Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] , звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, у відповідності до ст. ст. 84, 104, 105, 110, 112, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, просить суд: шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 11 листопада 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород - Дністровський Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, про що складений відповідний актовий запис № 433 - розірвати; після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] », стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку /доходу/ відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття, потім у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку /доходу/ відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11 листопада 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. За час перебування в шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Збереження шлюбу є неможливим, вони втратили відчуття любові та поваги один до одного, подальше продовження спільного життя вважає за неможливе, та стверджує, що збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та дітей. Вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей, з жовтня 2015 року він самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо них. Матеріальну допомогу надає не систематично, на власний розсуд, участі у вихованні дітей не приймає. Відповідає є працездатним, інших утриманців не має, неофіційно працює та може надати вати допомогу своїм дітям, тому вона і звернулася з вказаним позовом до суду. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 12 листопада 2021 року Ухвалою суду позовні вимоги позивача були залишені без руху. 25 листопада 2021 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом повідомленням сторін. В судове засідання позивач надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданої заяви, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ухвали суду від 07 лютого 2022 року, суд перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, щодійсно між сторонами 11 листопада 2006 року був укладений шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород - Дністровський Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, про що складений відповідний актовий запис № 433, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . /а.с. 7/ Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбаченоправо кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Позивач у своєму позові зазначає, що між сторонами фактично припинені шлюбно-сімейні відносини, вони проживають окремо один від одного, примирення між ними вважає неможливим, стверджує, що подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Нормативне обґрунтування. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] в частині розірвання шлюбу. Стосовно вимог про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, суд приходить до наступного. Так, судом встановлено, що від зареєстрованого шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . /а.с. 7-8/ Діти проживають разом з матір`ю та знаходяться на її повному утриманні. Позивач у своєму позові зазначає, що відповідач має можливість надавати допомогу своїм дітям, оскільки є працездатним, інших дітей на триманні в нього не має, працює неофіційно. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 5 ст. 183 СК України, визначений розмір аліментів із розрахунку: на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оцінка аргументів сторін, висновки суду. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітніх дітей, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, прийнявши до уваги, що чинним законодавством чітко передбачений розмір аліментів, що вираховується від заробітку /доходу/ платника аліментів, виходячи з кількості дітей, прийнявши до уваги вікову категорію дитини, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку /доходу/ відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду, тобто з 11 листопада 2021 року та до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття, тобто до [INFO] , потім з [INFO] року у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку /доходу/ відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] повноліття, тобто до [INFO] включно. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розрахунок судових витрат. У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача щодо стягнення аліментів також підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992, 40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved