Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

23.11.2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь - кошти на своє утримання в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно, до досягнення неповнолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] , трьох років, а також понесені нею документально підтверджені судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача, адвокат Букатюк М.В. позовні вимоги [PERSON] підтримала з підстав, наведених в позовній заяві. Просить суд позов задоволити у повному обсязі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією. Крім того, про час і місце слухання справи відповідач повідомлений належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Враховуючи наведене, зі згоди представника позивача, згідно ухвали суду від 02.02.2022 року про розгляд вказаної справи в порядку заочного розгляду, суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу. З`ясовано також, що за час спільного проживання у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , відповідач записаний батьком дітей за їхньою спільною заявою, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с.6-7). Як з"ясовано в ході розгляду справи, на даний час неповнолітні діти зареєстровані та проживають разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідкою Делятинської селищної ради Надвірнянського району, Івано-Франківській області за № 1381 від 17.11.2021 року та актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеним депутатом Делятинської селищної ради Надвірнянського району, Івано-Франківській області (а.с. 8, 22). Крім того, із вказаного акту вбачається, що [PERSON] одна виховує двох неповнолітніх дітей, не працює, власного майна немає. Потребує матеріальної допомоги та підтримки батька дітей [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.ст.2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно ч.1 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 ст.84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З врахуванням обставин справи, матеріального становища платника аліментів, який є фізично здоровою працездатною людиною, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задоволити частково і стягувати з відповідача в користь позивача кошти на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі по 1800 грн. щомісячно, до досягнення неповнолітньою дитиною - дочкою [PERSON] , [INFO] , трьох років. Що стосується стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з розглядом справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як перевірено судом, згідно наданих стороною позивача попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, квитанції № 728365 від 23.11.2021 року та акту виконаних робіт про надання послуг на правничу допомогу, витрати на правничу допомогу склали 2000 грн. 00 коп. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] , з відповідача в користь позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, а саме в розмірі 1800грн. 00 коп. Також, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України - 992 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 75, 80, 84 СК України,

Outcome: approved