Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач), в особі представника, адвоката Богданчук О.В., звернулась до суду з позовом до Макарівської селищної ради (далі - відповідач) про визнання права власності на спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обгрунтування позову вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті батька відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,3430 га, яка розташована на території Людвинівської сільської ради, землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №211199. Позивач [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла у відповідності до вимог ст. 549 ЦК УРСР, що діяв на момент відкриття спадщини, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. Проте, приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу відмовив позивачці у видачі відповідно свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, так державний акт на право власності на землю був загублений, про що було зроблено відповідне оголошення у газеті «Макарівські вісті» №49 від 17.12.2021 року. Враховуючи викладене, позивач, посилаючись на ст. ст. 525, 548 ЦК УРСР, ст. 392 ЦК України просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] , право власності на: земельну ділянку загальною площею 2,3430 га, яка розташована на території Людвинівської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - Державний акт на право приватної власності на землю Серія Р1 №211199, виданий на підставі рішення XIV сесії XXIII скликання Людвинівської сільської Ради народних депутатів від 27.02.2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 03.04.2001 року за №199. Крім того, позивач просила судові витрати покласти на неї. Ухвалою суду від 28.12.2021 року позов [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24.01.2022 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Ухвалою суду від 24.01.2022 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні цього ж дня. В судове засідання позивач не з`явилася, її представник адвокат Богданчук О.В. подала письмове клопотання, в якому просила слухати справу у її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач подав письмове клопотання, в якому просив слухати справу у відсутності його представника, а рішення у справі прийняти за наявними у ній матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] (а.с. 8-10). [PERSON] до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день його смерті проживала та була зареєстрована [PERSON] - донька (а.с. 11). Після смерті батька відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,3430 га, яка розташована на території Людвинівської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №211199 (а.с. 15). Позивач [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла у відповідності до вимог ст. 549 ЦК УРСР, що діяв на момент відкриття спадщини, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном (а.с. 12). Проте, приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу відмовив позивачці у видачі відповідно свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно, так державний акт на право власності на землю був загублений, про що було зроблено відповідне оголошення у газеті «Макарівські вісті» №49 від 17.12.2021 року (а.с. 17). Згідно Витягу зі Спадкового реєстру №67881796 від 21.12.2021 року (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с. 19). Згідно Витягу зі Спадкового реєстру №67881886 від 21.12.2021 року (заповіти/спадкові договори) заповіти до майна померлого [INFO] [PERSON] відсутні (а.с. 20). Таким чином, інших спадкоємців щодо спадкового майна ні за законом/заповітом судом не встановлено. Проте позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, яка залишилась після смерті [INFO] [PERSON] , а саме на земельну ділянку загальною площею 2,3430 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно, що підтверджується відповідною постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №02-31/52 від 21.12.2021 року (а.с. 18). Те, що земельна ділянка загальною площею 2,3430 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , належала [PERSON] , підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №211199, виготовленого на підставі рішення XIV сесії XXIII скликання Людвинівської сільської Ради народних депутатів від 27.02.2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 03.04.2001 року за №199 (а.с. 15). Проте, оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку Р1 №211199 був загублений, про що є відповідне оголошення в газеті «Макарівські вісті» №49 від 17.12.2021 року (а.с. 17). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами Цивільного кодексу УРСР, що діяв на момент відкриття спадщини, а також нормами ЦК України. Відповідно до вимог ст. 524 Цивільного кодексу УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до вимог ст. 529 Цивільного кодексу УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 ЦК УРСР). Статтею 549 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом майна померлого [INFO] [PERSON] , спадщину прийняла, фактично вступивши в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, інших спадкоємців, які прийняли спадщину судом не встановлено, до складу спадщини увійшла земельна ділянка щодо якої нотаріус відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину. За клопотанням позивача судові витрати з відповідача не стягуються та покладаються на позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved