Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №CL-138226 від 05.10.2018 року у розмірі 131 413,28 грн., а також стягнути судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.10.2018 року між ПАТ "Кредобанк" та відповідачем укладено кредитний договір №CL-138226, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 100 000,00 грн. Строк кредитування складає 60 місяців терміном до 04.10.2023 року. Банк в повному обсязі виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши кредитні кошти. Відповідач не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення заборгованості. 20.06.2019 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №06/19-2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитними договором № CL-138226 від 05.10.2018 року, укладеним між ПАТ «Кредобанк» та відповідачем перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». Згідно додатку №1 до Договору відступлення права вимоги №06/19-2 від 20.06.2019 року, сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 131 413,28 грн., що складається з: суми основного боргу за кредитом - 99 734,03 грн., суми процентів, нарахованих на суму боргу - 31 679,25 грн. Ухвалою суду від 02.12.2020 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Протокольною ухвалою суду від 14.06.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі у зв`язку з його необґрунтованістю. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі. В судовому засіданні від 27.05.2021 року, під час вступного слова відповідач повідомила, що дійсно взяла кредит у розмірі 100 000 грн. в ПАТ «Кредобанк». Однак, зазначила, що стосовно вимог позивача заперечує, оскільки вважає, що не має жодних зобов`язань перед позивачем, оскільки жодних договорів з ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» не укладала. В подальшому відповідач в судові засідання неодноразово не з`являлась, повідомляла суд про неможливість приймати участь у судовому засіданні з різних підстав. У відповідності до ч.1, 3, 4 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. З цього приводу Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за її відсутності за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши вступне слово відповідача, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.10.2018 року між ПАТ "Кредобанк" та відповідачем укладено кредитний договір №CL-138226, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 100 000,00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок. Строк кредитування складає 60 місяців терміном до 04.10.2023 року. Згідно п.2.9 Кредитного договору позичальник зобов`язався сплачувати платежі за кредитом щомісячно в термін з 29 до 05 числа кожного місяця включно. Згідно п. 4.6 Кредитного договору загальна вартість кредиту для позичальника становить 289 860,24 грн. Відповідно п. 4.1 Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує відсотки, за процентною ставкою 52,99 % річних. Позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього.(п. 6.1 Договору) Відповідно до п.6.2. Договору позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до графіку платежів. Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 4829 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладення кредитного договору. Перший та останній платежі можуть відрізнятися за розміром суми щомісячного платежу. Щомісячні платежі з 05.10.2018 року до 04.10.2023 року погашаються в однаковому порядку. Відповідач була ознайомлена з умовами кредитного договору, графіком платежів за кредитним договором, про що свідчить її особистий підпис в зазначених документах. Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, однак останній свої зобов`язання з повернення кредиту за умовах, визначеними кредитним договором, не виконував, що призвело до виникнення заборгованості. 20.06.2019 року між АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладено Договір факторінгу із відступлення прав грошової вимоги за кредитними договорами №06/19-2, відповідно до якого право грошової вимоги, зокрема за кредитними договором № CL-138226 від 05.10.2018 року, укладеним між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Станом на 02.11.2020 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № CL-138226 від 05.10.2018 року становить 131 413,28 грн., з яких: сума основного боргу за кредитом - 99 734, 03 грн., сума процентів, нарахованих на суму боргу - 31 679,25 грн. Згідно з вимогами ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2ст.1050 ЦК України). Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Щодо посилання [PERSON] на те, що вона не має жодних зобов`язань перед позивачем, оскільки жодних договорів з ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» не укладала, суд зазначає наступне. Частиною 1 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, оскільки ПАТ «Кредобанк» відступило, а ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором №CL-138226 від 05.10.2018 року, укладеним між ПАТ «Кредобанк» та відповідачем, то позивач правомірно звернувся до суду із вимогою про стягнення заборгованості з [PERSON] , оскільки Товариство є новим кредитором у зобов`язанні. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Таким чином, оскільки позивач на виконання свого процесуального обов`язку надав належні та неспростовні докази на підтвердження своєї позиції, а також оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст.252-259, 261, 525, 526, 549, 599, 610, 611, 626, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved