Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просила стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ. АЙ-КООП» на користь [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , місцезнаходження: [ADDRESS] , банк отримувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» рахунок отримувача IBAN: [NUMBER] ) відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди: - 56 248,97 грн. (п`ятдесят шість тисяча двісті сорок вісім гривень 97 коп.), що підтверджується Висновком експертного дослідження № ЕД-19/111-21/32361-АВ від 27 серпня 2021 року; - 1 015, 20 (одна тисяча п`ятнадцять гривень 20 коп.) витрати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження Київським науково-дослідним експертно - криміналістичним центром МВС України, посилаючись на те, що відповідач здійснив виплати страхового відшкодування, проте не в повній мірі, що і послугувало підставою для звернення до суду. Ухвалою судді від 19 жовтня 2021 року у справі відкрито провадження та призначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд, заяв, клопотань до суду не подано. Як вбачається із матеріалів позовної заяви, судові документи відповідачу не були врученні та конверт було повернуто за зворотною адресою, то в силу положень ст. 131 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином. Так, відповідач одержав копію ухвали та копію позовної заяви з додатками, проте, правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався. За таких обставин, суд ухвалив розглядати справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки представник позивача в судовому засіданні не заперечувала проти такого вирішення справи. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 01.07.2021 о 16 год 38 хв. у м. Києві по Дніпровській Набережній, а саме на виїзді на проспект Бажана, громадянин [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки TOYOTA, модель COROLLA, державний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (на праві власності належить [PERSON] ), при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю марки MERCEDES - BENZ модель GL 350CDI 4 MATIC, реєстраційний номер [NUMBER] , (на праві власності належить позивачу), що рухався в попутному напрямку по тій самій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, та скоїв з ним зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.3 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Транспортний засіб марки TOYOTA модель COROLLA, державний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , застрахований згідно полісу № ЕР - 201811476 обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Приватним акціонерним товариством «Страхова група «Ю.БІ. АЙ-КООП», термін дії страхового полісу - з «09» листопада 2020 р. по «08» листопада 2021р. У пункті 33.1.4 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35). 09.07.2021 засобами електронного зв`язку Колективом Центру врегулювання збитків Відповідача на електронну пошту: [INFO], зазначену позивачем, було направлено повідомлення, що матеріали зареєстровані та справі присвоєно № 9933. 13.07.2021 засобами електронного зв`язку на електронну пошту: [INFO] та [INFO] позивачем було направлено лист задля з`ясування дати проведення огляду і оцінки пошкодженого майна. 14.07.2021 Колективом Центру врегулювання збитків відповідача було направлено повідомлення, що огляд і оцінка пошкодженого майна буде проводитися після 26.07.2021. 27.07.2021 позивач засобами електронного зв`язку повторно направив лист щодо дати проведення огляду і оцінки пошкодженого майна. Однак, 28.07.2021 Колективом Центру врегулювання збитків відповідача було проінформовано, що ліцензію не відновлено та після відновлення ліцензії буде розпочато проведення оцінки транспортних засобів. З інформації, яка розміщена на офіційному сайті Національного Банку України, за посиланням https://bank.gov.ua/ua/news/all/natsionalniy-bank-zastosovuvav-zahodi-vplivu-do-chotiroh-strahovikiv-litsenziativ-ostspv-za-porushennya-normativiv вбачається, що Комітет з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг на засіданні 19 квітня 2021 року ухвалив рішення про застосування до відповідача заходи впливу у вигляді тимчасового зупинення всіх ліцензій. Вищевказані заходи є тимчасовими, а відповідач безпосередньо повинен виконувати свої зобов`язання за договорами страхування, що були укладені раніше. Встановлені обставини, свідчать про те, що позивачем були здійснені всі заходи визначені вищезазначеними статтями 33 та 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з вимогою про стягнення страхового відшкодування. Відповідно до п. 34.2. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Пунктом 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначено, що якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). В подальшому позивач звернулася до Київського науково-дослідним експертно-криміналістичного центру МВС України задля проведення експертного автотоварознавчого дослідження, з метою здійснення оцінки вартості завданих матеріальних збитків транспортному засобу автомобілю марки MERCEDES - BENZ модель GL 350CDI 4 MATIC, реєстраційний номер [NUMBER] . 16.08.2021 засобами електронного зв`язку на електронну пошту відповідача було направлено повідомлення про дату проведення Київським науково-дослідним експертно - криміналістичним центром МВС України технічного огляду транспортного засобу, а саме 17.08.2021, на що відповідач, повідомив, що документи отримані та долучені до справи. Додатково відповідачу було направлено заяву від 11.08.2021 про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП та повідомлено, що після проведення автотоварознавчого дослідження Київським науково-дослідним експертно - криміналістичним центром МВС України додатково до заяви буде долучено відповідне автотоварознавче дослідження з відповідною оцінкою вартості завданих збитків. 27.08.2021 Київським науково-дослідним експертно - криміналістичним центром МВС України складено Висновок експертного дослідження № ЕД-19/111-21/32361-АВ, з якого вбачається, що матеріальний збиток завданий власнику автомобіля MERCEDES - BENZ модель GL 350CDI 4 MATIC, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого в результаті ДТП, що трапилося 01 липня 2021 року, складає: 56 248,97 грн. (п`ятдесят шість тисяча двісті сорок вісім гривень 97 коп.), який був направлений на поштову адресу відповідача. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 року по справі №753/14673/21 громадянина [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Вищезазначена Постанова Дарницького районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 року по справі №753/14673/21 набрала законної сили 24 вересня 2021 року. Однак, з моменту направлення всіх вищезазначених документів, відповідачем фактично не здійснено жодних дій задля урегулювання відносин щодо страхового відшкодування, оціненої шкоди за наслідками ДТП. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) транспортний засіб марки TOYOTA модель COROLLA, державний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , застрахований згідно полісу № ЕР - 201811476 обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Приватним акціонерним товариством «Страхова група «Ю.БІ. АЙ-КООП, дійсного на дату ДТП. Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У відповідності до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленої) законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до частини третьої ст. 12, частини першої, шостої ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За встановлених обставин, оскільки відповідач не сплачує суму частину страхового відшкодування у добровільному порядку, то вона відповідно підлягає примусовому стягненню у розмірі 56 248,97 грн. (п`ятдесят шість тисяча двісті сорок вісім гривень 97 коп.) та як наслідок підлягає стягнення за виконання зазначеного автотоварознавчого дослідження сплачену Позивачем суму 1015,20 (одна тисяча п`ятнадцять гривень 20 копійок). Розмір суми страхового відшкодування наданий позивачем відповідачем у в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України не спростований. За вказаних обставин та відповідних норм законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збій у розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо заявлених позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 10000 гривень, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді, як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84,89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Верховний Суд у постанові від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц зазначив, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. Відповідно до судової практики у питанні стягнення витрат на правову допомогу, заявник має довести, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. У випадку відсутності документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, це є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання послуг та ордер адвоката. Однак, з матеріалів справи вбачається, що позивач не надав суду, ані акт приймання-передачі наданих послуг, ані платіжні документи,що підтверджують оплату послуг, ані детальний розрахунок таких витрат. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved