Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого спадщину прийняли мати (дружина померлого) - [PERSON] та брат (син померлого) - [PERSON] , які не оформили своїх спадкових прав на право на земельну частку (пай) у КСП «Сингаївське» Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області, яке належало померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0300306 від 16.10.1997 року. [INFO] [PERSON] помер, після смерті якого спадщину прийняла мати [PERSON] , але яка не оформила своїх спадкових прав на право на земельну частку (пай) у КМП «Сингаївське» Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0300306 від 16.10.1997 року. [INFO] [PERSON] померла. На день смерті мати проживала та була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] на підставі заяви [PERSON] Коростенською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за №133/2021 від 23.04.2021 року. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались. Листом відділу у Коростенському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 15.06.2020 року №29-6-0.17-299/113-21 підтверджується, що згідно з документацією по паюванню земель, переданих у колективну власність КСП «Сингаївське» Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області в уточнені списки громадян КСП «Сингаївське», які мають право на земельну частку (пай) включено [PERSON] на видано на його ім`я сертифікат на право на земельну частку (пай) по реформованому КСП «Сингаївське» серії ЖТ №0300306 від 16.10.1997 року. 19.06.2021 року в газеті «Древлянський край» опубліковано оголошення про втрату Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0300306 від 16.10.1997 року, виданого на ім`я [PERSON] В серпні 2021 року він звернувся до Коростенської районної державної нотаріальної контори щодо оформлення спадкових прав після смерті матері на право на земельну частку (пай) у КСП «Сингаївське», яке належало померлому чоловіку спадкодавиці [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), що успадкували [PERSON] та [PERSON] . Роз`ясненням від 17.08.2021 року за №747/02-14 нотаріус повідомив про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, так як відсутній (загублений) правовстановлюючий документ і рекомендував звернутися до суду. Також він звернувся до Коростенської міської ради Житомирської області для прийняття рішення про надання йому права на завершення процедури приватизації земельної ділянки та одержання свідоцтва про право власності. Однак, відповідно до листа виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області від 08.09.202 року №02-14/2366 отримав роз`яснення, що органи місцевого самоврядування не мають повноважень на надання дозволу на закінчення приватизації та виготовлення правовстановлюючих документів. Просить визнати право [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , в порядку спадкування на завершення приватизації земельної частки (пай) колективного сільськогосподарського підприємства «Сингаївське» Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області, на яке мав право [PERSON] , який помер [INFO] , відповідно до уточнених списків громадян КСП «Сингаївське», які мають право на земельну частку (пай), в які включено [PERSON] та видано на його ім`я сертифікат на право на земельну частку (пай) по реформованому КСП «Сингаївське» серії ЖТ №0300306 від 16.10.1997 року. Сторони письмово повідомили про можливість розгляду справи у їх відсутності. У зв`язку з наведеним, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що [INFO] у віці 68 років в с.Немирівка Коростенського району Житомирської області помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим повторно 18.09.2020 року виконавчим комітетом Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області. З довідки Сингаївської сільської ради слідує, що [PERSON] був зареєстрований і проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті були зареєстровані дружина [PERSON] та син [PERSON] . Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до ст. ст. 525 та 526 ЦК України в ред.1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем її відкриття - останнє постійне місце проживання спадкодавця. Отже, застосуванню для вирішення питання щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] підлягають норми Цивільного кодексу України в редакції 1963 року. Статтею 524 ЦК України в ред.1963 року встановлено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом здійснюється у разі відсутності заповіту. Положеннями статті 549 ЦК УРСР ( в ред.1963 року) визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив у управління та володіння спадковим майном або на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного [PERSON] та [PERSON] є особами, які відповідно до вищевказаної норми закону прийняли спадщину після смерті [PERSON] . З наявних у справі документів слідує, що [PERSON] помер [INFO] в с.Немирівка Коростенського району Житомирської області (свідоцтво серії [NUMBER] видане повторно 10.09.2020 року). На час відікриття спадщини з [PERSON] була зареєстрована та проживала [PERSON] , що слідує з довідки Сингаївської сільської ради, яка відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України ( в ред.2004 року) вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] померла [INFO] у віці 80 років в с.Немирівка Коростенського району Житомирської області, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим повторно 26.08.2020 року . Частиною 1 ст. 1268, ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно вимог частини 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини може бути визначений на підставі ч.3 ст.1272 ЦК України судом. З матеріалів справи слідує, що за заявою [PERSON] по праву наданому рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03.02.2021 року у справі №279/5397/20 Коростенською районною державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] заведено спадкову справу №133/2021. Листом від 17.08.2021 року нотаріус повідомив про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай). З публікації оголошення в газеті «Древлянський край» від 19.06.2020 року №23(14285) слідує, що сертифікат на право на земельну частку (пай) по реформованому КСП "Сингаївське" Сингаївської сільської ради, серія ЖТ №0300306 від 16.10.1997 року, виданий на ім`я [PERSON] втрачено. З листа відділу у Коростенському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області слідує, що згідно з документацією по паюванню земель. переданих у колективну власність КСП "Сингаївське" Сингаївської сільської ради в уточнені списки громадян КСП "Сингаївське", які мають право на земельну частку (пай) включено [PERSON] та дійсно видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) по реформованому КСП "Сингаївське" Сингаївської сільської ради серії ЖТ №0300306 від 16.10.1997 року згідно рішення Коростенської РДА від 29.09.1997 року №270. Взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0300306 на ім`я [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався. Отримати дублікат вищевказаного документа позивач можливості не має. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. За таких обставин відсутня можливість оформлення позивачем свого права на спадкове майно в позасудовому порядку. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами передбачено ст.118 ЗК України. Відповідно до п.1 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування, є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця. Дане роз`яснення міститься у Постанові Пленуму ВССУ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільного справ про спадкування», а також таку позицію висловив Верховний суд у постанові від 30.06.2020 року у справі №623/633/17. Відповідно до ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З урахуванням наведеного наявні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved