Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення збитків, заподіяних неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань, посилаючись на те, що 12.03.2021 між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуги позички автомобіля «Дача» д.н.з. [NUMBER] , за умовами якого відповідач отримав у строкове платне користування вказаний автомобіль в належному стані, належний на праві власності позивачу. 09.06.2021 відповідач повернув вказаний автомобіль позивачу із значними пошкодженнями, оскільки в той день він потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої щодо відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП. Як вказує позивач, умовами укладеного з відповідачем договору передбачено зобов`язання відповідача відшкодувати завдані збитки у випадку пошкодження отриманого в позичку автомобіля. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження пошкодженого автомобіля від 09.06.2021, завдана позивачу майнова шкода складає 108 450,88 грн., вартість складання вказаного висновку становить 2500 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача суму матеріального збитку в розмірі 110950 грн. 88 коп., а також судові витрати. У судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 12.03.2021 між позивачем та відповідачем укладено договір позички легкового автомобіля №5603, за умовами якого відповідач отримав у строкове платне користування автомобіль «Дача», модель «Сандеро», 2009 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . Вказаний договір нотаріально не посвідчувався. Згідно п.1.1.9 договору авто передається у придатному для використання за призначенням стані, не потребує ремонту. Пунктом 3.2 договору встановлено вартість послуги прокату авто, яка складає 1750 грн. за 7 календарних днів. Згідно п.п.4.1,4.2 договору у забезпечення виконання своїх зобов`язань щодо своєчасно відшкодування вартості послуг прокату авто та компенсації можливої шкоди авто клієнт в момент підписання цього договору передає наймодавцю заклад (гарантійний платіж) у розмірі 100 американських доларів, яка підлягає поверненню клієнту після відшкодування повної вартості прокату авто за весь період фактичного користування послугою та компенсації всіх завданих збитків наймодавцю. Згідно п.6.1.2 договору клієнт зобов`язаний відшкодувати наймодавцю в повному обсязі завдані ним збитки, а також збитки завдані у зв`язку з погіршенням стану авто, випадковим його знищенням чи пошкодженням. У відповідності до п.9.2 договору розмір збитку, що підлягає компенсації клієнтом наймодавцю, оцінюється на станції технічного обслуговування наймодавця за її розцінками. У випадку незгоди з оціненою сумою збитку клієнт має право звернутися до незалежного оцінювача для оцінки збитку за свій рахунок. Згідно акту приймання-передачі автомобіля в позичку від 12.03.2021, який є додатком №1 до договору позички легкового автомобіля №5603 від 12.03.2021, вбачається, що під час передачі позивачем визначеного договором автомобіля відповідачу серед пошкоджень вказаного автомобіля були наявні лише подряпини, про що відповідач був повідомлений, на підтвердження чого ним було проставлено свій особистий підпис в акті (а.с.66). Як убачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «Дача» д.н.з. [NUMBER] , належить [PERSON] (а.с.12-13). Згідно відповіді Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №1923аз/41/11/5/03-2021 від 21.09.2021, в результаті розгляду матеріалів дорожньої-транспортної пригоди, яка мала місце 09.06.2021 у м. Києві на Гостомельському шосе, відносно водія автомобіля «Дача» д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №202800 за ст.124 КУпАП, який з усіма матеріалами був направлений до Оболонського районного суду м. Києва для подальшого розгляду та прийняття рішення (а.с.58). З відомостей, які містяться у відкритому доступі у єдиному державному реєстрів судових рішень убачається, що постановою Оболонського районного суду м. Києва від 19.10.2021 (ун. № 756/14497/21) відповідача було визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП. Таким чином, ДТП внаслідок якого, майно позивача зазнало пошкоджень, трапилося з вини відповідача. Згідно звіту СПД-ФО [PERSON] №4418 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 09.06.2021 (а.с.17-48), вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Дача» д.н.з. [NUMBER] , станом на 09.06.2021 становить 108450,88 грн. Вказаний звіт складено на підставі укладеного між [PERSON] та СПД-ФО [PERSON] договору №4418 від 16.08.2021 щодо проведення оцінки транспортного засобу для визначення матеріальних збитків станом на дату ДТП, вартість складання звіту згідно договору та акту виконаних робіт склала 2500 грн., які були сплачені позивачем СПД-ФО [PERSON] , що підтверджується рахунком №4418 від 21.09.2021 (а.с.14-16) За змістом ст.ст.827,828 ЦК України за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов`язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку. Договір позички транспортного засобу (крім наземних самохідних транспортних засобів), в якому хоча б однією стороною є фізична особа, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Так, судом встановлено, що між сторонами укладено договір позички транспортного засобу, разом з тим договір містить умови, які йому не відповідають у розумінні вищевказаних норм чинного законодавства, зокрема, зі змісту договору вбачається, що він є оплатним, в той час як чинним законодавством встановлено безоплатність договору позички, договір містить таке найменування сторони як «наймодавець» та зазначення послуги як «прокат». Згідно ст.759 ЦК України за договором найму ( оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Відповідно до ст.ст.798,799 ЦК України за договором найму транспортного засобу його предметом можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Таким чином, враховуючи те, що відповідач вчиняв досліджуваний договір як фізично особа, то обидва видів наведених вище видів договорів були вчинені без дотримання норм чинного законодавства (не дотримано нотаріальну форму їх посвідчення), тому він є нікчемним в силу положень ст.220 ЦК України. Разом з тим, при вирішенні спору суд в межах своїх процесуальних функціональних повноважень та в межах позовних вимог встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки ін.) правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia («суд знає закони») полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19. Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана з правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин. З припиненням договірних відносин у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок - негайно повернути наймодавцеві річ та відшкодувати завдані збитки. Як убачається зі змісту позову, його предметом є стягнення збитків з підстав заподіяння позивачу шкоди внаслідок неналежного виконання зобов`язання щодо користування транспортним засобом. Ці обставини доведені позивачем належними, допустимими та достовірними доказами, відповідач в свою чергу жодних доказів на доведення протилежного не подала. Статтями 610, 611 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до положень статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Виходячи із вищенаведеного, позовні вимоги є правомірними, а тому підлягають задоволенню. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved