Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

У серпні 2021 року позивачка звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що шлюбні відносини між ними не склалися, оскільки вони мають різні погляди на життя, через що постійно виникали сварки та непорозуміння. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами; проживають також окремо. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , у вихованні якої відповідач не бере участі, не надає допомоги на її утримання. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2021 року вищевказана справа надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.08.2021 позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.09.2021 відкрито провадження по даній справі, вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, сповіщені належним чином про місце та час розгляду справи. До суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності та проханням розірвати шлюб. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, сповіщені належним чином про місце та час розгляду справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.08.2019 між сторонами у даній справі було укладено шлюб, зареєстрований у Подільському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1213, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. Від даного шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що з відповідачем фактично припинені шлюбно-сімейні відносини. Шлюб існує формально і не може бути збережений, з відповідачем поживають окремо. З заперечень на позов, наданих відповідачем до суду, вбачається, що сторони, дійсно, проживають окремо. Відповідачем не спростовано те, що стосунки між ними погіршилися, шлюбних відносин вони не підтримують. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереженняшлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про можливість примирення подружжя. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 111 ч.1 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 СК України визначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved