Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Драгівської територіальної громади, де треті особи без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] померла його бабка [PERSON] . Її чоловік [PERSON] помер раніше. За життя [PERSON] склала заповіт на користь свого сина та батька позивача [PERSON] . Його батько [PERSON] спадщину за померлою не прийняв. Крім того баба та дідо мали ще трьох доньок [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Однак ніхто із спадкоємців першої черги спадщину за померлою не прийняв. Він є внуком померлої та спадкоємцем п`ятої черги. Коли з`ясувалося, що його батько [PERSON] спадщину за бабкою не прийняв, а його сестри також не заявили своїх прав на спадщину, то він звернувся до нотаріуса із питанням щодо оформленням спадкових прав, однак отримав відмову у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Оскільки його спадкові права залежали від волевиявлення спадкоємця за заповітом та спадкоємців попередніх черг, і йому не було відомо про неприйняття ними спадщини, то строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущено ним з поважних причин. Посилаючись на приписи ст. 1272 ЦК України просить суд визначити йому додатковий строк терміном в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за померлою[PERSON]Відзиву на позов відповідачем Драгівською територіальною громадою не подавався. Третя особа [PERSON] подала пояснення на позову у якому проти задоволення позову [PERSON] , не заперечує. Стверджує, що не приймала спадщину після смерті своїх батьків, і таких намірів не має, чим підтверджує свою відмову від спадщини. Третя особа [PERSON] подав пояснення на позову у якому проти задоволення позову [PERSON] , не заперечує. Стверджує, що не приймав спадщину після смерті своїх батьків, жодних заперечень проти прийняття спадщини позивачем, як внуком його батьків, не має. Третя особа [PERSON] подала пояснення на позову у якому проти задоволення позову [PERSON] , не заперечує. Стверджує, що не приймала спадщину після смерті своїх батьків, і таких намірів не має, чим підтверджує свою відмову від спадщини. Третя особа [PERSON] подала пояснення на позову у якому проти задоволення позову [PERSON] , не заперечує. Стверджує, що не приймала спадщину після смерті своїх батьків, і таких намірів не має, чим підтверджує свою відмову від спадщини. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, подавши заяву у якій просить суд розглянути справу без участі позивач та його представника. У судове засідання представник відповідача Драгівської територіальної громади не з`явився, подавши заяву у якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує. У судове засідання треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не з`явилися їх пояснення на позов містять клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Перевіривши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні докази, суд констатує наступне. Згідно з ч.2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.5). Чоловік [PERSON] - [PERSON] помер ще до її смерті [INFO] (а.с.13). На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт від 31.12.2006 року згідно якого все своє майно заповіла своєму сину [PERSON] (а.с.9). [PERSON] спадщину за померлою не прийняв, оскільки разом з нею не проживав і заяви про прийняття спадщини не подавав. Крім [PERSON] у [PERSON] є ще троє дітей - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які відносяться до спадкоємців першої черги за законом. При цьому вони також спадщину за померлою [PERSON] не прийняли, оскільки проживали окремо та заяви про прийняття спадщини не подавали, що визнається ними у поясненнях на позов. Позивач [PERSON] є внуком померлої [PERSON] (а.с.10-11), а отже спадкоємцем п`ятої черги за законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. А згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За правилами статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може призначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7, роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Встановлено, що позивач [PERSON] не проживав разом з спадкодавцем на момент смерті.При цьому він є лише спадкоємцем п`ятої черги за померлою бабусею, а отже виникнення у нього права на спадкування було можливе лише у разі неприйняття спадщини спадкоємцем за заповітом та спадкоємцями попередніх черг. Суд бере до уваги твердження позивача про те, що він не знав про неприйняття та неоформлення спадщини за померлою бабкою спадкоємцем за заповітом та спадкоємцями першої черги, позаяк це ніким не оспорюється та фактично визнається такими спадкоємцями, які не заперечують проти оформлення спадщини за позивачем. Вказане свідчить про наявність поважних причини пропуску позивачем тримісячного строку для подання вказаної заяви. Враховуючи наведене, а теж те, що відповідач визнав позов, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачами, що відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, є підставою для його задоволення. Судові витрати слід покласти на позивача. За таких обставин,

Outcome: approved