Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

Адвокат Неговська І.В., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду із вказаним цивільним позовом, який підтримала у заяві про розгляд справи без її участі, та вимоги мотивує тим, що у листопаді 2021 року позивачу стало відомо існування відносно неї у приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорка В.В. відкритого виконавчого провадження №67487987 від 11.11.2021 року. Ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження було встановлено, що 24.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис №9368 про стягнення із [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором №Р24.00503.004972647 від 28.02.2019 року, а також плати за вчинення нотаріальної дії разом в сумі 92328,21 грн. Вважає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які, згідно з відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. У відповідності до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14, стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів, станом на 24.09.2021 року, можливе виключно за нотаріально посвідченими угодами. Разом з тим, між сторонами не укладався будь-який правочин, що нотаріально посвідчувався, котрим визначено грошове зобов`язання [PERSON] перед АТ «Ідея Банк», жодної вимоги про необхідність усунення порушень за кредитним договором вона не отримувала, у зв`язку з чим не мала можливості висловити свої заперечення з приводу наявності боргу. Позивач категорично стверджує, що сума, зазначена у оскаржуваному виконавчому документі, не є безспірною, а тому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №9368 від 24.09.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., яким запропоновано стягнути із [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості у розмірі 92328,21 грн. Ухвалою суду від 02.12.2021 року відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Представник АТ «Ідея Банк», повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився, надав письмовий відзив на позовну заяву, у якому просив справу розглянути без його участі та зазначив про необґрунтованість заявлених вимог. Показав, що 28.02.2019 року між [PERSON] і АТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір №Р24.00503.004972647, за умовами якого позичальнику надано кредит в сумі 99999,00 грн. із необхідністю його повернення та сплатою відсотків. Станом на 09.08.2021 року, у позивача утворилася заборгованість за кредитним договором, після чого банк надіслав на адресу позичальника вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань протягом 30-ти календарних днів з дня надсилання вимоги, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень та описом вкладень. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлена на відповідну адресу. У зв`язку з невиконанням [PERSON] вимоги про необхідність погашення заборгованості за кредитом, АТ «Ідея Банк» було вжито заходів щодо захисту порушеного прав шляхом стягнення заборгованості на підставі виконавчого напису нотаріуса. Посилання позивача на постанову Київського адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14 ставиться під сумнів, оскільки вказаним судовим рішенням не визначено з якого смае моменту втрачає чинність постанова КМ України №662 від 26.11.2014 року, внаслідок чого остання втрачає чинність у загальному порядку, визначеному Порядком скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів, занесених до державного реєстру, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №32/5 від 31.07.2000 року. Вказане спростовує твердження [PERSON] щодо можливості вчинення виконавчих написів нотаріусами, станом на час виникнення спірних відносин, виключно на підставі нотаріально посвідчених угод. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. та приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко В.В., будучи сповіщеними про час та місце розгляду справи, до суду не прибули, про причини неявки не сповістили, будь-яких пояснень з приводу заявлених вимог не надали. Суд, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 24.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у Реєстрі за №9368, про стягнення із [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (код ЄДРПОУ 19390819) заборгованості за кредитним договором №Р24.00503.004972647 від 28.02.2019 року, а також плати за вчинення нотаріальної дії разом в сумі 92328,21 грн. (а.с.12-16). 11.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. відкрито виконавче провадження №67487987 з примусового виконання виконавчого напису №9368, вчиненого 24.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. щодо стягнення заборгованості із [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» в розмірі 92328,21 грн. (а.с.10-11). Позивач вважає, що вищевказаний виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом із порушенням вимог чинного законодавства України, на підставі договору, який не передбачений Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, а тому підлягає скасуванню. Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Пунктом 19 статті 34 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як виконавчі написи. Згідно ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року. Згідно п. 3.1 та п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Установлені судовим розглядом обставини справи свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 24.09.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14. Не заслуговують на увагу пояснення представника АТ «Ідея Банк» щодо моменту втрати чинності постанови КМ України №662 від 26.11.2014 року, яка є дійсною на час вчинення оскаржуваною виконавчою дії, оскільки такі твердження повністю спростовуються положеннями ст.ст. 171, 254, 255 КАС України та висновком Верховного Суду, викладеному у постанові від 21.09.2021 року по справі №910/10374/17. Відповідно до пункту 1 Переліку, в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису, «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що укладений 28.02.2019 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] кредитний договір №Р24.00503.004972647, який став підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, був нотаріально посвідчений, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №172/1652/18 від 21.10.2020 року. В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису. Згідно правового висновку ВСУ, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду від 14.08.2019 року по справі №569/8884/17, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Відповідно до п. 2.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Як вбачається із постанови Верховного Суду від 30.09.2019 року по справі №357/12818/17, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Не отримання позивачкою вимоги про усунення порушень за кредитним договором об'єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги банку. Проте, із матеріалів справи не вбачається, що наявність доказів (відмітки дільниці кур`єрської доставки, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення тощо) отримання [PERSON] вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом вчинення виконавчого напису, у зв`язку з чим остання позбавлена можливості надати будь-які пояснення та аргументи на предмет наявності ознак безспірності заборгованості, яку визначено до стягнення у оскаржуваному виконавчому написі нотаріуса. Викладене свідчить, що на момент вчинення виконавчого напису від 24.09.2021 року були наявні обставини, які викликають сумніви щодо існування та безспірності розміру заборгованості [PERSON] перед стягувачем АТ «Ідея Банк» за кредитним договором №Р24.00503.004972647 від 28.02.2019 року. Таким чином, оцінюючи належність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих позивачем доводів у їх сукупності, оскільки відповідачем не надано суду жодних аргументів на спростування тверджень позивача та на підтвердження безспірності розміру заборгованості за кредитним договором, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису, тому суд приходить до висновку, що оскаржуваний виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. №9368 від 24.09.2021 року повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Тобто, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 908,00 грн. в рахунок повернення судового збору.

Outcome: approved