК України\~набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно ч. 3\~ст. 116 ЗК України\~безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , позивачу [PERSON] , як спадкоємцю за законом, відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 8,4631 га з кадастровим номером 3223584400:05:000:0033 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Красятицької селищної ради Поліського району Київської області, тобто до позивача перейшло право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.\~ Як вбачається з постанови Іванківської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 лютого 2021 року, спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON] . Інших спадкоємців не має (спадкова справа № 485/2019). В силу ч. 1\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судовому\~практику в\~справах про\~спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Крім того, відповідно до постанови Іванківської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 лютого 2021 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, у зв`язку з тим, що державний акт серії ЯГ № 173730, виданий 23.05.2006 року Поліською РДА після смерті спадкодавиці. Положеннями\~ст. 152 ЗК України\~передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації. Верховний Суд в Постанові від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження № 61-6243св18, зазначив наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до\~статті 1216 ЦК\~не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1\~розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. У\~Перехідних положеннях Земельного Кодексу України\~визначено, у разі коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно до\~ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершені процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовом про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до\~ст. 125 ЗК України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до\~ст. 126 ЗК України\~оформлення речових прав на земельну ділянку оформлюється відповідно до\~Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За життя спадкодавицею [PERSON] вчинено дії щодо приватизації земельної ділянки, площею 8,4631 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Красятицької селищної ради Поліського району Київської області. У зв`язку із смертю процедура приватизації не завершена, реєстрація права власності за померлою не проведена. В такому випадку така земельна ділянка входить до складу спадщини, а спадкоємець померлої - позивач [PERSON] набуває право на завершення приватизації. На підставі абз. 2 п. 1\~розділу X "Перехідні положення" ЗК\~рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до\~Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок"(втратив чинність на підставі\~Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із\~Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). На підставі абз. 5 п. 1\~розділу X "Перехідні положення" ЗК\~Внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки, місце розташування яких визначено за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), які розроблені до набрання чинності\~Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою", відомості про які не внесені до Державного земельного кадастру, здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Через не завершення процедури приватизації [PERSON] не було отримано правовстановлюючий документ, тобто державний акт. Відповідно до\~Законів України «Про державний земельний кадастр»\~та «;Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~з 01 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються, а тому за спадкоємцем [PERSON] в порядку захисту спадкових прав необхідно визнати право на завершення процедури приватизації та одержання правовстановлюючого документа на ім`я спадкоємця, шляхом здійснення всіх реєстраційних дій, пов`язаних з державною реєстрацією даної земельної ділянки. Враховуючи те, що [PERSON] померла до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію земельної ділянки (затвердження технічної документації) та видачі державного акту, до її спадкоємця [PERSON] в порядку спадкування перейшло право на завершення приватизації. Право власності на земельну ділянку у [PERSON] не виникло, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивача. Саме тому позивач має право звертатися до суду з позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та проведення державної реєстрації за ним прав власності на цю земельну ділянку. Отже, маються підстави для задоволення позову в частині визнання права на завершення приватизації земельної ділянки. Що стосується позовних вимог про встановлення родинних відносин, то суд прийшов до наступного. Відповідно до частин першої та другої\~статті 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи вимоги п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Заявник надав суду належні докази, з яких слідує, що [PERSON] є сином [PERSON] . Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилась спадщина, згідно якого заявник є спадкоємцем на майно померлих. Позивач [PERSON] не може прийняти спадщину в зв`язку з тим, що доказані родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] . Таким чином,\~суд вважає,\~що зібрані\~по справі\~докази та\~встановлені судом\~фактичні обставини\~справи,\~підтверджують те,\~що \~ [PERSON] ,\~ [INFO] , який помер [INFO] є рідним сином [PERSON] , 1920 року народження, яка померла [INFO] . Отже, маються підстави для задоволення заяви в повному обсязі. Судові витрати сплачені позивачем при подачі позову до суду, які вона просить не стягувати з відповідача.

Outcome: approved