Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 28 серпня 2010 року у Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис за № 563. В обґрунтування позову зазначив, що 28.08.2010 року між ним (позивачем) та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис за № 563. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що впродовж останніх років сімейне життя між ним та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вважає, що їх з відповідачем шлюб фактично припинив існування, та за обопільною домовленістю з відповідачем, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, з вересня 2019 року проживають окремо, та за досягнутою з відповідачем домовленістю син залишається проживати з відповідачем. З огляду на зазначене, а також враховуючи, що шлюб з відповідачем фактично припинив своє існування, у зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Ухвалою суду від 30 вересня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання подав заяву, яка зареєстрована в суді 31.01.2022 року за вх. № 2527 про розгляд справи без його участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу з підстав та за обставин, зазначених в позові, підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Строк на примирення просив не надавати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи судом повідомлялася належним чином в порядку ч.ч. 5, 6 ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідача, за адресою: [ADDRESS] , причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання про відкладення розгляду справи, а також відзив на позов відповідач не подавала. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. З огляду на викладене вище, приймаючи також до уваги, що відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву, а так само будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень з приводу поданого позивачем позову про розірвання шлюбу, а також, доказів на підтвердження своїх заперечень не надала, на підставі чого суд вважає можливим розгляд справи за відсутності в судовому засіданні належним чином повідомленого відповідача, на підставі наявних у справі матеріалів та доказів. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 28 серпня 2010 року у Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №563 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , оригінал якого додано позивачем до позову, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають, проживають окремо. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу з відповідачем, серед яких позивач зазначив фактичне припинення між ним та відповідачем шлюбних відносин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і, зокрема, позивача, яким пред`явлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Крім того, судом відзначається, що добровільність шлюбу, - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При цьому, судом під час судового розгляду справи з наявних у справі доказів не встановлено наявності обставин, визначених ч. 2 ст. 110 СК України, за яких позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин та небажання позивача їх відновлювати, дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, про що свідчить подана позивачем заява, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням ним його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, довіри, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітньої дитини,у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп., що документально підтверджується квитанцією від 18.08.2021 року, за клопотанням позивача,- залишити по фактично понесеним позивачем. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved