Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачів на її користь майнову шкоду в розмірі 23425,47 грн., та моральну шкоду в розмірі 10000 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. 29.01.2020 року о 17 годині 30 хвилин водій [PERSON] , керуючи автобусом «БАЗ А079.14» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись у м. Одесі по вул. Генерала Петрова, напроти будинку № 25А, всупереч вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 02.03.2020 року у справі про адміністративне правопорушення за вказаною ДТП, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Позивач вказує, що діями [PERSON] , внаслідок ДТП було завдано майнову шкоду у розмірі 39909,00 грн., у зв`язку з фактично понесеними витратами на відновлення технічного та візуального стану автомобіля, що підтверджується актом приймання-передані виконаних робіт (наданих послуг) СТО «ЛЮКС-АВТО» від 18.08.2020 року. ТДВ «СК «Гардіан»було виплачено страхове відшкодування, за пошкоджений транспортний засіб Toyota Corolla, д.н.з. [NUMBER] лише у розмірі 16483,53 грн. Позивач зазначає, що станом на день подання позову, загальна вартість невідшкодованої завданої шкоди становить 23425,47 грн. Крім того, внаслідок ДТП позивачу також спричинено моральну шкоду, яка виразилась у відсутності можливості експлуатації пошкодженого транспортного засобу, витрачанні часу по усуненню наслідків ДТП, порушення звичайного способу життя. Моральну шкоду позивач оцінює в 10000 грн. 15 червня 2021 року представник відповідача [PERSON] подала до суду відзив на позов, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Заперечення проти позову обґрунтовані тим, що відповідач є страхувальником ТДВ «СК «Гардіан»на підставі страхового полісу № АО/452941. відповідно до якого, страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 130000,00 грн. Тобто, відповідальність [PERSON] за шкоду заподіяну життю, майну, здоров`ю третіх осіб під час експлуатації транспортного засобу була застрахована. У зв`язку з цим, представник відповідача вказує, що в даному випадку позивач безпідставно звертається до [PERSON] із вимогами про відшкодування майнової шкоди в розмірі 23425,47 грн., адже у разі вимог в межах страхової суми слід звертатись безпосередньо до страхової компанії. Моральна шкода, на думку відповідача, є необґрунтованою та неспіврозмірною, такою, що не підтверджена відповідними доказами. У відкрите підготовче судове засідання, призначене на 01 лютого 2022 року учасники справи та їх представники не з`явились. Позивач про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивача, в якій позов підтримала, просила розгляд справи проводити у її відсутність. [PERSON] про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки не повідомив, Представник ТДВ «СК «Гардіан» про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність та відзив на позовну заяву не подавав. [PERSON] про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. 11 січня 2021 року подав до суду заяву, в якій позов підтримав та просив розгляд справи проводити у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] належить задовольнити частково, з огляду на наступне. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи такі фактичні обставини. Відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 02.03.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. в дохід держави (а.с. 11-12). Із постанови суду вбачається, що 29.01.2020 року о 17 годині 30 хвилин водій [PERSON] , керуючи автобусом «БАЗ А079.14» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись у м. Одесі по вул. Генерала Петрова, напроти будинку № 25А, всупереч вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент ДТП цивільна відповідальність власника транспортного засобу «БАЗ А079.14» д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ТДВ «СК «Гардіан»за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22 листопада 2019 року № АО/452941 (а.с. 13). Відповідно до вказаного полісу, страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 130000,00 грн. Судом встановлено, що власником транспортного засобу Toyota Corolla, д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] . Згідно акту приймання-передані виконаних робіт (наданих послуг) СТО «ЛЮКС-АВТО» від 18.08.2020 року, загальний розмір відновлювальних робіт по ремонту автомобіля Toyota Corolla, д.н.з. [NUMBER] складає 39903,00 грн. (а.с. 20). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] уповноважив [PERSON] на розпорядження транспортним засобом Toyota Corolla, д.н.з. [NUMBER] . [PERSON] звернулась до ТДВ «СК «Гардіан» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 16). Як вбачається з Виписки по рахунку від 16.03.2020 року, ТОВ «СК «Гардіан»було виплачено страхове відшкодування, згідно страхового акту №АО/452341/1, за пошкоджений транспортний засіб Toyota Corolla д/н [NUMBER] у розмірі 16483,53 грн. (а.с. 19). Отже, між сторонами виникли зобов`язання у зв`язку із завданням майнової та моральної шкоди, які регулюються главою 82 ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів». Положеннями статті 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами першою, другою та п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Положеннями статті 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що [PERSON] скористалась можливістю прямого врегулювання та звернулась до ТДВ «СК «Гардіан»із заявою про відшкодування збитку. При цьому, виплачене страхове відшкодування у розмірі 16483,53 грн., не покриває розміру розмір відновлювальних робіт по ремонту автомобіля Toyota Corolla, д.н.з. [NUMBER] . У постанові від 4 липня 2018 року у справі № 755/18000/15-ц Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок щодо забезпечення дієвості інституту обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зазначивши таке. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок із виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика в останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (пункт 72). Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (пункт 73). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, а тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 Цивільного кодексу України та 27 Закону України від 9 лютого 2012 року № 4391-VI «Про страхування» шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Таким чином, враховуючи достатність суми страхового відшкодування, передбаченого страховим полісом, суд вважає, що витрати, пов`язані із відновлювальним ремонтом автомобіля необхідно стягнути із Страховика - ТДВ «СК «Гардіан»в повному обсязі. Щодо стягнення з відповідачів моральної шкоди в розмірі 10000 грн., суд вважає ці вимоги частково обґрунтованими. Відповідно до ст. 23 ЦК України під моральним збитком закон передбачає фізичний біль та страждання, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, втрати немайнового характеру внаслідок душевних і фізичних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку, в тому числі із знищенням чи пошкодженням її майна, приниження ділової репутації, чи інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини фізичних і душевних страждань, ступеня вини особи, що заподіяла моральну шкоду, а також інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, що заподіяла її, за наявності її вини. Суд погоджується з тим, що внаслідок ДТП позивачу було завдано моральні страждання у вигляді душевних переживань через пошкодження автомобіля, порушення звичайного способу життя, а також незручності, пов`язані звідновленням попереднього стану автомобіля. Разом із тим, суд, враховуючи вимоги закону щодо розумності і справедливості, а також щодо обов`язку доказування вважає, що сума моральної шкоди в розмірі 10000 грн., заявлена позивачем є завищеною, не підтверджується жодним належним та допустимим доказом, і не відповідає характеру та обсягу її страждань та немайнових втрат, тому суд оцінює завдану позивачу моральну шкоду в розмірі 5000 грн., яку необхідно стягнути з [PERSON] , як особи, яка є винною у ДТП. Відповідно до ч. ч. 1,2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджується, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., відповідно до квитанції N 29392768 від 11.11.2020 року (а.с. 1), який, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, підлягає стягненню з відповідачів наступним чином: з [PERSON] у розмірі 151,30 грн. (18% судового збору), з ТДВ «СК «Гардіан»у розмірі 689,60 грн. (82% судового збору). Крім того, 30.01.2020 року позивач та адвокат Потапова Ж.Б. уклали договір про надання професійної правничої допомоги № 2-1/2020, розмір якої, відповідно до розрахунку витрат та квитанції до прибуткового касового ордера № 2-1/2020, становить 6000,00 грн. Вищевикладене дає суду підстави вважати, що з відповідачів на користь позивача належить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн., який, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, підлягає стягненню з відповідачів наступним чином: з [PERSON] у розмірі 1080,00 грн., з ТДВ «СК «Гардіан»у розмірі 4920,00 грн. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: partial