Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набуття законної сили даного рішення суду та до досягнення донькою повноліття. В обґрунтування зазначає, що відповідно до рішення Київського районного суду м. Харкова від 13.10.2014 року з відповідача на користь позивач на утримання [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі 500 грн., щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.06.2014 року і до досягнення дитини повноліття. Державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби 22.11.2021 року було відкрите виконавче провадження № 67553610. З 2014 року відповідач сплачує аліменти нерегулярно, мотивуючи це тим, що він безробітний та додатково сплачує аліменти на дитину від іншого шлюбу. У листопаді 2020 року позивачу стало відомо, що відповідач придбав мікроавтобус «Хюндай», з автосалону мотоцикл іноземного виробництва. За період з 2014 року він виїздив за кордон. На сьогодення відповідач офіційно працює на ТОВ «Аквілон XXI» лицювальником-плиточником і отримує заробітну платню. Тобто, в останні роки матеріальний стан відповідача значно поліпшився, тому позивач звернулась до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07.12.2021 року відкрито спрощене позовне провадження. 04.02.2022 позивач через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. 04.02.2022 відповідач через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Суд перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28.09.2011 року, що підтверджується рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28.09.2011 року. [PERSON] та [PERSON] мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13.10.2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі 500 грн., щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.06.2014 року і до досягнення дитини повноліття. Відповідно до статей 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України). Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі навпаки). Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів, позивач посилається те, що у відповідача змінився матеріальний стан. Відповідач позовні вимоги визнав не заперечував проти їх задоволення. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Суд, всебічно та повно з`ясувавши обставини, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, як кожен окремо так і в сукупності, з урахуванням позиції відповідача щодо позовних вимог, приймаючи до уваги обов`язок обох батьків утримувати до повноліття своїх дітей, повноцінно забезпечувати їх інтереси, виходячи із принципу забезпечення якнайкращих інтересів дитини, приходить до висновку про задоволення позову шляхом зміни способу стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 13.10.2014року, стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набуття законної сили даного рішення суду та до досягнення донькою повноліття. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.1 ст. 179 Сімейного кодексу України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, які одержані для її утримання. Роз`яснити відповідачу, що відповідно до ст. 186 Сімейного кодексу України, за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачення аліментів. У разі нецільового витрачення аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділення Державного ощадного банку України. При розгляді даної справи про стягнення аліментів суд, відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК роз`яснює відповідачу відповідальність за прострочення сплати аліментів. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, то підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved