Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

1. Описова частина 20.09.2021 [PERSON] , в особі свого представника адвоката Гуменюка О.В., звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Приват банк», у якому просить: - визнати недійсним п.8.1 Кредитного договору № ZRSWGK0000000005, укладеного 11.04.2008 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приват Банк» (наразі АТ КБ «Приват Банк») щодо сплатити Банку Комісії за надання фінансового інструменту у розмірі 2% від суми виданого кредиту в день видачі кредиту; - визнати незаконною бездіяльність АТ КБ «Приват Банк» у непроведенні реструктуризації зобов`язань [PERSON] за кредитним договором № ZRSWGK0000000005, укладеного 11.04.2008 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приват Банк» (наразі АТ КБ «Приват Банк») за його заявою від 21.07.2021 року; - зобов`язати АТ КБ «Приват Банк» провести реструктуризацію зобов`язань [PERSON] за кредитним договором № ZRSWGK0000000005, укладеного 11.04.2008 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приват Банк» (наразі АТ КБ «Приват Банк») за його заявою від 21.07.2021 року відповідно до п.п.6,7,8,9,11,12,13,14 п.7 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» із врахуванням зміни строку основного зобов`язання з 30.09.2009 року (без проведення нарахувань відсотків та пені після зміни строку основного зобов`язання) та перерахунком заборгованості через незаконно утриману Комісію за видачу кредитних коштів. Короткий виклад доводів позивача, заперечень відповідача Позовна заява [PERSON] обґрунтована тим, що 11.04.2008 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк» (наразі АТ КБ «ПриватБанк») укладено кредитний договір ZRSWGK0000000005. Валютою даного договору визначено долари США. В забезпечення виконання даного договору 11.04.2008 року між АТ КБ «Приватбанк» АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки, предметом якого став будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . На підставі ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» [PERSON] звернувся до кредитора із нотаріально посвідченою заявою від 21.07.2021 року про проведення обов`язкової реструктуризації за кредитним договором у відповідності п.п.4 п.7 розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» ЗУ «Про споживче кредитування» та із всіма визначеним ним переліком документів. До заяви було долучено: копію паспорта [PERSON] ; копію картки платника податків [PERSON] ; витяг №4121 про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку осіб; відомості з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 1355 від 06.07.2021; копію свідоцтва про народження [PERSON] ; копію свідоцтва про народження [PERSON] ; розширену Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна по [PERSON] ; розширену Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна по [PERSON] ; розширену Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна по [PERSON] ; розширену Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна по [PERSON] . Листом від 12.08.2021 Банк відмовив [PERSON] у задоволенні даної заяви та письмовій відповіді не вказав які саме документи, визначені нормативним актом не були подані [PERSON] разом із заявою. Бездіяльність відповідача щодо непроведення реструктуризації заборгованості відповідно до п.п. 6, 7, 8, 9, 11, 12,13, 14 п.7 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» вважає незаконною. Відповідно до Графіку погашення заборгованості та умов кредитного договору строк повернення кредиту встановлений до 11.04.2028 року. П. 8.1.2. Кредитного договору визначено, що в разі порушення термінів оплати, передбачених п. 8.1.1 (в тому числі оплати заборгованості по кредиту), на 120 календарних днів, - сторони дійшли згоди вважати строком повернення кредиту (залишку заборгованості по кредиту), відсотків, винагороди, пені (в повному обсязі) - в останній день місяця, в якому відбулося порушення термінів оплати на 120 календарних днів. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 11.03.2019, залишеним в силі постановою Житомирського апеляційного суду від 04.09.2019 та постановою Верховного Суду від 09.03.2021 встановлено, що строк виконання зобов`язання змінився та обов`язок погашення всієї суми кредиту у [PERSON] наступив у 30.09.2009, тому Банк не вправі був здійснювати нарахування за кредитним договором з 30.09.2009. Крім того, відповідно до абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», у редакції, що діяла на момент укладення спірного договору, за якою кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону є нікчемною. Тому п. 8.1 кредитного договору на підставі абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», у редакції, що діяла на момент його укладення підлягає визнанню недійсним. У відзиві на позовну заяву представник відповідача Адаменко Т.С. просить відмовити у задоволенні позову: за вимогою про визнання недійсною пункту 8.1. Кредитного договору за спливом строку позовної давності, оскільки за цією позовною вимогою трирічний строк звернення із позовом до суду сплив 11.04.2011. З а іншими позовними вимогами представник відповідача просить відмовити за безпідставності, оскільки листом від 12.08.2021 банк повідомив позивача про відмову у проведенні реструктуризації у зв`язку із ненаданням позивачем необхідних документів. В переліку документів, що додані до заяви про реструктуризацію були відсутні: копія паспорта та ідентифікаційного номеру/свідоцтво про народження щодо кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя); довідка про доходи за останні 6 місяців/ звіт ФОП за останній фінансовий рік стосовно іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї. Законом «Про споживче кредитування» передбачено, що у разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструкрутизації документів, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 27.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та у справі відкрито загальне позовне провадження. Підготовче провадження закрито ухвалою суду від 14.12.2021. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини встановлені судом Судом встановлено, що 11 квітня 2008 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПРИВАТБАНК", та [PERSON] укладено кредитний договір № ZRSWGK0000000005, за яким відповідач отримав кредит на купівлю житла у розмірі 32 467, 50 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% річних з кінцевим терміном повернення згідно графіку погашення кредиту до 11 квітня 2028 року (а.с.8-10). 11 квітня 2008 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПРИВАТБАНК", та [PERSON] укладено договір іпотеки, предметом якого є надання іпотекодавцем в іпотеку нерухомого майна, зазначеного в п.35.3 цього Договору, в забезпечення виконання зобов`язань іпотекодавця, в силу чого іпотекодержатель має право в разі невиконання іпотекодавцем зобов`язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця. За цим договором іпотекою забезпечується виконання зобов`язань іпотекодавця за кредитним договором № ZRSWGK0000000005, укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем (п.35.1, 35.2). Згідно п.35.3 в забезпечення виконання позичальником [PERSON] зобов`язань за кредитним договором іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно, належне йому на праві власності, а саме: будинок [ADDRESS] (а.с.11-14). Рішенням Бердичівського міськрайонного судуЖитомирської області у справі № 274/4040/15-ц від 11березня 2019 року у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № ZRSWGK0000000005 від 11 квітня 2008 року відмовлено у зв`язку з пропуском позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі (13-14). Постановою Житомирського апеляційного суду від 04 вересня 2019 року рішення Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 274/4040/15-ц від 11березня 2019 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про залишення позову без задоволення з інших підстав. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та пеню припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. У постанові суду зазначено, що із розрахунку заборгованості вбачається, що безперервно пеня за договором почала нараховуватися з 18 травня 2009 року, а тому відповідно до п. 8.1.2 кредитного договору строк виконання основного зобов`язання закінчився 30 вересня 2009 року. Тобто перебіг позовної давності за вимогами Банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з 30.09.2009 та закінчився 01.10.2014 (строк позовної давності встановлений сторонами у п. 5.5. договору та становить п`ять років). Суд апеляційної інстанції зазначив, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та пеню припинилося після спливу визначеного договором строку, тобто після 30 вересня 2009 року. При таких обставинах суд дійшов висновку про відмову у позові щодо стягнення тіла кредиту та платежів за договором, нарахованих банком до 30 вересня 2009 року, у зв`язку із спливом позовної давності, а щодо процентів та пені, нарахованих після 30 вересня 2009 року, - за безпідставністю (а.с.15-16). Постановою Верховного Суду від 09.03.2021 касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення, постанову Житомирського апеляційного суду від 04 вересня 2019 року залишено без змін (а.с.17-22). 21.07.2021 [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» із нотаріально засвідченою заявою у якій просив: - надати йому всю наявну інформацію про історію здійснення платежів, суму заборгованості станом на 01.01.2014 за кожним видом грошового зобов`язання а окремо інформацію після 01.04.2014 по день закінчення строку дії договору; - здійснити обов`язкову реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором ZRSWGK0000000005 від 11.04.2008 та надіслати йому інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації. До заяви [PERSON] долучив: копію його паспорта, копія карти платника податків [PERSON] , витяг № 4121 про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, відомості із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 1355 від 06.07.2021, копії свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] , інформацію із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] , інформацію із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] , інформацію із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] , інформацію із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] (а.с.23-33). Листом від 12.08.2021 АТ КБ «Приватбанк» повідомило про відмову у реструктуризації за Законом України № 1381-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті" за результатом розгляду заяви [PERSON] від 26.07.2021 у зв`язку з ненаданням необхідних для реструктуризації документів, що встановлені/ надання яких вимагалось Банком згідно з законодавством України (зокрема, ЗУ «Про споживче кредитування»)(а.с.34). Відповідно до висновку науково-правової експертизи з питання тлумачення окремих положень ЗУ «Про споживче кредитування», складеного доцентом кафедри цивільного та трудового права Київського національно-економічного університету імені Вадима Гетьмана, члена Науково-консультативної ради при Верховному Суді О.М. Єфіова 18.08.2021, обов`язковій реструктуризації підлягає заборгованість за договором станом на 1 січня 2014 року (крім пені), без врахування заборгованості, яка достроково виникла внаслідок вимоги кредитора про дострокове її стягнення, оскільки пред`явивши вимогу про дострокове стягнення за кредитним договором банк в односторонньому порядку змінює порядок, умови та строк дії такого договору, в тому числі позбавляється права в подальшому вимагати проценти за ним та періодичні платежі за тілом кредиту згідно з графіком (а.с.37-42). Відповідно до розрахунку боргу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 01.01.2014 банк нарахував [PERSON] борг за кредитним договором №ZRSWGK0000000005 - 249,2 доларів США прострочених процентів, 13, 27 доларів США комісії, яка була сплачена 14.01.2014 (а.с.53-57). Норми права, застосовані судом, аналіз доводів сторін, висновки суду Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За положеннями статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 23.04.2021 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-ІХ, яким доповнено розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» № 1734 - VIII від 15.11.2016 року, пунктом 7. Відповідно до даного пункту зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом: 1) обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі: наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації; 2) виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку" у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом "г" частини першої статті 121 Земельного кодексу України. Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов: предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); 3) реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків: у разі смерті позичальника (або особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) протягом строку, передбаченого абзацом першим цього підпункту, спадкоємець, до якого перейшли права та обов`язки позичальника, може подати заяву про проведення реструктуризації протягом двох місяців з дня одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину; у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі; у разі залучення позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) у встановленому законодавством порядку до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях у період, що припадає на тримісячний строк з дня набрання чинності цим пунктом, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня завершення такого залучення. Крім того, у разі визнання судом поважними інших причин неподання заяви про проведення реструктуризації протягом тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом суд може встановити інший строк для подання заяви. Якщо строк подання заяви про проведення реструктуризації пропущено позичальником з поважних причин (хвороба, перебування за межами території України тощо), кредитор за клопотанням позичальника має право подовжити строк подання заяви про проведення реструктуризації на два місяці. У разі пропуску позичальником строків, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом; 4) у заяві про проведення реструктуризації зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) позичальника; найменування кредитодавця (повне або скорочене); інформація про дату укладення договору, яким передбачені зобов`язання, щодо реструктуризації яких подається заява; інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника); інформація про всі наявні у власності позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса); інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання майнового поручителя та про всі наявні у його власності на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса), - у разі наявності майнового поручителя; документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї - на вимогу кредитора), розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя). У разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом. Заявник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві про проведення реструктуризації інформації. У разі якщо заявник не зазначив у заяві про проведення реструктуризації об`єкт нерухомого майна, віднесений до об`єктів житлового фонду, що на момент підписання заяви належав на праві власності позичальнику (особі, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майновому поручителю, або заявник зазначив недостовірну інформацію про зареєстроване на момент підписання заяви місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, або заявник зазначив недостовірну інформацію про фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, то в разі встановлення однієї з цих обставин судом або в разі підтвердження однієї з таких обставин наявними у кредитора офіційними документами (виданими суб`єктами, уповноваженими відповідно до закону видавати такі документи), це є підставою для відмови у проведенні передбаченої цим пунктом реструктуризації. Якщо реструктуризацію відповідно до цього пункту проведено, це є підставою для відновлення грошових зобов`язань позичальника, які існували станом на день, що передував дню проведення такої реструктуризації, із зменшенням таких грошових зобов`язань на суми сплачених з дня проведення реструктуризації платежів; .... 16) кредитодавець, наступні кредитори за договором зобов`язані надати поточному кредитору на його вимогу, а також позичальнику на його вимогу всю наявну інформацію про історію здійснення платежів, у тому числі інформацію про дату здійснення кожного платежу, суму кожного здійсненого платежу, інформацію про призначення кожного здійсненого платежу, суму наявної простроченої заборгованості станом на 1 січня 2014 року за кожним видом наявного грошового зобов`язання, за договором, не пізніше 14 днів з дня отримання такої вимоги; кредитор, до якого перейшли права кредитодавця внаслідок відступлення права вимоги, зобов`язаний надати позичальнику (особі, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на його вимогу (не пізніше 14 днів з дня отримання такої вимоги) належним чином завірену таким кредитором копію документа, яким визначено розмір плати, що сплачена за відступлення права вимоги; Використавши своє право на проведення реструктуризації заборгованості за кредитним договором № ZRSWGK0000000005, укладеного 11.04.2008 року [PERSON] звернувся із заявою до банку у якій просив провести реструктуризацію боргу за кредитним договором та надати йому всю наявну інформацію про історію здійснення платежів, у тому числі інформацію про дату здійснення кожного платежу, суму кожного здійсненого платежу, інформацію про призначення кожного здійсненого платежу, суму наявної простроченої заборгованості станом на 1 січня 2014 року за кожним видом наявного грошового зобов`язання, за договором. За змісту заяви [PERSON] вбачається, що ним вказано відомості, які вимагалися законом для проведення реструктуризації боргу. У заяві [PERSON] зазначено прізвище, ім`я та по батькові позичальника; найменування кредитодавця; інформаціюпро дату укладення договору, яким передбачені зобов`язання, щодо реструктуризації яких подається заява; інформація про зареєстроване місце проживання позичальника; інформацію про всі наявні у власності позичальника на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса); інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання майнового поручителя та про всі наявні у його власності на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса). До заяви долучено документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (довідку про осіб зареєстрованих у житлі, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя), розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя). Проте АТ КБ «ПриватБанк» листом від відмовив [PERSON] у проведенні реструктуризації боргу, не вказавши при цьому конкретних правових підстав такої відмови. У відповіді банку не вказано яких документів, що вимагалися законом або банком [PERSON] не було долучено, та АТ КБ «Приватбанк» не вимагало у [PERSON] подання інших документів, які не були долучені до заяви, зокрема документу про доходи членів сім`ї заявника. На теперішній час позивач має непогашене грошове зобов`язання, забезпечене житловою нерухомістю, станом на 01 січня 2014 року [PERSON] не мав простроченої заборгованості, яка не була погашена на день звернення із заявою про реструктуризацію заборгованості. Предметом іпотеки є житлове нерухоме майно та відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно іншого житлового нерухомого майна у позивача та членів його сім`ї у власності немає. Отже банк мав би провести реструктуризацію заборгованості за кредитним договором № RSWGK0000000005 за заявою [PERSON] . Тому бездіяльність Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТ БАНК» у непроведенні реструктуризації зобов`язань [PERSON] за кредитним договором № ZRSWGK0000000005, укладеного 11 квітня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» (АТ КБ «ПРИВАТ БАНК») за його заявою від 21 липня 2021 року слід визнати протиправною та зобов`язати Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТ БАНК» провести реструктуризацію зобов`язань [PERSON] за кредитним договором № ZRSWGK0000000005, укладеного 11 квітня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» (наразі АТ КБ «ПРИВАТ БАНК») за його заявою від 21 липня 2021 року, відповідно до п.7 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування». Між тим, суд вважає передчасною позовну вимоги [PERSON] щодо зобов`язання банку провести реструктуризацію боргу із врахуванням зміни строку основного зобов`язання з 30.09.2009 року (без проведення нарахувань відсотків та пені після зміни строку основного зобов`язання) та перерахунком заборгованості через незаконно утриману Комісію за видачу кредитних коштів. Банком реструктуризацію заборгованості за заявою [PERSON] не проведено та на даний час не встановлено, із якого розміру боргу банк проводитиме таку реструктуризацію. Отже не встановлено порушення банком прав позивача щодо правильності нарахування боргу. Щодо позовної вимоги про визнання недійсним п.8.1 Кредитного договору № ZRSWGK0000000005, укладеного 11.04.2008 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приват Банк» (наразі АТ КБ «Приват Банк») щодо сплатити Банку Комісії за надання фінансового інструменту у розмірі 2% від суми виданого кредиту в день видачі кредиту суд зазначає наступне. Пунктом 8.1. Кредитного договору № ZRSWGK0000000005 передбачено, що [PERSON] зобов`язаний сплатити банкові винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 2% від суми наданого кредиту в момент видачі кредиту. Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Пред`являючи позовну вимогу про визнання цієї умови кредитного договору недійсною, позивач вказує на нікчемність договору у цій частині, мотивуючи невідповідність умови договору ЗУ «Про захист прав споживачів». Інших правових підстав недійсності даної умови договору позивач не наводить у позові. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 червня 2019 року в справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18) дійшла висновку, що: «визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою його сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та в мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину». Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90цс19) зазначено, що: «кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (статті 15, 16 ЦК України). Цивільне право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України). Якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину». Тобто, лише при наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, який є нікчемним в силу закону, суд перевіряє відповідні доводи та в мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. Таким чином, оскільки позивач твердить, що положення п. 8.1 Кредитного договору № ZRSWGK0000000005, укладеного 11.04.2008 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приват Банк» (наразі АТ КБ «Приват Банк») щодо сплатити Банку Комісії за надання фінансового інструменту у розмірі 2% від суми виданого кредиту є нікчемним в силу закону, а спір про правові наслідки такої недійсності договору у межах цієї справи не вирішуються, відсутні підстави для визнання п. 8.1. Кредитного договору недійсним. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути 1362 гривні судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто, за дві вимоги немайнового характеру, від сплати яких позивач був звільнений при пред`явленні цього позову,

Outcome: partial