Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на корись відповідачки на неповнолітню дочку з 1/4 частини до 1/6 частини його доходів щомісячно. Свої вимоги мотивує наступним. Він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . На підставі судового наказу виданого суддею Сокальського районного суду від 24.02.2021р. з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що на сьогодні він не в змозі платити визначений розмір аліментів, оскільки 14.09.2015р. він вдруге одружився та в них з дружиною народилося двоє дітей, дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та перебувають на його утриманні. Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 31.08.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (виклику) сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі судового наказу виданого суддею Сокальського районного суду Львівської області від 24.02.2021р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на їх спільну дочку [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.01.2021р. і до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] 14.09.2015р. зареєстрував шлюб з [PERSON] за час спільного подружнього проживання в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про шлюб і народження. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя ст.181 СК України). Згідно із ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В силу положень ст.ст.183, 184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. За змістом ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Дані положення Закону також враховані в роз`ясненнях Верховного Суду України, що викладені в пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі Постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3). Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним і у зв`язку із наявністю обставин, передбачених ст.192 СК України, може бути зменшений. При цьому, закон встановлює можливість врахувати такі обставини (зміну матеріального стану), які виникли після постановлення попереднього рішення про стягнення аліментів і визначити розмір аліментів в іншому розмірі з врахуванням нових обставин. Важливим в даних правовідносинах є те, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя ст.181 СК України). Ст.192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зменшення присуджених аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору зменшення або збільшення присуджених аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню низка норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей, зокрема ст.ст.182, 183, 184 СК України. Суд вважає доведеними обставини на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог про зменшення розміру аліментів, оскільки при видачі судового наказу про стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання спільної дитини він вдруге зареєстрував шлюб від якого у нього народилося двоє дітей, які проживають разом з позивачем та перебувають на його утриманні. Твердження позивача доведено під час судового розгляду належними та допустимими доказами, а отже, позивачем доведено зміну сімейного стану. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, враховує, що стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини від всіх видів щомісячного заробітку чи доходу, на який просить зменшити позивач, буде достатнім для утримання дитини. Встановлені у судовому розгляді фактичні обставини справи, переконують суд у тому, що позовні вимоги слід задовольнити. Виходячи з закріплених принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу виданого суддею Сокальського районного суду від 24.02.2021 року з позивача на користь відповідачки на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від всіх видів щомісячного заробітку чи доходу відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, слід зменшити та надалі стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше мінімального розміру встановленого законом, а саме не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів у такому розмірі суд враховує принцип рівності обов`язку обох батьків щодо утримання дитини. Такий розмір аліментів, на переконання суду, є розумним та не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітньої дитини, на утримання якої стягуються аліменти. Разом з цим, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; З досліджених матеріалів справи встановлено, що позивач під час звернення до суду з даним позовом не сплатив судовий та на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» він не звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Таким чином, на підставі ст.141 ЦПК України з позивача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved