Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

У вересні 2021 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Нагірянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права на завершення безоплатної приватизації та одержання документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку на ім`я спадкоємця. В ході\~проведення підготовчого\~судового засідання\~позивач [PERSON] \~подав суду\~уточнену позовну\~заяву до Нагірянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області про спадкування за законом права постійного користування земельною ділянкою, в якій зазначив, що він є спадкоємцем майна після смерті матері [PERSON] . В серпні 2020 року [PERSON] звернувся із заявою до Шульганівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, а згодом 02.06.2021 року до Нагірянської сільської ради, до складу територіальної громади якої увійшло село Шульганівка, для набуття права землекористування ділянкою площею 0,10 га, яка перебувала у користуванні згідно рішення Шульганівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області від 30.12.1993 року (особисте підсобне господарство). Однак, рішенням Шульганівської сільської ради за № 393 від 30.09.2020, і згодом Нагірянської сільської ради за № 476 від 13.07.2021 року позивачу відмовлено у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та отримання у власність земельної ділянки в с. Шульганівка Чортківського району Тернопільської області з мотивів невикористання спадкодавцем даної земельної ділянки. Мати позивача [PERSON] померла [INFO] . Раніше матері [INFO] помер його батько [PERSON] . Згідно рішення 13 сесії 21 скликання Шульганівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області від 30.12.1993 року «Про передачу громадянам сіл Шульганівка і Долина безоплатно у приватну власність та користування земельних ділянок (пункт 271), наданим у відповідності з архівним витягом від 28.10.2020 року № 1280, [PERSON] передана в користування земельна ділянка площею 0,10 га для особистого підсобного господарства. Отже, за життя спадкодавець набула право постійного користування земельною ділянкою для ведення селянського господарства, що стверджується наведеним рішенням, але право власності на дану земельну ділянку [PERSON] не оформила у зв`язку зі смертю. Оскільки 30.09.2020 року Шульганівська сільська рада Чортківського району своїм рішенням № 393 та аналогічно Нагірянська сільська рада Чортківського району Тернопільської області за рішенням № 476 від 13.07.2021 року відмовили позивачу в переоформленні спірної земельної ділянки після смерті землекористувача [PERSON] , тому позивач [PERSON] просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право постійного користування земельною ділянкою площею 0,10 га, яка розташована на території Нагірянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, що була надана [PERSON] для ведення особистого підсобного господарства на підставі рішення 13 сесії 21 скликання Шульганівської сільської ради народних депутатів від 30 грудня 1993 року та перебувала в її постійному користуванні, яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про слухання справи без їхньої участі, уточнені позовні вимоги просить задовольнити. Представник відповідача Нагірянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, від сільської ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника, при ухваленні рішення сільська рада покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Позивач [PERSON] успадкував після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , що вбачається з рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2015 року. Згідно архівного витягу № 1280 від 28.10.2020 року архівного відділу Чортківської районної державної адміністрації з рішення тринадцятої сесії двадцять першого скликання Шульганівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області від 30.12.1993 року "Про передачу громадянам сіл Шульганівка і Долина безоплатно у приватну власність та користування земельних ділянок" вбачається, що [PERSON] передано в користування земельну ділянку площею 0,10 га. Цільове призначення цієї земельної ділянки в цьому рішенні сесії не зазначено. 17 серпня 2020 року та 02 червня 2021 року [PERSON] звернувся відповідно до Шульганівської сільської ради та Нагірянської сільської ради із заявами, пов`язаними з фактом спадкування після смерті [PERSON] , у якої на законних підставах перебувала в постійному користуванні згадана земельна ділянка на території Шульганівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області. 30 вересня 2020 року Шульганівська сільська рада Чортківського району рішенням № 393 вирішила відмовити [PERSON] в передачі в безоплатну приватну власність земельної ділянки площею 0,10 га, що знаходиться на території Шульганівської сільської ради і була надана в користування його матері [PERSON] , так як вона не користувалася цією земельною ділянкою понад 20 років і земельний податок не сплачувала. 13 липня 2021 року Нагірянська сільська рада Чортківського району Тернопільської області рішенням № 476 вирішила відмовити у наданні дозволу [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на отримання у власність земельних ділянок в с. Шульганівка Чортківського району Тернопільської області на підставі п. 1 ст. 118 Земельного кодексу України. Згідно листа Чортківської районної державної нотаріальної контори № 16/02-14 від 18.01.2022 вбачається, що відповідно до даних нотаріальної контори до майна померлої [INFO] матері [PERSON] заведено спадкову справу за заявою позивача. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку проводиться за умови документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно та за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку на ім`я спадкодавця [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 7 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку. У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, для ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до ст. 19 цього Закону сільські, селищні Ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами, зокрема, для особистого підсобного господарства. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів (ст. 23 Закону). У ст. 56 зазначеного Закону визначено, що для ведення особистого підсобного господарства громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються безплатно у власність земельні ділянки, в межах населених пунктів, у розмірах, вказаних у земельно-облікових документах, або надаються безплатно у власність у розмірі не більше 0,6 гектара. За бажанням громадян їм додатково можуть надаватися земельні ділянки у користування. Загальна площа цих ділянок не повинна перевищувати 1 гектара. 01 січня 2002 року набрав чинності Земельний кодексу України від 25.10.2001 року, згідно з ч. 1 ст. 92 якого право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Суд бере до уваги позицію Великої Палати Верховного Суду в постанові від 23.06.2020 року у справі №179/1043/16-ц, яка з урахуванням позиції Великої Палати Верховного суду, висловленій у постанові від 05.11.2019 року в справі № 906/392/18 прийшла до наступного висновку. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Право постійного користування земельною ділянкою, набуте у встановленому порядку до 1 січня 2002 року, не втрачається внаслідок його непереоформлення користувачем. Право постійного користування земельною ділянкою зберігається за таким користувачем до приведення прав і обов`язків щодо вказаної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства. Право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з передбачених у статті 141 ЗК України від 25 жовтня 2001 року підстав, перелік яких є вичерпним. Дії органів державної влади та місцевого самоврядування, спрямовані на позбавлення суб`єкта права користування земельною ділянкою поза межами підстав, визначених у статті 141 ЗК України від 25 жовтня 2001 року, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05.11.2019 у справі № 906/392/18). Статті 27 і 114 ЗК Української РСР від 18 грудня 1990 року, а також стаття 141 ЗК України від 25 жовтня 2001 року не передбачали припинення права постійного користування земельною ділянкою внаслідок смерті особи. Тому право постійного користування (на підставі відповідного державного акта) земельною ділянкою не припиняється зі смертю особи, якій було надане таке право, незалежно від цільового призначення відповідної ділянки. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Перелік прав та обов`язків особи, які не входять до складу спадщину визначений у статті 1219 ЦК України. За змістом вказаного переліку право постійного користування земельною ділянкою, яке належало спадкодавцю, не є тим правом, яке не можна успадкувати. А тому таке право за загальним правилом входить до складу спадщини. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). За встановлених вище обставин, беручи до уваги, що право постійного користування землею відноситься до тих прав, які можуть бути успадковані, і позивач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем в порядку спадкування права постійного користування земельною ділянкою. Оскільки в рішенні тринадцятої сесії двадцять першого скликання Шульганівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області від 30.12.1993 року "Про передачу громадянам сіл Шульганівка і Долина безоплатно у приватну власність та користування земельних ділянок" не зазначено цільове призначення земельної ділянки, яка надавалась в користування матері позивача, а тому суд не має підстав зазначати такі дані в судовому рішенні. \~ \~ \~ \~Згідно вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якою визначено правила розподілу судових витрат, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 гривень.

Outcome: approved