Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою в обґрунтування якої зазначила, що [INFO] померла її матір - [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою з матір`ю також проживала позивач по справі, однак не була зареєстрована. Зазначає, що будинок за вказаною адресою був подарований їй батьком, вона доглядала за мамою та вела спільне господарство. Покійній матері позивача належала на праві власності земельна ділянка, однак оформити право власності на спадкове мано позивач не може, оскільки не була зареєстрована за адресою реєстрації матері, хоча фактично і прийняла спадщину, у зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 10.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду. 25.01.2022 року заявником подано заяву про розгляд справи за її відсутності. Заяву підтримує та просить задовольнити з підстав викладених в ній. 21.01.2022 року від представника заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення заяви не заперечує. Частиною третьою статті 294 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви, суд дійшов наступних висновків. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.02.2009 померла [PERSON] (а.с. 7). [PERSON] була матір`ю [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про народження (а.с. 8). Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 9). Відповідно до копії договору дарування від 18.12.1994 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Троковицької сільської ради народних депутатів Черняхівського району Житомирської області Рубан Н.С., [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] ( а.с. 12). Матері позивача - [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 2,95 га, яка розташована на території Троковицької сільської ради, що вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 13). [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області Пилипчук В.І. із заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області Пилипчук В.І. від 30.07.2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] , оскільки [PERSON] не прийняла спадщину після померлої [INFO] матері [PERSON] в порядку та строк, встановлений чинним законодавством України (а.с. 14). Враховуючи наведене, [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення з факту постійного спільного проживання із [PERSON] на момент її смерті за адресою: [ADDRESS] . Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з пп.4.10 п.4 гл.10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Згідно роз`яснень, викладених у п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. З довідки Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 17.11.2021 року № 965 вбачається, що [PERSON] , яка не зареєстрована, але постійно до дня смерті проживала разом із матір`ю [PERSON] 1933 року народження, яка померла [INFO] , вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). вказане також вбачається з довідки від 17.02.2009 року № 123 виданої виконкомом Троковицької сільської ради (а. с. 11). З огляду на вищевикладене, враховуючи відсутність заперечень проти задоволення заяви заінтересованих осіб, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви, оскільки в ході судового розгляду доведено факт постійного спільного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] Враховуючи те, що встановлення цього факту породжує для заявниці юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права на спадщину, іншої можливості встановити цей факт заявниця не має, у суду відсутні відомості щодо можливого порушення прав інших осіб у зв`язку зі встановленням факту проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , а тому заява підлягає до задоволення. У відповідності до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved