Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

Заступником керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі позивача, Комунального некомерційного підприємства «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради Чернігівської області, подана до Семенівського районного суду Чернігівської області позовна заява до відповідача [PERSON] про стягнення коштів, витрачених на стаціонарне лікування, згідно відомостей якої прокурор просив: стягнути з [PERSON] кошти у сумі 8319 грн. 46 коп. на відшкодування витрат Комунального некомерційного підприємства «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради Чернігівської області на стаціонарне лікування потерпілого від злочину (кошти перерахувати на р/р [NUMBER] , МФО 353553 ФЧ Чернігівське обласне АТ Ощад м. Чернігів); витрати, пов`язані з розглядом справи, покласти на відповідача. Реалізуючи надані законом повноваження, заступник керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури Чернігівської області звернувся до суду з позовною заявою з метою представництва інтересів держави, оскільки КНП «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради Чернігівської області, безпосередньо не вживає заходи щодо усунення порушень вимог законодавства у бюджетній сфері, належним чином не виконує покладені на неї обов`язки та не вживає відповідні заходи, що повністю узгоджується з приписами діючого законодавства. В обґрунтування правомірності використання представницьких повноважень при зверненні з даним позовом прокурор у позовній заяві зазначив про те, що уповноваженими особами КНП «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради Чернігівської області не було здійснено жодних дій для захисту та відновлення порушених інтересів держави, повернення до бюджету коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Сам факт не звернення КНП «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради Чернігівської області із заявою до суду свідчить про те, що вказаний орган неналежно виконує свої повноваження. Таким чином, у органів прокуратури виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з такою заявою з метою захисту інтересів КНП «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради Чернігівської області. Так, вироком Семенівського районного суду від 10 березня 2021 (справа № 744/449/20) [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченому ст. 128 Кримінального кодексу України, та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Встановлено, що [PERSON] 11 січня 2020 року близько 11 години 30 хвилин, перебуваючи біля входу до кафе « [INFO] », яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , в ході конфлікту із [PERSON] , внаслідок злочинної недбалості, стоячи спиною до входу в кафе « [INFO] », обличчям до потерпілого, не розрахувавши своєї сили наніс йому удар правою рукою в область грудної клітини, від якого [PERSON] , втративши рівновагу, впав зі сходів, назад на спину, вдарившись головою об тротуарну плитку поряд із вищевказаним кафе, внаслідок чого, згідно висновку судово-медичної експертизи № 35 від 03 квітня 2020 року отримав тілесні ушкодження у вигляді травми, що включає в себе: закриту черепно-мозкову травму з переломом кісток склепіння з переходом на кістки основи черепа, забоєм головного мозку, вогнищами забоїв в обох гемісферах головного мозку, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] , перебував на лікуванні в КНП «Семенівська ЦРЛ» (на даний час КНП «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради Чернігівської області) у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії з 13.01.2020 по 14.01.2020 (1 ліжко-день), у неврологічному відділенні з 30.01.2020 по 12.02.2020 (13 ліжко-днів), всього 14 ліжко-днів. Згідно розрахунку КНП «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради Чернігівської області вартість ліжко-дня у січні 2020 року становила 534 гривні 03 копійки, вартість ліжко-дня у лютому 2020 року становила 610 гривень 67 копійок. Таким чином, на лікування потерпілого від кримінального правопорушення державою затрачено кошти у сумі 8319 гривень 46 копійок. [PERSON] проходив лікування у Комунальному некомерційному підприємстві «Семенівська центральна районна лікарня» Семенівської районної ради, яке на даний час на підставі рішення Семенівської міської ради Чернігівської області № 988 від 24.09.2020 «Про затвердження Статуту комунального некомерційного підприємства «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради змінило свою назву на Комунальне некомерційне підприємство «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради. Згідно ст. 1191 Цивільного кодексу України держава, Автономна республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають права зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. Відповідно до ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. \~ \~ \~ \~ Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне, лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до п. 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 (надалі Порядок), сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Пунктом 4 Порядку вказано, що стягнені в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховується до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Разом з цим, відповідач не відшкодував витрати на лікування потерпілого від злочину. Відповідно до вимог ст. 89 Бюджетного кодексу України витрати, які спрямовуються на охорону здоров`я, здійснюються з місцевого бюджету, а тому несплата коштів Відповідачем суттєво впливає на інтереси держави у зв`язку з недоотриманням коштів для фінансування закладу охорони здоров`я. Відповідно до статті 3 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» закладом охорони здоров`я є - юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників. Однак, у зв`язку з бездіяльністю посадових осіб КНП «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради Чернігівської області, заходи щодо реального стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину не вживаються, оскільки до цього часу КНП «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради Чернігівської області до суду з позовом про стягнення із [PERSON] витрат на лікування потерпілого [PERSON] від злочину не зверталась, внаслідок чого порушуються державні інтереси, які полягають в забезпеченні повернення до бюджету відповідного державного закладу охорони здоров`я понесених витрат. Таким чином, єдиною можливістю захистити державні інтереси є звернення прокурора до суду з відповідним позовом про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину з відповідача - [PERSON] . Ухвалою судді від 24 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 29 листопада 2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Прокурор Гнип Яна Олексіївна у судовому засіданні позов підтримала повністю та пояснила, що вона просить задовольнити позов повністю за обставин, викладених у ньому. Представник позивача, Комунального некомерційного підприємства «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради Чернігівської області, виконуюча обов`язки генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради Чернігівської області Янченко Людмила у судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином про дату, час і місце судового засідання, подала до суду письмову заяву, згідно даних якої просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явився, судова повістка про виклик, яка направлялася на адресу місця проживання відповідача, що зареєстроване у встановленому законом порядку, повернута до суду з поштовим повідомленням з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Також відповідач своєчасно повідомлявся про дату, час і місце судового засідання оголошенням про виклик на веб-порталі судової влади України, про поважні причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, тому суд вважає за необхідне розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши прокурора, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних встановлених судом обставин. У справі встановлено, що вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 10 березня 2021 року (справа № 744/449/20) [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 Кримінального кодексу України, та призначено йому покарання у виді\~обмеження волі\~строком на\~1 (один)\~рік.\~На підставі\~ст.\~75\~Кримінального кодексу\~України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік. Встановлено, що [PERSON] 11 січня 2020 року близько 11 години 30 хвилин, перебуваючи біля входу до кафе « [INFO] », яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , в ході конфлікту із [PERSON] , внаслідок злочинної недбалості, стоячи спиною до входу в кафе « [INFO] », обличчям до потерпілого, не розрахувавши своєї сили наніс йому удар правою рукою в область грудної клітини, від якого [PERSON] , втративши рівновагу,впав зі сходів, назад на спину, вдарившись головою об тротуарну плитку поряд із вищевказаним кафе, внаслідок чого, згідно висновку судово-медичної експертизи № 35 від 03 квітня 2020 року отримав тілесні ушкодження у вигляді травми, що включає в себе: закриту черепно-мозкову травму з переломом кісток склепіння з переходом на кістки основи черепа, забоєм головного мозку, вогнищами забоїв в обох гемісферах головного мозку, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] , перебував на лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Семенівська центральна районна лікарня» (на даний час Комунальне некомерційне підприємство «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради Чернігівської області) у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії з 13.01.2020 по 14.01.2020 (1 ліжко-день), у неврологічному відділенні з 30.01.2020 по 12.02.2020 (13 ліжко-днів), всього 14 ліжко-днів. Згідно розрахунку, наданого Комуналдьним некомерційним підприємством «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради Чернігівської області вартість ліжко-дня у січні 2020 року становила 534 гривні 03 копійки, вартість ліжко-дня у лютому 2020 року становила 610 гривень 67 копійок. Згідно поданого позивачем розрахунку, на лікування потерпілого від кримінального правопорушення державою затрачено кошти у сумі 8319 гривень 46 копійок. [PERSON] проходив лікування у Комунальному некомерційному підприємстві «Семенівська центральна районна лікарня» Семенівської районної ради Чернігівської області, яке на даний час на підставі рішення Семенівської міської ради Чернігівської області № 988 від 24.09.2020 «Про затвердження Статуту комунального некомерційного підприємства «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради» змінило свою назву на Комунальне некомерційне підприємство «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради. Згідно ст. 1191 Цивільного кодексу України держава, Автономна республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають права зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. Відповідно до ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до п. 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 (надалі Порядок), сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Пунктом 4 Порядку вказано, що стягнені в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховується до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Разом з цим, відповідач не відшкодував витрати на лікування потерпілого від злочину. Відповідно до вимог ст. 89 Бюджетного кодексу України витрати, які спрямовуються на охорону здоров`я, здійснюються з місцевого бюджету, а тому несплата коштів Відповідачем суттєво впливає на інтереси держави у зв`язку з недоотриманням коштів для фінансування закладу охорони здоров`я. Виходячи з викладеного, позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Оскільки позов задовольняється повністю, суд вважає за необхідне згідно вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved