Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

12.11.2021 року директор Київського міського центру зайнятості Білич В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, яким просить стягнути з відповідача на користь Київського міського центру зайнятості кошти в розмірі 28253,62 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2270,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.01.2021 відповідач звернувся із заявою щодо надання статусу безробітного, вказав, що не відноситься до зайнятого населення та через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів у тому числі не забезпечує роботою себе самостійно. Відповідно до наказу від 13.01.2021 відповідачу було надано статус безробітного. При опрацюванні даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування було виявлено, що відповідач під час перебування на обліку в центі зайнятості перебував у цивільно-правових відносинах з КП КОР «Управління споруд» з 09.02.2021 року. Було проведено розслідування та складено акт, а 30.06.2021 року позивачем було прийнято рішення про повернення коштів в розмірі 28253,62 грн. Зазначив, що відповідачу було надіслано лист-повідомлення № 275.5-2134/21 від 02.07.2021 року з вимогою добровільно повернути нараховане та виплачене матеріальне забезпечення на випадок безробіття, яке відповідачем було залишено без задоволення. Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 15.11.2021 року було відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні з викликом сторін. Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позов, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до заяви про надання/поновлення статусу безробітного [PERSON] 13.01.2021 року звернувся до Святошинської районної філії Київського міського центру зайнятості щодо призначення/поновлення виплати допомоги по безробіттю (а. с. 7, 8). 13.01.2021 року наказом Святошинської районної філії КМЦЗ № НТ210113 [PERSON] надано статус безробітного на підставі ч. 1 ст. 43 ЗУ «Про зайнятість населення» пп. 1, 3, 4 ст. 22, п.1 ст. 23 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Як зазначає позивач, при опрацюванні даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування було виявлено, що відповідач під час перебування на обліку в центі зайнятості перебувала у цивільно-правових відносинах з КП КОР «Управління споруд». Вказане підтверджується наказом № 5-к від 08.02.2021 року КП КОР «Управління споруд», розрахунковим листком (а.с. 12-13). 23.06.2021 року Київським міським центром зайнятості складено акт № 1710 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» щодо звірки періоду перебування у цивільно-правових відносинах та нарахованого доходу [PERSON] в КП КОР «Управління спорудами» (а.с. 10). Згідно із довідкою-розрахунком № 324 від 01.07.2021 року сума коштів, яка підлягає поверненню [PERSON] складає 28253,62 грн. (а. с. 15). 02.07.2021 року відповідно до наказу № 53/275-02/21 прийнято рішення щодо припинення виплати допомоги по безробіттю відповідачу та повернення нарахованого та виплаченого відповідачу матеріального забезпечення на випадок безробіття в розмірі 28253,62 грн. (а.с. 16). 02.07.2021 року позивачем на адресу відповідача надіслано лист-повідомлення № 275.5-2134/21 від 02.07.2021 року з вимогою добровільно повернути нараховане та виплачене матеріальне забезпечення на випадок безробіття, яке відповідачем було залишено без задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 1 ЗУ «Про зайнятість населення», безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Зареєстрований безробітний - особа працездатного віку, яка зареєстрована в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, як безробітна і готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. До зайнятого населення також належать: непрацюючі працездатні особи, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, особою з інвалідністю I групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, та отримують допомогу, компенсацію та/або надбавку відповідно до законодавства; батьки - вихователі дитячих будинків сімейного типу, прийомні батьки, якщо вони отримують грошове забезпечення відповідно до законодавства; особа, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, та одержує грошову допомогу на догляд за нею відповідно до законодавства. Згідно із ст. 43 ЗУ «Про зайнятість населення», статусу безробітного може набути: 1) особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи; 2) особа з інвалідністю, яка не досягла встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку та отримує пенсію по інвалідності або соціальну допомогу відповідно до законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю"та "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю"; 3) особа, молодша 16-річного віку, яка працювала і була звільнена у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема припиненням або перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності (штату) працівників. Статтею 39 Закону України «Про зайнятість населення» встановлено, що спори, які виникають з правовідносин за цим Законом , вирішуються в судовому порядку. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права узгоджується зі ст. 16 ЦК України. Отже суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України при задоволенні позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при зверненні до суду.

Outcome: approved