Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Позивачка, [PERSON] , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визначити, що частка померлої [INFO] [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , та, відповідно, [PERSON] та [PERSON] , набутої на підставі Договору міни, посвідченого Гавриловою О.В., державним нотаріусом 11-ї Київської державної нотаріальної контори 26.07.1994 за реєстраційним № 4с-3386, становить по 1/3 частки кожному. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] , які є рідними сестрами, та їхня матір, [PERSON] , на підставі договору міни від 26.07.1994, посвідченого нотаріально, набули право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла та після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частинку вказаної квартири. Позивачка у передбачений законом строк звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом. Відповідачка подала заяву про відмову у прийнятті спадщини після смерті матері. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину у встановлений законом строк, немає. Однак постановою приватного нотаріуса від 12.09.2019 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки квартира як спадкове майно зареєстрована на праві спільної сумісної власності, без визначення частки [PERSON] у праві власності, у зв`язку з чим позивачка позбавлена права прийняти спадщину належним чином після смерті матері, що є підставою для звернення до суду за захистом її порушеного права. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07.07.2021 відкрито провадження у цій справі за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи, яким роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та визначено відповідні строки. Відповідачка копію вказаної ухвали разом із копією позовної заяви з додатками не отримала, а конверт зі вказаними документами, що направлявся їй за адресою реєстрації, повернувся до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дяченко О.О. копію вказаних документів отримала 19.07.2021. 15.09.2021 до суду надійшло клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.09.2021 закрито підготовче провадження у цій цивільній справі, призначено її до судового розгляду по суті, у судове засідання викликано сторін по справі та за клопотанням сторони позивачки витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дяченко О.О. належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи, заведеної щодо майна померлої [INFO] [PERSON] 05.10.2021 від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дяченко О.О. надійшли матеріали спадкової справи № 17/2016 від 15.12.2016. Інших заяв по суті справи, клопотань від сторін не надійшло. У судове засідання учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представником позивачки [PERSON] - [PERSON] подано клопотання про розгляд справи без участі, у якому позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд проводити розгляд справи без участі позивача та його представника на підставі наявних у матеріалах справи документів. Від третьої особи, приватного нотаріуса Дяченко О.О., надійшов лист, в якому, у зв`язку з робочим навантаженням, просить розглянути справу у її відсутність. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , на підставі Договору міни, посвідченого 11-ю Київською державною нотаріальною конторою 26.07.1994 за реєстровим № 4с-3386, на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . Право власності зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації 29.09.1994, про що зроблено запис до реєстрової книги № 5202, що також підтверджується інформаційною довідкою Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 24.07.2018 КВ-2018 № 28104 (а.с. 65-67, 10). Технічні характеристики квартира [ADDRESS] наведені у технічному паспорті на квартиру, що виготовлений КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» станом на 23.07.2018 (а.с.68, 69, 70). [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами, а [PERSON] - їх рідна матір, що підтверджується свідоцтвами про народження та скороченими копіями свідоцтв про одруження, апостильованими у встановленому законом порядку, із яких убачається, що [PERSON] після одруження змінила прізвище на [PERSON] , а [PERSON] після одруження змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 58, 63, 13-18, 19-24). [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що 30.11.2016 Дніпровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві складено актовий запис № 1980, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 30.11.2016 (а.с. 11). З 25.06.1996 по день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою, виданою 23.12.2016 Центром комунального сервісу № 95 (а.с. 54). Згідно з довідкою Форма № 3, виданою 23.12.2016 Центром комунального сервісу № 95, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані та проживають: [PERSON] , 1973 р.н., - з 25.06.1996; [PERSON] , 1998 р.н., - з 26.06.2015; [PERSON] , 1970 р.н. - з 25.06.1996 (а.с. 55). 12.12.2016 [PERSON] склала заяву, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Дяченко О.О., у якій зазначила про відмову від прийняття спадщини після померлої матері - [PERSON] (а.с. 45). 15.12.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дяченко О.О. було відкрито спадкову справу № 17/2016 до майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] (а.с. 50). [PERSON] 12.09.2019 звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, Дяченко О.О., з заявою, у якій зазначила, що на день смерті її матері, [PERSON] , залишилось спадкове майно, яке складається з: 1/3 частини квартири [ADDRESS] , та вона прийняла спадщину, мешкаючи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, у зв`язку з чим просить видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане майно (а.с. 60). 12.09.2019 постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, Дяченко О.О., було відмовлено [PERSON] у оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері [PERSON] , оскільки спадкове майно - квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві спільної сумісної власності, без визначення частки [PERSON] у праві власності (а.с. 78). За нормою ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 41 Конституції України визначено, що право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Виходячи з положень ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. (ст. 328 ЦК України) Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За нормою ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. На підставі ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. При цьому, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч. 1 ст. 368 ЦК України). За нормою ч.ч. 1, 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 370 ЦК України передбачається, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст.ст. 1218, 1226 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. При цьому необхідно визначити якою є доля спадкодавця у праві спільної сумісної власності. Як роз`яснено п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 № 20 частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його органами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Чинне законодавство не надає нотаріусу права здійснювати виділ частки. Таким чином, у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде об`єктом спадкування. Видачу нотаріусом свідоцтва про частку в спільному майні за заявою інших учасників спільної сумісної власності законодавство не передбачає, відтак слід вважати, що для успадкування частки у спільній сумісній власності після смерті іншого учасника спільної сумісної власності, справа про визначення належної йому частки вирішуватиметься в суді. Таким чином, оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яким відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, враховуючи, що будь-якої домовленості між співвласниками щодо розміру їх часток не було, беручи до уваги презумпцію рівності часток, суд вважає, що частка кожного співвласника у спільній сумісній власності на спірну квартиру є рівною і становить по 1/3 частці кожному. При цьому в судовому засіданні не було встановлено існування обставин, які б могли бути підставою для збільшена або зменшена часток співвласників спірної квартири. Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог та задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved