Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Представник АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] та [PERSON] солідарно суму боргу у вигляді інфляційних втрат за час прострочення виконання грошових зобов`язань за період з 01.09.2018 року по 31.08.2021 року в розмірі 70720 грн. 16 коп. та трьох відсотків річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань за період з 01.09.2018 по 31.08.2021 в розмірі 29995 грн. 89 коп. та судовий збір, у розмірі 2270 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 03.12.2009 року Рівненським міським судом Рівненської області у справі №2-9502/09 стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №07-318-КФ-2006 від 27.12.2006 року в сумі 340125,01 грн. Враховуючи, що рішення суду є обов`язковим, відповідачі порушили грошове зобов`язання з виплати заборгованості, у позивача виникло право на застосування наслідків у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідно до ст.625 ЦК України. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися повторно, хоча належним чином повідомлялися про час, дату і місце проведення судових засідань, про причини неявки відповідачі суд не повідомили, відзив не подали. Таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Ухвалою від 04.11.2021 року відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін у судове засідання. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. 27.12.2006 року між ВАТ «Банк Універсальний» правонаступником якого є АТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №07-318-КФ-2006, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 47000 дол.США. пунктом 6.1.1 кредитного договору позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначений даним договором термін. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору №07-318-КФ-2006 від 27.12.2006 р. був укладений договір поруки №1 від 27.12.2006 року за умовами якого поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати по зобов`язанням [PERSON] 03.12.2009 року Рівненським міським судом Рівненської області задоволено позовні вимоги та стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № №07-318-КФ-2006 від 27.12.2006 року в сумі 340125 грн. В обґрунтування позову представник позивача посилається на вимоги ст.625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір заборгованості відповідно до розрахунку виконаного AT «Універсал банк» інфляційні втрати за час прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 01.09.2018 року по 31.08.2021 року становить 70720,16 грн., три відсотки річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 01.09.2018 року по 31.08.2021 року становить 29995,89 грн., а всього 100716,05 грн. За правилами ст.15 та ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України) Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась [PERSON] Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18. У постанові Верховного Суду від 06.08.2018 р. по справі №361/7939/2015ц вказано, що суд в оцінці обґрунтованості вимог позивача виходить з того, що зволікання відповідача з виконанням рішення суду, що набрало законної сили, призвело до девальвації (знецінення) грошових коштів, стягнутих з нього судовим рішенням, та інших втрат, а отже, позивач вправі вимагати від відповідача сплати не тільки суми боргового зобов`язання, що набуло грошового виразу, а й з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних. Оскільки, відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03.12.2009 р.до стягнення підлягає сума боргу саме в національній валюті України - гривні, за період часу, протягом якого відповідачами вказане рішення суду не було виконано, сума коштів, що згідно рішення суду підлягала стягненню, знецінилась внаслідок девальвації, таким чином, позивач вправі вимагати від відповідачів застосування наслідків порушення виконання рішення у вигляді сплати інфляційних втрат. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду 18.02.2019 р. при прийнятті постанови у справі № 405/5535/16-ц вказавши, що доводи касаційної скарги про те, що до виниклих правовідносин не застосуються положення частини другої статті 625 ЦК України в частині стягнення індексу інфляції, оскільки, інфляційні витрати не нараховуються на зобов`язання в іноземній валюті, а між сторонами у справі договір позики укладений саме в іноземній валюті, не заслуговують на увагу з огляду на те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання визначеного рішенням суду у грошовій одиниці України - у гривні. З огляду на матеріали справи, предметом позову у даній справі є стягнення на підставі частини 2 статті 625 ЦК України інфляційних втрат та 3 % річних, за невиконання грошового зобов`язання щодо відшкодування майнової шкоди, підтвердженого судовим рішенням. Отже, відповідачі мають грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджується рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03.12.2009 року, в справі №2-9502/2009 року Грошове зобов`язання відповідачами згідно рішення суду не виконано, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості 3% річних та інфляційні втрати становлять 100716,05 грн., тому позов підлягає до задоволення. З огляду на зазначене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України відповідно до розміру задоволених позовних вимог на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем за подання позову судовий збір у загальному розмірі 2270 грн. - у рівних частках з кожного відповідачів, а саме - по 1135 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved