Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Посилається на те, що з відповідачем проживала у цивільному шлюбі, за період якого у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Близько трьох років сторони проживають окремо, однак після розірвання відносин, позивач цікавився життям доньки та допомагав матеріально. З початку 2021 року батько повністю припинив спілкування з дитиною та не надає коштів на її утримання. На даний час позивач втратила роботу і самостійно виховувати та утримувати дитину їй важко. В квітні 2021 року вона зверталася до суду з аналогічним позовом, який був залишений без розгляду, з розрахунку на те, що відповідач буде сплачувати кошти в добровільному порядку. Натомість [PERSON] жодним чином не приймає участі ні в утриманні, ні у вихованні дитини. Дитина навчається в школі, відвідує різні гуртки, репетиторів і все це потребує коштів. В добровільному порядку відповідач відмовляється від сплати аліментів на утримання доньки, не зважаючи на те, що утримання потребує значних коштів. Відповідач є молодою, фізично здоровою людиною, не має інших утриманців, має стабільні неофіційні доходи. Просить суд стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивача - адвокат Перегінець О.Г. подала заяву про розгляд справи у її та позивача відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про дату проведення судового засідання повідомлений належним чином. Причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебували у цивільному шлюбі, за період якого у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданою виконкомом Хустської міської ради за №9731 від 21.09.2021 р., донька [PERSON] проживає з позивачкою. Відповідач зобов`язання по утриманню дитини не виконує. З матеріалів справи встановлено, що відповідач не бере участі у вихованні та належному забезпеченні доньки, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про її життя, здоров`я і розвиток, зі слів позивача, є здоровим, працездатним, інших утриманців не має, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підставі ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач належним чином матеріально не утримує свою доньку, враховуючи матеріальне становище дитини, яка потребує значних коштів на забезпечення її всім необхідним та для її належного розвитку, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є здоровим, працездатним, суд дійшов висновку, що зі [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивача - [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 3000 /три тисячі/ гривень щомісячно на дитину, до досягнення нею повноліття. Суд визначає розмір аліментів 3000 грн. щомісячно, оскільки такий розмір відповідає встановленому ч.3 ст. 184 СК України мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину і відповідачем жодним чином не спростована можливість надання утримання дитини в такому розмірі. Такий розмір аліментів відповідає вимогам закону про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, адже такий розмір забезпечить необхідний мінімум для існування дитини, загалом надасть можливість дотримання принципу достатнього забезпечення дитини. З врахуванням принципу співмірності, розумності аліменти у розмірі 3000 грн. відповідатимуть інтересам дитини і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 992,40 гривень. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved