Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

29 жовтня 2021 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вищевказаний позов. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] (далі - позивач) перебувала у шлюбі з [PERSON] (далі - відповідач). Від даного шлюбу сторони по справі мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Однак, шлюбне життя не склалось, та в 2011 році шлюб було розірвано. На даний час [PERSON] навчається на денній формі навчання у Державному навчальному закладі «Лиманський професійний аграрний ліцей», строк закінчення навчання - 01 листопада 2022 року. Тобто, [PERSON] навчається на денній формі навчання, тому не має можливості працевлаштуватися та заробляти самостійно кошти на життя. На час навчання останній потребує забезпечення продуктами харчування, одягу, взуття та відповідних супутніх витратах на навчання (придбання літератури, підручників, спортивного одягу та інше). Попри це, відповідач відмовляється у добровільному порядку надавати допомогу своєму синові. За наявною у позивача інформацією, [PERSON] працює водієм (далекобійником) та отримує щомісячну зарплатню у розмірі біля 20 000,00 гривень. Позивач вважає, що оскільки відповідач є здоровим та забезпеченим чоловіком, останній має можливість надавати допомогу сину у виді виплати аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 3000,00 гривень з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на період його навчання у Державному навчальному закладі «Лиманський професійний аграрний ліцей», тобто до 01 листопада 2022 року, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років у випадку продовження навчання. Стислий виклад заперечень відповідача. [PERSON] у встановлений судом строк відзив на позов не подав, проте в судовому засіданні зауважив, що наразі має можливість сплачувати аліменти на дитину в розмірі 2000,00 гривень, оскільки має на утриманні ще двоє неповнолітніх дітей та завжди допомагає своєму синові за першою його вимогою, надаючи кошти останньому. Заяви, клопотання. 08 листопада 2021 року на адресу суду надійшла заява від позивача про приєднання до матеріалів справи доказів про зміну прізвища позивача (копію свідоцтва про шлюб) (а.с. 23). 11.01.2022 року від позивача та третьої особи надйшли заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримують та просять його задовольнити (а.с.37,38). Процесуальні дії у справі. 01 листопада 2021 року заяву судді Теренчук Жанни Вікторівни про самовідвід - задоволено (а.с. 16). 08 листопада 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 25-26). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , яке видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеській області, шлюб між чоловіком [PERSON] і дружиною [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбу зроблено відповідний актовий запис за № 67 від 2011 року. Після реєстрації розірвання шлюбу присвоюються прізвища їй [PERSON] (а.с. 6). 29 березня 2004 року Роздільнянським районним судом Одеської області за результатами розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, ухвалено рішення, згідно якого позовні вимоги задоволено. Стягнуто з [PERSON] , 1974 року народження, аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей, а саме: доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх доходів, щомісячно, з 20 лютого 2004 року по [INFO], а з [INFO] по [INFO] в розмірі ј частини всіх видів доходів, щомісячно, однак не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 8). З довідки № 198 від 30 вересня 2021 року, яка видана директором Державного навчального закладу «Лиманський професійний аграрний ліцей» [PERSON], встановлено, що [PERSON] дійсно навчається з 01 вересня 2019 року по 01 листопада 2022 року в Державному навчальному закладі «Лиманський професійний аграрний ліцей», ІІ рівень акредитації, в навчальній групі № 9 за фахом «Кухар, пекар», денна форма навчання (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, [PERSON] змінила прізвище після реєстрації шлюбу на [PERSON] (а.с. 24). Згідно акту обстеження фактичного проживання сім`ї від 06.01.2022 року [PERSON] проживає разом зі співмешканкою [PERSON] , сином [PERSON] , [INFO] та донькою співмешканки [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.41). Як вбачається зі свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] , батьком дитини записаний відповідач (а.с.42). Також суду надані документи, які посвідчують особи співмешканки, її доньки та самого відповідача (а.с.43-45). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Дослідивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, надавши оцінку кожному аргументу, наведеного учасниками справи, суд прийшов до висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] навчається на денній формі навчання в Державному навчальному закладі «Лиманський професійний аграрний ліцей», ІІ рівень акредитації, в навчальній групі № 9 за фахом «Кухар, пекар», строк навчання з 01 вересня 2019 року по 01 листопада 2022 року (а.с. 11). Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Диспозиція частини 1 статті 200 СК України регламентує, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При цьому, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 25 лютого 2020 року по справі № 521/4397/17, зауважив, що при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. З цього приводу суд зазначає, що позивачем жодних відомостей щодо вартості навчання, підручників, проїзду до навчального закладу та проживання не зазначено. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що навчальний заклад знаходиться в смт Лиманське, де фактично проживає [PERSON] , що підтверджується довідкою Лиманського селищного голови Бакланова В.В. від 30 вересня 2021 року № 222 (а.с. 12). Позиція позивача відносно того, що відповідач працює водієм (дальнобійником) та отримує зарплатню у розмірі біля 20000,00 гривень жодними належними та допустимими доказами не підтверджена. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина шоста статті 81 ЦПК України регламентує, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина 2 статті 182 СК України). При цьому, суд зазначає, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року по справі № 346/103/17. На підставі встановлених обставин, суд прийшов до висновку, що розмір аліментів має складати 2000,00 гривень, оскільки саме такий розмір аліментів відповідатиме вимогам розумності і справедливості та буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і, разом із тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною другою статті 141 СК України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу). Згідно з частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частина 1 статті 199 СК України визначає, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Розподіл судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial