Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

07.12.2021 р. до суду позивач [PERSON] подала позов, у якому просила щомісячно стягувати із [PERSON] на її, [PERSON] користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 3000 (три тисячі) грн. на кожну дитину, починаючи з 07.12.2021 р. і до повноліття дітей. Позивач [PERSON] вимоги позову обґрунтувала тим, що вона з відповідачем [PERSON] з 21.09.2016 р. перебуває в зареєстрованому шлюбі, в якому у них [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] народилася дочка [PERSON] , яких вона самостійно утримувати не має можливості, а відповідач [PERSON] добровільно свій обов`язок по утриманню своїх неповнолітніх дітей не виконує, хоча має таку можливість, а тому вона, [PERSON] просить щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] , на її, [PERSON] , користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей. 02.02.2022 р. відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково, просить стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 грн. кожну дитину на користь [PERSON] щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] ; в обґрунтування своєї позиції відповідач, зокрема, зазначив, що він не має постійного місця роботи та постійних заробітків, відповідно до виконавчого листа Гайсинського районного суду Вінницької області від 28.12.2018 р. № 129/1803/18 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, також зазначив, що позивачем подано до суду іншу позовну заяву, про стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1000 грн. щомісячно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги задовільнити повністю (а.с.16); Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги задовільнити частково, а саме щомісячно стягувати аліменти з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 1500 грн. на кожну дитину (а.с.17). З урахуванням письмової позиції позивача та відповідача, досліджених доказів суд визнає за необхідне позов задовольнити частково з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , однак відповідач [PERSON] не виконує добровільно свого законного обов`язку по утриманню своїх неповнолітніх дітей, хоча є працездатним, офіційно не працює, крім неповнолітніх дітей також має на своєму утриманні неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , тому може і зобов`язаний щомісячно сплачувати позивачу [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 1700 (одна тисяча сімсот) грн. на кожну дитину, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 07.12.2021 р. і до повноліття дітей, розмір яких суд визначив з урахуванням інтересів неповнолітніх дітей та меж заявлених позивачем позовних вимог, а також визначених ст.182 СК України обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Спірні правовідносини регулюються такими нормами права. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2, ч.3 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, схваленою резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року, яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91, - 1. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 2. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Найкращі інтереси дитини - це принцип зі сфери захисту прав дитини, що стосується прийняття рішень. В статті третій Конвенції ООН про права дитини говориться: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». В оцінці найкращих інтересів дитини необхідно дотримуватись балансу «всіх елементів, необхідних для прийняття рішення в конкретній ситуації для конкретної дитини або групи дітей». Оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від добровільного виконання законного обов`язку по утриманню своїх неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , чим порушує їх права, то з нього, [PERSON] , необхідно щомісячно стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 1700 (одна тисяча сімсот) грн. на кожну дитину, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 07.12.2021 р. і до повноліття дітей, - в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів не суперечить чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та неповнолітнім дітям, а також такий розмір стягуваних аліментів визначений із дотриманням принципу найкращих інтересів дитини, аліменти визначено в такому розмірі, щоб вони були достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Встановлені у справі обставини та висновки суду підтверджуються такими доказами: -копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21.09.2016 р. (а.с.5); -копією свідоцтва серії [NUMBER] про зміну імені, відповідно до якого [PERSON] змінив прізвище на [PERSON] (а.с.6); -копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.7); -копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.8); -довідкою відділу «Центр надання адміністративних послуг та Державної реєстрації» виконавчого комітету Гайсинської міської ради № 04-02/5259 від 06.12.2021 р., згідно з якою [PERSON] проживає в [ADDRESS] (а.с.9); -копією виконавчого лита Гайсинського районного суду від 28.12.2018 р. № 129/1803/18, відповідно до якого з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.24). На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: судові витрати на правничу допомогу в сумі 570 грн. (57% від суми задоволених позовних вимог, що становить 570 грн.), на користь держави - судові витрати у виді судового збору 908,00 грн.

Outcome: partial