Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до Бишівської сільської ради (далі - відповідач), в якому вказали, що [INFO] помер її мати, з якою вона спільно проживала, після смерті якої відкрилася спадщина зокрема земельна ділянка закріплена Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 9544807 виданого на підставі розпорядження Макарівської райдержадміністрації від 15 жовтня 2007 року № 3888. Земельна ділянка загальною площею 1,8532 га, розташована на території Козичанської сільської ради Макарівського району, Київської області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3222782400:02:012:0040. Спадщину позивач прийняла, оскільки на час її відкриття проживали зі спадкодавцем. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку у зв`язку з відсутністю оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку. Враховуючи викладене, позивачі, посилаючись на ст. ст. 1216-1218, 1264, 1268 ЦК України, просила суд визнати за [PERSON] , право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] , на земельну ділянку відповідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯЕ № 9544807 виданого на підставі розпорядження Макарівської райдержадміністрації від 15 жовтня 2007 року № 3888. Земельна ділянка загальною площею 1,8532 га, розташована на території Козичанської сільської ради Макарівського району, Київської області. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3222782400:02:012:0040. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010833000162 від 02 вересня 2008 року на ім`я [PERSON] . Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 16.12.2021 року позов [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.01.2022 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. У підготовче судове засідання позивач не прибув, його представник адвокат Богданчук О.В. в позовній заяві просила слухати справу у її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в установлений судом строк подав відзив на позовну заяву, в якому просив слухати справу у відсутності його представника, позовні вимоги визнав (а.с. 45). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , яка до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; на день смерті [PERSON] з нею проживала та була зареєстрована [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.08.2017 року (а.с. 11); довідкою Бишівської сільської ради №239 від 19.11.2021 року (а.с. 12). [PERSON] [INFO] , - позивач у справі, дочкою померлої [INFO] [PERSON] . Родинні відносини підтверджуються документами а саме: свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.07.1960 року; свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 11.03.1983 року; експертним висновком №056/927-а/2 від 19.09.2019 року, копії яких містяться в матеріалах справи. Тож, судом встановлено, що позивач у справі [PERSON] [INFO] , є дочкою померлої [INFO] [PERSON] . Спадщину після смерті останньої прийняла, оскільки на день її смерті проживала та була зареєстрована із спадкодавцем за однією адресою, що підтверджується довідкою Бишівської сільської ради №239 від 19.11.2021 року (а.с. 12). Інших спадкоємців, які би прийняли спадщину після смерті [INFO] [PERSON] ні за законом/заповітом судом не встановлено, що також підтверджується Витягами зі Спадкового реєстру №63874351 та №638743352 від 30.11.2021 року (а.с. 20-21), відповідно до якого спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. Проте, при зверненні позивачки до приватного нотаріуса Макарівського районного нотаріального округу Корнієвської Н.В. з метою оформлення своїх спадкових прав їй було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 1,8532 га з кадастровим номером 3222782400:02:012:0040, яка належала померлій [PERSON] , що підтверджується відповідною постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №02-31/39 від 29.07.2021 року (а.с. 19), оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу, а саме оригінал державного акту на право власності на землю. Те, що земельна ділянка загальною площею 1,8532 га, розташована на території Козичанської сільської ради Макарівського району, Київської області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3222782400:02:012:0040, належала [PERSON] , підтверджується наданою Відділом №4 Управління у Бучанському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області копією архівного примірника державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №954807, виготовленого на підставі розпорядження голови Макарівської райдержадміністрації від 22.11.2006 року №1211, Акт зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 02.09.2008 року за №010833000162 (а.с. 16- 17). Оригінал вказаного державного акту серії ЯЕ №954807 був загублений, про що є відповідне оголошення в газеті «Макарівські вісті» №44 від 12.11.2021 року (а.с. 18). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України). Відповідно до ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Статтею 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом майна померлої [INFO] [PERSON] ,спадщину прийняла, інших спадкоємців, які прийняли спадщину судом не встановлено, до складу спадщини увійшла земельна ділянка, щодо якої нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. За клопотанням позивача судові витрати з відповідача не стягуються та покладаються на позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved