Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Позивач 12.10.2021 року звернувся до суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси Міністерства оборони України та просив визнати протиправним відмову Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси у погодженні рішення Об`єднаної житлової комісії військової частини [NUMBER] від 30.04.2020 року про зарахування майора [PERSON] на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення житловим приміщенням для постійного проживання, у складі сім`ї чотири особи з 30.04.2020 року. Зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси, погодити рішення Об`єднаної житлової комісії військової частини [NUMBER] від 30.04.2020 року про зарахування майора [PERSON] , на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення житловим приміщенням для постійного проживання у складі сім`ї чотири особи з 30.04.2020 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є військовослужбовцем з 19.01.1991 року та брав участь в бойових діях. Під час проходження служби перебував на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов Вважає рішення Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси в частині відмови у погодження рішення ОЖК про взяття позивача на облік військовослужбовців, що потребують поліпшення житлових умов, протиправним, адже житлова площа позивача є меншою ніж встановлено чинним законодавством. Адже квартира позивача житловою 14,6 кв.м., в той час як передбачено 13,65 кв.м. на одну особу, проте сім`я позивача складається з чотирьох осіб. Ухвалою суду від 18.10.2021 року провадження у справі відкрите, справу призначено у порядку спрощеного провадження із викликом осіб. 15 листопада 2021 року начальником квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса Герасименко А.Д. подано до суду відзив на позов, в якому просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, оскільки календарна вислуга майора [PERSON] на військовій службі склала менше 20 років, а також, виходячи з того, що позивач вже забезпечений однокімнатною квартирою, де був зареєстрований з 2019 по 2020 роки, а потім знятий, чим штучно створив погіршення житлових умов. В судовому засіданні представник позивача підтримав поданий позов, наполягаючи на його задоволенні. Представник відповідача просив в судовому засіданні відмовити в задоволенні позову, посилаючись на відсутність підстав для цього. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне. Згідно\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено,\~що [PERSON] , 1973 року народження проходить військову службу у Збройних Силах України з 19 листопада 1991 року по 11 серпня 2003 року, та був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації з 11 серпня 2014 року по 12 вересня 2018 року. [PERSON] ,\~ [INFO] \~проходить військову\~службу у\~Збройних Силах\~України на\~посадах осіб\~офіцерського складу за контрактом з 28.02.2020 року. Також, [PERSON] , [INFO] є особою з інвалідністю 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 19.10.2020 року. Поряд з цим, 14.03.2017 року [PERSON] звернувся до командира в/ч пп [NUMBER] ( [NUMBER] ), Голови житлової комісії вч пп [NUMBER] з рапортом про зарахування його на облік для поліпшення житлових умов. На засіданні (об`єднаної) житлової комісії військових частин [NUMBER] № 12 від 13.11.2018 року вирішено відповідно п 18, 21 розділу VI «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей житловими приміщеннями» затвердженої наказом МО України від 31.07.2018 року №380 зняти з загального та першочергового квартирного обліку майора [PERSON] 1967 р.н. складом сім`ї 4 (чотири) особи у вч [NUMBER] Кіровоградського гарнізону з 12.09.2018 року. Відповідно до витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) № 919/1 від 23 листопада 2018 року знято з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання: з 12.09.2018 року з загального та першочергового квартирного обліку майора [PERSON] 1967 р.н., складом сім`ї 4 (чотири) особи. \~ \~ \~ \~18 січня 2019 року [PERSON] звернувся до військового комісара Доброславського районного ТЦК та СП з рапортом, в якому просив зареєструвати та поставити на квартирний облік його з сім`єю, у складі 4 осіб в зв`язку зі звільненням у запас та з клопотанням щодо постановки на квартирний облік до військового комісара Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. 12 квітня 2019 року, згідно витягу з протоколу засідання об`єднаної житлової комісії Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 2 щодо постановки на квартирний облік майора запасу [PERSON] вирішено, що об`єднана житлова комісія Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки не може поставити на квартирний облік майора запасу [PERSON] згідно пункту 9, статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 10 вересня 2020 року [PERSON] звернувся з рапортом до командира військової частини [NUMBER] та Голови об`єднаної житлової комісії військової частини [NUMBER] в якому просив зарахувати його на облік для поліпшення житлових умов у м. Одеса з сім`єю у складі 5 (п`ять) осіб, а також включити в списки на першочергове, позачергове отримання жилого приміщення як учасник бойових дій та ветерани війни-особи з інвалідністю внаслідок війни. Відповідно до витягу із протоколу засідання об`єднаної житлової комісії військової частини [NUMBER] від 30.04.2020 № 3 на виконання вимог ст. 37-39 Житлового кодексу УРСР, розділу IV Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380, та на підставі рапорту і наданих документів зараховано майора [PERSON] , заступника командира з тилу - начальника тилу військової частини [NUMBER] , зі складом сім`ї 4 (чотири) особи: він, дружина [PERSON] 1971 р.н., донька [PERSON] 1993 р.н., син [PERSON] 1998 р.н. на облік осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання з 30.04.2020 року. Позивач [PERSON] був переконаний, що він із складом сім`ї чотири особи включений до обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання з 30.04.2020 р. Проте, листом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси (далі КЕВ м. Одеси) від 27.09.2021 року №3553, позивачу стало відомо, що вище вказане рішення ОЖК в подальшому до теперішнього часу не було погоджено КЕВ м. Одеси та внаслідок цього [PERSON] із складом сім`ї чотири особи не було включено до обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов за місцем проходження служби. Своїм рішенням зазначеним у листі від 27.09.2021 р. відповідач КЕВ м. Одеси вдруге повернув для повторного розгляду ОЖК військової частини [NUMBER] облікову квартирну справу майора [PERSON] . Між тим, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 року адміністративний позов [PERSON] до Військової частини [NUMBER] МО України про визнання дій протиправними, зобов`язання нарахувати та виплатити грошову компенсацію, стягнення моральної шкоди задоволено частково. Визнано протиправними дії військової частини [NUMBER] щодо зупинення виплати [PERSON] грошової компенсації за піднайом (найом) житла. Зобов`язано військову частину [NUMBER] нарахувати та виплатити [PERSON] з вересня 2020 року грошову компенсацію за піднайом (найом) житлового приміщення згідно з Порядком , затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року №450, у розмірі, визначеному для обласних центрів - півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, та з урахуванням наявності чотирьох членів сім`ї, із збільшенням в 1,5 рази. Стягнуто з військової частини [NUMBER] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) 00 грн. У решті позовних вимог відмовлено. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2021 року апеляційну скаргу Військової частини [NUMBER] залишено без задоволення. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року залишено без змін. Відповідно до\~статті 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає\~Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Так, згідно з частиною першою\~статті 12 цього Закону\~держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених\~ЖК УРСР\~та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 24 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081, військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. Згідно п. 7 Розділу ІІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказ Міністерства оборони України 1 липня 2018 року № 380 Житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) має право приймати рішення щодо: взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею). Заперечуючи проти позову, відповідач вказує на те, що [PERSON] наділений жилим приміщенням. Такі твердження не заперечуються позивачем. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що [PERSON] , 1973 р.н. дійсно є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 31,2 кв.м., та житловою площею 14,6 кв.м. В той же час, в судовому засіданні встановлено, що позивачем вказана квартира придбана за кредитні кошти, згідно Договору кредиту № 2007/40-23/034, іпотечного договору від 30.07.2007 року та Договору купівлі-продажу від 30.07.2007 р., дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до статті 47 Житлового кодексу України, норма жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метра на одну особу. Згідно\~ст. 48 Житлового кодексу Української РСР\~жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки. У відповідності до п. 1 Розділу ІV Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказ Міністерства оборони України 1 липня 2018 року № 380 Військовослужбовці та члени їх сімей, крім осіб, які звільнені з військової служби в запас або відставку та члени їх сімей, за відсутності за місцем проходження служби житла для постійного проживання, забезпечуються службовими жилими приміщеннями.\~Службові жилі приміщення надаються в межах не менше визначеного в установленому порядку рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в цьому населеному пункті, але не більше 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу. Службове жиле приміщення може бути надане з перевищенням зазначеного вище максимального розміру виключно у випадках, передбачених законодавством, менше встановлених норм - тільки за наявності письмової згоди військовослужбовця та повнолітніх членів його сім`ї. Квартира, що належить позивачу має житлову площу, всього 14,6 кв.м., що не відповідає встановленим санітарним нормам для складу сім`ї з чотирьох осіб, а тому є всі підстави вважати, що позивач зі своєю сім`єю не забезпечений житловими умовами та потребує їх поліпшення, чим спростовується теза відповідача з цього приводу. Довідками про перевірку комісією військової частини [NUMBER] , житлових умов заступника командира тилу - начальника тилу військової частини [NUMBER] , майора [PERSON] від 08.05.2020 року №88/ЖК, від 14.09.2020 р. №144/ЖК, підтверджується факт піднайму житла сім`єю військовослужбовця [PERSON] у м. Одесі. Факт відсутності у позивача житла, що відповідає мінімальним нормам визначеним житловим законодавством, а також те, що позивач є особою , яка потребує поліпшення житлових умов підтверджується Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 року у справі №420/12937/20, залишеним без змін Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2021 року. Ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов не входить до кола обов`язків квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси. В свою чергу, згідно п. 6\~Наказу Міністерства оборони України №380 від 31.07.2018 року «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями»\~відповідно до визначених завдань житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія): Щороку до 01 грудня надає до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району список військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями (службовою житловою площею), за формою, наведеною у додатку 1 до цієї Інструкції, та список військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання за формою, наведеною у додатку 2 до цієї Інструкції. Таким чином, квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси не займається веденням обліку осіб, зокрема військовослужбовців, що потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпеченням приміщенням. Така позиція суду також підтверджується судовою практикою, зокрема викладеною в постанові Одеського апеляційного суду від 13.05.2021 року по справі № 522/6719/19, провадження № 22-ц/813/5753/21, якою апеляційну скаргу представника квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси\~задоволено частково та рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2019 року в частині визнання незаконним та скасування рішення квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, викладене в листі від 18.03.2019 року №1168\~змінено, викладено резолютивну частину рішення в цій частині у новій редакції: Визнано незаконною відмову начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси у погодженні рішення військового прокурора Південного регіону України від 12.03.2019 року про взяття полковника юстиції [PERSON] на облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення службовим житловим приміщенням (службовою жилою площею) у складі сім`ї три особи з 12.03.2019 року, яка викладена в листі від 18.03.2019 року за №1168. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2019 року в частині зобов`язання квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси погодити рішення військового прокурора Південного регіону України від 12.03.2019 року\~залишено без змін. Щодо посилання відповідача на відсутність у позивача необхідної вислуги років. Суд не приймає цей довод до уваги, оскільки діюче законодавство не містить вимоги щодо вислуги років як умови для взяття на облік. Згідно п. 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Тобто наявність відповідної вислуги є обовязковою умовою для отримання житла у постійне користування. А ніяк не умовою для взяття на облік. Відтак, дії КЕВ м. Одеси щодо відмови у взятті [PERSON] на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов є такими, що не відповідають закону. Відповідно до вимог\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 2\~ст. 13 ЦПК України\~передбачено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1\~статті 77 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування Відповідно до ч. 2\~ст. 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з вимогами\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина 7\~ст. 81 ЦПК України\~передбачає, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Положеннями\~ст. 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 263 ЦПК України\~закріплено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved