Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

13.10.2021 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом щодо нежитлової будівлі магазину зі складом, загальною площею 295,8 кв.м., та земельної ділянки, загальною площею 0,0413 га, розташованих за адресою: [ADDRESS] . В обгрунтування своїх вимог [PERSON] зазначив, що 30.03.2007 року між ним та ПАТ КБ «Надра» було укладено кредитний договір №11/МК/2007-980 та, з метою його забезпечення нотаріально посвідчено договір іпотеки нежитлової будівлі магазину зі складом, загальною площею 295,8 га, за адресою: [ADDRESS] , заставна вартість яких складає 188 000,00 грн., разом із земельною ділянкою, на якій вони розташовані, вартістю 16 351,00 грн., у зв`язку із чим на вказане майно накладено заборону відчуження та внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру про обтяження нерухомого майна. Позивач вказав, що вимоги за кредитним договором перед ПАТ КБ «Надра» він виконав у повному обсязі в 2012 році. Проте, при зверненні до нотаріуса в 2021 року з метою посвідчення договору купівлі-продажу спірних магазину та земельної ділянки, у вчиненні таких нотаріальних дій йому було відмовлено у зв`язку із наявністю в Єдиному реєстрі заборони відчуження цього нерухомого майна у зв`язку із укладенням іпотечного договору 30.03.2007 року. Для зняття такої заборони нотаріусом йому було рекомендовано звернутись, оскільки ПАТ КБ «Надра» як юридична особа ліквідований з 15.06.2015 року . Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 21.10.2021 року провадження у зазначеній справі було відкрито та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з участю сторін. В судове засідання 24.01.2022 року позивач та його представник - адвокат Литвиненко І.Л. не з`явились, надали письмову заяву, в якій просили розгляд справи проводити у їх відсутність, на задоволенні заявлених ними позовних вимог наполягали з підстав, зазначених у позові, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечували. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини такої неявки суду не повідомив. Згідно ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, на підставі ст. 280 ЦПК України та зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв`язку з відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, проаналізувавши підстави, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази з точки зору належності та допустимості, суд дійщов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст. 4 ЦПК України). З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до кредитного договору N 11/МК/2007-980 від 30.03.2007 року, укладеного між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» (на даний час ПАТ КБ "Надра") [PERSON] був наданий кредит в розмірі 130000 гривень строком до 27.05.2011 р.. Для забезпечення виконання передбачених цим кредитним договором зобов`язань, між [PERSON] та ВАТ КБ "Надра" (на даний час ПАТ КБ "Надра") також було укладено договір іпотеки від 30.03.2007 р., предметом якого є належне позивачу нерухоме майно, а саме: нежитлова будівля - магазин зі складом, загальною площею 295,8 кв.м. та земельна ділянка, загальною площею 0,0413 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . На підставі вказаного договору іпотеки приватним нотаріусом Крамчаніним С.А. вчинено заборону відчуження на вищезазначене нерухоме майно та зареєстрована в Єдиному реєстрі заборона його відчуження. Згідно відомостей Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань 15.06.2015 року ПАТ КБ «Надра» було ліквідовано. Як вбачається з листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб свої зобов`язання за кредитним договором № 11/МК/2007-980 від 30.03.2007 року перед ПАТ «КБ «НАДРА» [PERSON] виконав у повному обсязі у 2012 році, фінансові претензії до нього з приводу виконання цього кредитного договору відсутні, проте, надати позивачу документи, які б підтверджували факт погашення ним кредиту, можливості немає, оскільки банк ліквідований. На теперішній час у державному реєстрі обтяжень наявне обтяження заборони відчуження на нежитлову будівлю: магазин зі складом, загальною площею 295,8 кв. м. та земельну ділянку загальною площею 0,0413 га, що знаходяться в Херсонській області, в [ADDRESS] , що обмежує позивача розпоряджатись належним йому майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За приписами ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересів: Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 4 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою. Відповідно до ст. 27 ч.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав нам нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень ( в тому числі і скасування обтяжень), проводиться на підставі: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; Відповідно до п.5.1 п.5 Глави 15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки),за рішенням суду. Згідно ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) - це обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом (абзац п`ятий частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» в редакції, чинній на час укладення іпотечного договору). Відповідно до частини третьої статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Відповідно до статті 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно ч. 4 ст. 31-2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація припинення обтяження речових прав у результаті зняття нотаріусом заборони на відчуження нерухомого майна відповідно до Закону України "Про нотаріат" проводиться нотаріусом, яким знято відповідну заборону на відчуження нерухомого майна, одночасно з її зняттям. Отже, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що право іпотеки ПАТ КБ «Надра», припинилось у 2012 році, з моменту належного виконання основного зобов`язання позичальником, тобто з цього часу припиняється існування прав та обов`язків сторін, що складають зміст даного зобов`язального правовідношення, а тому іпотека вважається припиненою. Наявне обтяження створює перешкоди позивачу у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном, отримати документи, які б підтверджували факт погашення кредиту, в тому числі заяву про зняття обтяження, позивач можливості не має через ліквідацію банку. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині визнання іпотеки такою, що припинена та виключення відповідних записів про обтяження з відповідного Реєстру. Натомість, суд виходить з того, що за наявності рішення щодо визнання іпотеки такою, що припинена та про виключення записів про обтяження, нотаріус повинен зняти заборону відчуження майна та провести державну реєстрацію припинення обтяження (заборони), а також припинити інше речове право (іпотеку). Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 695/3790/15-ц. Отже, з огляду на всі встановлені судом обставини, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача також судові витрати по оплаті судового збору пропорційно задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial