Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 21 жовтня 2021 року задоволено позов ОСББ «Набережна 32» до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати обов`язкових внесків (платежів) на утримання будинку та прибудинкової території. 25 жовтня 2021 року голова правління ОСББ «Набережна-32» подав заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 08 грудня 2021 року у задоволенні заяви відмовлено. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 21 січня 2022 року апеляційну скаргу представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Набережна 32» - Данилова С.А. задоволено частково. Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 08 грудня 2021 року скасовано. Постановлено нове судове рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь ОСББ «Набережна 32» 4 000,00 грн на відшкодування витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції. 26 січня 2022 року представником ОСББ «Набережна 32» подано заяву про стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції. На підтвердження зазначених витрат надані додаткова угода від 10 січня 2022 року до договору № 07/03/21, укладеного між ОСББ «Набережна 32» та [PERSON] , акт наданих послуг по договору, копії фіскальних чеків про поштові витрати (а.с. 59-62). З огляду на це просив стягнути з [PERSON] на користь ОСББ 6044,00 грн судових витрат, з яких 6000,00 грн витрат за надання професійної правничої допомоги та 44,00 грн - інші витрати, понесені позивачем при підготовці апеляційної скарги. Оскільки заява про ухвалення додаткового рішення не містить клопотання про розгляд питання в судовому засіданні, необхідність розгляду заяви з викликом учасників справи відсутня. Разом з тим копію заяви було направлену відповідачу та його представнику. При цьому роз`яснено право подати до суду апеляційної інстанції свої міркування або заперечення стосовно стягнення на користь позивача судових витрат. Проте, відповідачем та його представником заперечення щодо ухвалення додаткового рішення не подано. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи суд приходить висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Як передбачено статтею 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно із частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Відповідно до частини 2 статті 140 ЦПК України розмір витрат, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Оскільки при ухваленні апеляційним судом постанови від 21 січня 2022 року в даній справі не було вирішено питання про судові витрати за надання правничої допомоги та інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, подана представником позивача заява про відшкодування таких витрат підлягає до часткового задоволення. У даній справі винагорода адвоката за послуги згідно з договором №07/03/21 від 07 березня 2021 року, укладеного між ОСББ «Набережна 32» та [PERSON] , та додаткової угоди до нього від 10 січня 2022 року, визначена сторонами у твердій (фіксованій) сумі 6000,00 грн, яка за весь час дії договору не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. На підтвердження факту отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді апеляційної інстанції, окрім договору про надання професійної правничої допомоги, надано акт здачі-прийняття виконаних робіт із зазначенням переліку наданих послуг. Щодо відсутності детального опису здійснених адвокатом витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги, на виконання положень частини четвертої статті 137 ЦПК України, суд звертає увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», тоді як в межах цієї справи сума гонорару адвоката встановлена сторонами договору у фіксованому розмірі, який не залежить від обсягу послуг та витраченого представником позивача часу, а отже, розмір витрат є визначеним. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту. Зазначене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 та підтриманого у постанові від 08 грудня 2021 року у справі № 444/2445/19. В постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19 (провадження №61-22131 св 19) зазначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Разом з тим судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша та пункт 3 частини другої статті 141 ЦПК України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Апелянт заявив вимоги про стягнення на його користь витрат понесених на правничу допомогу в суді першої інстанції на загальну суму 10 000,00 грн. Суд задовольнив ці вимоги у сумі 4 000,00 грн, тобто 40 % від заявлених. Враховуючи висновки суду про часткове задоволення апеляційної скарги, відсутність заперечень [PERSON] стосовно заяви щодо судових витрат, вимога про стягнення судових витрат в суді апеляційної підлягає частковому задоволенню та стягненню на користь скаржника підтверджених ним судових витрат пропорційно задоволеним вимогам апеляційної скарги у розмірі 2 417,60 грн. Вказане узгоджується з висновками, зробленим Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 та від 25 травня 2021 року у справі № 149/1499/18. Отже, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника ОСББ «Набережна 32» про розподіл судових витрат шляхом стягнення з [PERSON] на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 417,60 грн.

Outcome: partial