Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Ананьївська районна державна нотаріальна контора Одеської області, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про припинення (зняття) обтяження заборони відчуження нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона є власником нежитлової будівлі під номером [ADDRESS] , загальною площею 113,7 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу від 10.07.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Одеської області Драченко А.Н. за реєстровим № 529 та зареєстрованого в ДП Миколаївське РБТІ в реєстрову книгу №73, номер запису 1, реєстраційний номер 1623139. На зазначену вище нежитлову будівлю встановлено обтяження/заборона на нерухоме майно за номером 6488252 зареєстровано 30.01.2008 року реєстратором Ананьївською районною державною нотаріальною конторою. Підставою обтяження є договір іпотеки № 283 від 30.01.2008 року укладений між нею і Акціонерним комерційним банком «Імексбанк», посвідчений Ананьївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області (реєстр № 283). Підставою укладення договору іпотеки слугував кредитний договір № 45/08 від 28.01.2008 року укладений між Акціонерним комерційним банком «Імексбанк» та [PERSON] . Кінцевим терміном повернення кредиту за кредитним договором є 28 січня 2011 року. У 2009 році, Акціонерний комерційний банк «Імексбанк» було реорганізовано в Публічне акціонерне товариство «Імексбанк». Відповідно до графіку погашення кредиту позивачем було виконано належним чином зобов`язання та станом на 28 січня 2011 року кредит погашено повністю. Постановою Правління НБУ №50 від 26.01.2015 року ПАТ «Імексбанк» віднесено до категорії неплатоспроможних, а 26.01.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №16 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Імексбанк» згідно з яким призначено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу на тимчасову адміністрацію. Відповідно до постанови Правління НБУ від 21 травня 2015 р. № 330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію AT «Імексбанк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27 травня 2015 р. № 105, «Про початок процедури ліквідації AT «Імексбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації AT «Імексбанк» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію AT «Імексбанк». Ліквідація банку- процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до Законів України «Про банки і банківську діяльність» а також «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Позивач зверталася до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питання відсутності заборгованості за кредитним договором №45/08 від 28.01.2008 року укладеним між нею та АКБ «Імексбанк». Як зазначено у відповіді уповноваженої особи Фонду Матвієнка А.А.: «Відповідно до Постанови №130 від 27.11.2018 року Правління Національного банку України «Про затвердження Правил застосування переліку документів, що утворюються в діяльності Національного банку України та банків України» справи щодо юридичного оформлення рахунку клієнтів за активними та пасивними операціями: ідентифікаційні документи, кредитні договори, договори застави, переказу боргу, майнові доручення, поручительства третьої особи, гарантії, акредитиви, довідки, інші документи справи в національній та іноземних валютах, мають строк зберігання 5 років після виконання умов договору. Під час виконання власних повноважень Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію AT «Імексбанк» та проведення інвентаризації кредитних справ не було виявлено оригіналів документів, що підтверджують видачу та погашення кредиту, а саме кредитних справ, кредитних та іпотечних договорів, позичальником за якими виступає фізична особа [PERSON] , інших банківських документів, що стосуються вказаної вище операції». Позивач стверджує, що зобов`язання за кредитним договором №45/08 від 28.01.2008 року є припиненим, у зв`язку із його виконанням та відсутністю на зберіганні оригіналів документів, що підтверджують видачу та погашення кредиту, а саме кредитних справ, кредитних та іпотечних договорів, позичальником за якими виступає фізична особа [PERSON] , інших банківських документів, що стосуються вказаної вище операції», термін зберігання яких складає 5 років, після виконання умов договору. Таким чином, станом на 28.01.2011 року зобов`язання за основним кредитним договором позивачем було виконано у повному обсязі, кредитний договір припинив свою дію, що згідно ст.17 Закону України «Про іпотеку» свідчить про те, що іпотека за іпотечним договором укладеним між Акціонерним комерційним банком «Імексбанк» та позивачем, посвідченим Ананьївською районною державною нотаріальною конторою, за реєстровим номером 283, де предметом іпотеки за договором є нежитлова будівля, позначена на плані літерою «А», адреса: [ADDRESS] , номер РПВН 1623139, власник [PERSON] - є припиненою. Однак, належним чином оформленого і завіреного письмового доказу про виконання позивачем зобов`язань, як позичальником -їй надано не було. З інформації наданої позивачу Національним банком України вбачається, що кредитна справа [PERSON] в описах прийнятих на архівне зберігання справ AT «ІМЕКСБАНК» не значиться та на архівне зберігання до Національного банку України ліквідатором АТ «ІМЕКСБАНК» не передавалася. З отриманими від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Національного банку України листами, про відсутність кредитного договору №45/08 від 28.01.2008 року та договору іпотеки від 30.01.2008 року укладеними між нею та АКБ «Імексбанк», позивач звернулася до Ананьївської районної державної нотаріальної контори з заявою про припинення (зняття) обтяження заборони відчуження нерухомого майна, проте нотаріусом їй було в цьому відмовлено. Оскільки саме банком не було виконано необхідних дій щодо звернення до нотаріуса про зняття заборони на відчуження нерухомого майна, позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій просить припинити (зняти) обтяження у формі заборони на нерухоме майно, внесене до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме: - обтяження за реєстровим номером 6488252 від 30.012008 року; реєстратор - Ананьївська районна державна нотаріальна контора Одеської області; підстава обтяження - договір іпотеки № 283 від 30.01.2008 року; об`єкт обтяження - нежитлова будівля позначена на плані літерою «А» за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1623139); власник - [PERSON] . Ухвалою суду від 03 червня 2021 року вказану цивільну справу було прийнято до свого провадження в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено підготовче судове засідання. (а.с. 28) Ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 28 липня 2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних щодо предмету спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. (а.с. 48-49) Ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2021 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. (а.с. 64) Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих позивачем по справі. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, хоча про місце, день та час слухання справи була повідомлена належним чином. Через канцелярію суду надала заяву в якій просить суд розгляну справу у її відсутність. Відповідач, Публічне акціонерне товариство «Імексбанк», у судове засідання повноважного представника не направив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Своїм право на надання відзиву на позовну заяву не скористався. На адресу суду повернулися конверти з поштовим повідомлення з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». У відповідності до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до п. 99-2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, Рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "Адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Матеріалами справи підтверджено наявність в справі даних про повернення до суду судових повідомлень на ім`я Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою», що за нормами Правил надання послуг поштового зв`язку здійснюється за відсутності осіб. Крім того, відповідно до частини 11 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач, третя особа або свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Порядок публікації оголошень на офіційному веб-порталі судової влади України визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Відповідно до роз`яснення Державної судової адміністрації України від 24.01.2018 року за №10-2141/18 про розміщення оголошень про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи інформація про виклик у справі відповідача, третьої особи, свідка, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, розміщується безпосередньо судом на його офіційній сторінці веб-порталу судової влади України. У зв`язку з вищевикладеним виклик відповідача також був розмішений на офіційному сайті Миколаївського районного суду Одеської області у розділі, у якому розміщуються оголошення про виклик учасників судових засідань до суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області у судове засідання не з`явився. Від державного нотаріуса Ананьївської районної державної нотаріальної контори Мороз Н.О. на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у судове засідання повноважного представника не направив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Інших заяв і клопотань на адресу суду не надходило. Судом виконаний обов`язок щодо їх повідомлення про день, місце та час розгляду справи у спосіб направлення рекомендованої поштової кореспонденції за їх місцезнаходженням. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 28 січня 2008 року між Кредитором - Акціонерним комерційним банком «ІМЕКСБАНК» (правонаступником якого є - ПАТ«ІМЕКСБАНК») та [PERSON] був укладений Кредитний договір №45/08, за умовами якого Банк надав [PERSON] кредит в сумі 75 000,00 грн. зі сплатою 19% річних, та кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 28 січня 2011 року. (а.с.8-11) Пунктом 1.3 Договору кредиту встановлювалося, що в якості забезпечення Позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги, Сторони укладають у строк до 1 лютого 2008 року договір іпотеки магазину, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 30 січня 2008 року між [PERSON] (Іпотекодавцем) та АКБ «ІМЕКСБАНК» (Іпотекодержателем), в особі начальника відділення №156 АКБ «ІМЕКСБАНК» в смт. Миколаївка Чайка Г.В., укладено Договір іпотеки, посвідчений державним нотаріусом Ананьївської районної нотаріальної контори Мороз Н.О., зареєстрований в реєстрі за № 283 (надалі - Договір іпотеки). (а.с.13-15) Предметом іпотеки, за Договором іпотеки, є нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею - 113,7 кв. м, яка належить Іпотекодавцю на праві особистої приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Драченко А.Н. приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Одеської області 10.07.2003 року, по реєстру № 529, зареєстрованого в ДП Миколаївське РБТІ в реєстрову книгу №73, номер запису 1, реєстраційний номер 1623139. (а.с.7) У зв`язку з посвідченням Договору іпотеки, 30 січня 2008 року, державним нотаріусом Ананьївської районної нотаріальної контори Мороз Н.О., на підставі ст.73 Закону України «Про нотаріат», накладено заборону відчуження нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка зареєстрована в реєстрі за № 283. З наданої суду інформації, отриманої позивачем, 18.05.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, позивач дізналася, що заборона відчуження нежилої будівлі яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , накладена 30.01.2008 року Ананьївською районною державною нотаріальною конторою, досі не знята, та з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна не виключений запис про обтяження нерухомого майна, зареєстрований 30.01.2008 року 14:05:25 за №6488252 реєстратором: Ананьївської районної державної нотаріальної контори. (а.с.26) Також судом встановлено, що 26 січня 2015 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 50 «Про віднесення ПАТ «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних», на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №16 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «ІМЕКСБАНК». На підставі постанови Правління НБУ від 21 травня 2015 року № 330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27 травня 2015 року №105 «Про початок процедури ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку». Позивач стверджує, що в строк до 28 січня 2008 року нею було виконане в повному обсязі забезпечене іпотекою основне зобов`язання за Договором кредиту, тому, відповідно, 28 січня 2008 року припинилося як основне зобов`язання так і зобов`язання за Договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання. Дані обставини підтверджені листом від 01.06.2020 року за вих. № 635, наданого Фондом гарантування вкладів фізичних осіб про те, що «під час виконання власних повноважень Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію AT «Імексбанк» та проведення інвентаризації кредитних справ не було виявлено оригіналів документів, що підтверджують видачу та погашення кредиту, а саме кредитних справ, кредитних та іпотечних договорів, позичальником за якими виступає фізична особа [PERSON] , інших банківських документів, що стосуються вказаної вище операції», чим Фонд гарантування вкладів фізичних осіб підтвердив факт відсутності будь-яких невиконаних ним зобов`язань за Договором кредиту. (а.с.16) 16.11.2021 року позивачем подано клопотання про витребування доказів, а саме: витребувати у ПАТ «Імексбанк» (код ЄДРПОУ 20971504, місцезнаходження юридичної особи: 65039, Одеська область, м. Одеса, проспект Гагаріна № 12-а), належним чином завірену копію виписки руху коштів по рахунку, щодо сплати кредиту по кредитному договору № 45/08 від 28.01.2008 року укладеного між [PERSON] та АКБ «Імексбанк» та витребувати у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (код ЄДРПОУ 21708016, місцезнаходження юридичної особи: 04053, місто Київ, вулиця Січових стрільців № 17), належним чином завірену копію виписки руху коштів по рахунку, щодо сплати кредиту по кредитному договору № 45/08 від 28.01.2008 року укладеного між [PERSON] та АКБ «Імексбанк». (а.с.83,84) 15 грудня 2021 року ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області клопотання позивача про витребування доказів було задоволено та направлено копію ухвали з витребуванням до ПАТ «Імексбанк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надано строк для відповіді терміном до 25.01.2022 року, але на адресу суду ніякої інформації не надходило. (а.с. 92,93) Відповідно до листа Ананьївської районної державної нотаріальної контори №616/02-32 від 05.05.2021 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме - знятті заборони відчуження нежитлової будівлі який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , накладеної 30.01.2008 року Мороз Н.О. , нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори на підставі договору іпотеки, укладеного між [PERSON] та АКБ «ІМЕКСБАНК» та посвідченого Мороз Н.О., нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори 30.01.2008 року, реєстровий № 283.(а.с. 24) Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Виходячи зі змісту ст.ст. 526, 599 ЦК України, зобов`язання вважається виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться. Згідно зі ст. 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За приписами статей 3, 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Виходячи із системного аналізу зазначених норм права іпотека припиняється, зокрема, в разі припинення основного зобов`язання у зв`язку з його повним виконанням. При цьому, законодавець не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконання основного зобов`язання. За положеннями ч.1 ст.593 ЦК України, припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання презюмується. Встановлення факту припинення основного зобов`язання належним його виконанням, є свідченням припинення додаткових (акцесорних) зобов`язань за договорами іпотеки. Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» №1255 від 18.11.2003 року після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Відповідно до ст.74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п. 5 гл. 15 р. II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Отже, законодавством передбачено підстави та порядок зняття заборони відчуження нерухомого майна нотаріусом. Враховуючи необхідність документального закріплення підстав зняття нотаріусом заборони відчуження нерухомого майна (нотаріус не може зняти заборону без офіційного звернення), у разі особистого звернення до нотаріуса осіб, які є ініціаторами зняття заборони, та мають на це необхідні права та повноваження, нотаріусу слід відбирати від таких осіб відповідну заяву, в якій міститиметься прохання про зняття заборони відчуження нерухомого майна та до якої додаються необхідні підтверджуючі документи. При одержанні заяви та підтверджуючих документів, на виконання п.6.1. гл.15 р.II вказаного Порядку, нотаріус реєструє таку заяву в журналі реєстрації вхідних документів та робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна. Після зняття заборони відчуження нерухомого майна нотаріус, який зняв заборону, може провести державну реєстрацію припинення обтяження (заборони), а також припинення іншого речового права (іпотеки) - у разі, коли знімається заборона з предмета іпотеки, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тобто, у процедурі зняття заборони первинними є дії щодо завершення початої нотаріальної дії з накладення заборони (з проставленням відміток у відповідному реєстрі та алфавітній книзі та проставлення відмітки на правочині) та лише після цього можливе внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо припинення заборони та іпотеки. З припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, адже всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзакріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 317 та ст. 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадку і порядку, встановлених законом. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Як визначено ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд, дослідивши надані по справі докази, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст.76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст.77 ЦПК України). Суд вважає, що під час розгляду справи позивачем [PERSON] надані належні і допустимі докази, які свідчать про відсутність заборгованості за основним зобов`язанням по кредитному договору перед ПАТ «Імекс Банк». Не дивлячись на те, що позивачем не надано в підтвердження належного виконання зобов`язання нею на користь кредитора платіжних документів про сплату заборгованості, між тим надані відомості Національним банком України та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб свідчать про відсутність на сьогодні будь-яких зобов`язань позивача перед ними, так як саме у розпорядженні цих установ знаходяться всі документи ПАТ «Імексбанк». Судом також встановлено, що за весь час існування іпотеки банком не використано право на дострокове стягнення в судовому порядку заборгованості за кредитним договором, судові рішення такого змісту відсутні, що не забороняє позивачу звернутися до суду з позовом про припинення іпотеки. В даному випадку такий спосіб захисту її прав є належним. У пункті 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року зроблено висновок, що за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (аналогічний висновок сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 910/16461/16; також пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання припиненою іпотеки за іпотечним договором, оскільки наданими позивачем доказами підтверджено виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, а відповідач не спростував у встановлений спосіб подання відповідних доказів доводи позивача та не підтвердив наявність невиконаних зобов`язань за кредитним договором. Отже, іпотека за Договором іпотеки від 30 січня 2008 року, посвідченим державним нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори Мороз Н.О., зареєстрованим в реєстрі за №283, належить визнати такою, що припинила свою дію і є припиненою, а наявну заборону відчуження належної нежитлової будівлі та відомості, внесені до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна щодо цього нерухомого майна дійсно обмежують право власності позивача, відтак порушене право позивача підлягає судовому захисту. Враховуючи вищезазначене суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved