Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 26 травня 2020 року між нею [PERSON] , та [PERSON] було укладено договір позики, за яким [PERSON] отримав у позику 2 705 000,00 грн., та зобов`язувався повернути їх гривневий еквівалент до 100 000,00 доларів США до 26.12.2020 року (пункт 2.1. договору позики). Згідно пункту 1.2. договору позики позичальник, за кожен місяць користування позиченими коштами, зобов`язувався щомісячно, в період з 05 по 10 число місяця наступного за поточним сплачувати проценти у розмірі 2,5 відсотки в гривнях від еквіваленту зазначеної суми за курсом продажу доларів США ПАТ КБ «Приватбанк». На підтвердженням отримання в позику коштів за договором позики, Позичальником видано розписку 26.05.2020 року, що посвідчена приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Довгалюк Б.В. 09 жовтня 2020 року було змінено прізвище з [PERSON] на [PERSON] , про що 09 жовтня 2020 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було складено відповідний актовий запис за № 79. Згідно п. 1.2. договору позики сплата відсотків повинна здійснюватися в гривнях від еквіваленту суми позики за курсом продажу доларів США ПАТ КБ «Приватбанк». Пунктом 3.3.3. договору позики передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві в термін до 26.12.2020 року включно всю суму позики, що становить гривневий еквівалент 100 000 доларів США. Своїх зобов`язань за договором позики [PERSON] не виконав, не повернув до 26.12.2020 року суми позики та не сплачував відсотків згідно п. 1.2. договору позики. За таких обставин [PERSON] заборгував позивачу кошти у розмірі 3 573 383 гривні 50 коп., що у еквіваленті до долара США становить 130 000 доларів США, з яких: заборгованість по тілу позики 2 735 000,00 грн. що у еквіваленті до долара за курсом ПАТ КБ Приват Банк становить - 100 000,00 доларів США; заборгованість по відсотках за період з 10 липня 2020 року по 10 червня 2021 року 838 383, 50 грн., що у еквіваленті до долара США за курсом продажу ПАТ КБ «Приват Банк» становить 30 000,00 доларів США. Станом на 29.06.2020 рік курс долара США до гривні становить 27,35 грн. за один долар США (продаж), що підтверджується відомостями, що містяться на сайті ПАТ КБ "ПриватБанк". Враховуючи наведене, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість за договором позики від 26 травня 2020 року у гривнях у розмірі, що є еквівалентним 130 000 (сто тридцять тисяч) доларів США за курсом продажу долара США ПАТ КБ «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ - 14360570) на день прийняття судом рішення, з яких, з яких: заборгованість по тілу позики у гривнях у розмірі, що є еквівалентним 100 000 (сто тисяч) доларів США за курсом продажу долара США ПАТ КБ Приват Банк на день прийняття судом рішення; заборгованість по відсотках за період з 10 липня 2020 року по 10 червня 2021 року - у гривнях у розмірі, що є еквівалентним 30 000 (тридцять тисяч) доларів США за курсом продажу долара США ПАТ КБ «ПриватБанк» на день прийняття судом рішення, а також понесені позивачем судові витрати. В подальшому позивачем неодноразово позовні вимоги були уточнені та змінені, остаточні позовні вимоги викладені у заяві від 27.09.2021 року про уточнення позовних вимог, в яких позивачем зазначається, що пунктом 1.1. договору позики від 26.05.2020 року передбачено обов`язок позичальника (відповідача по даній справі) повернути позику у розмірі гривневого еквіваленту до 100000,00 доларів США. Обов`язок позичальника повернути позику у гривнях у розмірі що є еквівалентним 100000,00 доларів США передбачено також і п. 2.1. договору позики. Отже, на позичальника договором покладено обов`язок повернути позику у гривнях у розмірі що є рівним еквіваленту 100000,00 доларів США на день повернення за курсом продажу долара США АТ КБ «ПриватБанк» (пункт 2.3. договору позики від 26.05.2020 року). Згідно п. 1.2. договору позики, за кожен місяць користування грошовими коштами позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю 2,5 (два цілих п`ять десятих) відсотки в гривнях від еквіваленту зазначеної суми за курсом продажу доларів США АТ КБ «ПриватБанк», встановленим на момент виплати. Еквівалент позики відображений у п. 2.1. договору позики та становить 100 000,00 доларів США. Таким чином, право Позикодавця на отримання відсотків від позичальника у розмірі 2,5% у гривнях від зазначеного еквіваленту за місяць існує по день фактичного повернення позичальником позики Позикодавцеві. Зазначає, що п. 6.1. договору позики встановлено, що такий діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, а тому, право на отримання відсотків позикодавець має по день фактичного повернення йому позики. Позивач вважає, що відсотки за користування коштами відповідач повинен сплачувати по день фактичного повернення суми позики. Враховуючи наведене просить суд стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] кошти у розмірі 3 642 008 гривень 50 копійок, з яких: заборгованість по тілу позики у розмірі 2735000,00 грн., що є еквівалентним 100000 (сто тисяч) доларів США за курсом продажу долара США ПАТ КБ Приват Банк станом на 10 липня 2021 року; заборгованість по відсотках за період з 10 липня 2020 року по 10 липня 2021 року у розмірі 907 008 гривень 50 копійок, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] відсотки за Користування позикою у розмірі 2,5% за кожен місять прострочення повернення позики (боргу), нарахованих на суму позики в гривнях еквівалентну 100 000,00 доларів США за курсом продажу ПАТ КБ «Приват Банк» на день повернення боргу, починаючи з 10.07.2021 року по день фактичного виконання рішення про стягнення заборгованості, стягнути з [PERSON] на користь позивача понесені позивачем судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві, просив суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в встановлений судом в ухвалі строк відзив на позов не подав. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 26.05.2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, за яким [PERSON] отримав у позику 2 705 000,00 грн., та зобов`язувався повернути їх гривневий еквівалент до 100 000,00 Доларів США 00 центів за курсом продажу Долара США АТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі, в термін та на умовах, визначених даним договором. Пунктом 2.1. договору позики встановлений термін виконання зобов"язання до 26.12.2020 року включно. Згідно пункту 1.2. договору позики сторони домовились про те, що за кожен місяць користування коштами, позичальник зобов`язувався сплатити позикодавцю 2,5 % в гривнях від еквіваленту зазначеної суми за курсом продажу Доларів США АТ КБ «ПриватБанк», встановленим на момент виплати. За домовленістю сторін виплата відсотків за користування грошовими коштами здійснюється позичальником щомісячно в період з 05 по 10 числа місяця наступного за поточним. Сторони погодили, що усі платежі за договором позики повинні бути сплачені в гривневому еквіваленту 100 000 Доларів США 00 центів, при поверненні позичальником позикодавцю позики, враховується курс продажу Доларів США АТ КБ «Приватбанк», встановлений на дату повернення позики (2.1, 2.4 Договору позики). Окрім того, в п.3.3.3 Договору позики сторони погодили, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцю в термін до 26.12.2020 року включно всю суму позики, що становить гривневий еквівалент 100 000 Доларів США 00 центів. Згідно п.6.1 Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. На підтвердження отримання в позику коштів за договором позики, [PERSON] 26.05.2020 року видано розписку, яка засвідчена приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Довгалюк Б.В., зареєстрована в реєстрі за №658, зі змісту якої вбачається, що даною розпискою [PERSON] , усвідомлюючи значення та наслідки своїх дій та діючи добровільно, не перебуваючи під впливом помилки, обману чи насильства, чи тяжкої для нього обставини, стверджує той факт, що 26.05.2020 року ним отримані грошові кошти в сумі 2 705 000 (два мільйони сімсот п`ять дванадцять тисяч) гривень 00 копійок, що становить гривневий еквівалент 1000 000 (сто тисяч) Доларів США 00 центів за офіційним курсом продажу доларів США АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на 26.05.2020 року від [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , згідно договору позики, укладеного 26.05.2020 року між ним та [PERSON] ». Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 09.10.2020 року [PERSON] змінено прізвище на " [PERSON] ". Відповідач до суду не з`явився, факт написання розписки не оспорював, а тому виникнення боргового зобов`язання за договором позики є встановленим належним доказом, а саме оригіналом даної розписки та оглянутим в судовому засіданні оригіналом договору позики від 26 травня 2020 року. У зазначений в Договорі позики строк відповідач, отримані в якості позики кошти не повернув, доказів протилежного відповідачем надано не було. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. Частиною 1 ст.527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно із ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому виконавцем визначеної грошової суми, або визначеної кількості речей. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. При укладенні договорів позики між сторонами в письмовій формі були погоджені всі істотні умови таких договорів, а саме: розмір позики та строк її повернення. Таким чином вказаний договір позики вважається укладеними та підлягає до виконання. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Як вбачається зі змісту основних умов договору позики, та розписки сума позики визначена у гривнях із зазначенням еквіваленту в Доларах США за офіційним курсом продажу Долара США АТ КБ «ПриватБанк» станом на 26.05.2020 року, що становить 100 000,00 Доларів США. Сторони погодили, що усі платежі за договором позики повинні бути сплачені в гривневому еквіваленту 100 000 Доларів 00 центів встановленим на дату повернення позики. Відповідно до розписки від 26.05.2020 року позивач виконав зобов`язання перед відповідачем та надав кошти в борг, в той час, як зобов`язання позичальника виконані не були, доказів на підтвердження виконання свого зобов"язання відповідачем за договором позики від 26.05.2020 року суду не надано, а тому суд вважає, відповідач мав би сплатити на користь позивача суму основного боргу за договором позики у розмірі 2 845 000 гривень 00 копійок, що еквівалентна 100 000 Доларів США 00 центів, за офіційним курсом продажу Доларів США АТ КБ «ПриватБанк» 28,45 грн. станом на 26.12.2020 року. Однак, враховуючи заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу за договором позики в розмірі 2 735 000 гривень 00 копійок, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики в гривневому еквіваленту в розмірі 2 735 000 гривень 00 копійок в межах суми заявлених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Так, згідно пункту 1.2. договору позики сторони домовились про те, що за кожен місяць користування коштами, позичальник зобов`язувався сплатити позикодавцю 2,5 % в гривнях від еквіваленту зазначеної суми за курсом продажу Доларів США АТ КБ «ПриватБанк», встановленим на момент виплати. За домовленістю сторін виплата відсотків за користування грошовими коштами здійснюється позичальником щомісячно в період з 05 по 10 числа місяця наступного за поточним. Велика палата Верховного суду у постанові по справі № 444/9519/12 від 28.03.2018 року зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Позиція Великої палати ВС полягає в тому, що проценти за правомірне користування грошовими коштами можуть нараховуватись лише в межах визначеного договором строку кредитування. Після спливу строку кредитування, нарахування процентів за користування кредитом припиняється в силу приписів статей 1048, 1054 ЦКУ, що підтверджується висновками Великої палати ВС (пункти 48-55 постанови від 28.03.2018 № 444/9519/12). Так, судом встановлено, що [PERSON] отримав у [PERSON] позику у розмірі 2 705 000,00 грн., згідно пункту 1.2. договору позики сторони домовились про те, що за кожен місяць користування коштами, позичальник зобов`язувався сплатити позикодавцю 2,5 % в гривнях від еквіваленту зазначеної суми за курсом продажу Доларів США АТ КБ «ПриватБанк», встановленим на момент виплати. За домовленістю сторін виплата відсотків за користування грошовими коштами здійснюється позичальником щомісячно в період з 05 по 10 числа місяця наступного за поточним. Сторонами обумовлено строк дії договору - 26.12.2020 року. Відтак, проценти за правомірне користування грошовими коштами можуть нараховуватись лише в межах визначеного договором строку позики, саме з 26.05.2020 року до 26.12.2020 року. Також сторонами обумовлено, що позичальник зобов`язувався сплатити позикодавцю 2,5 % в гривнях від еквіваленту зазначеної суми (100 000 Доларів США) за курсом продажу Доларів США АТ КБ «ПриватБанк», встановленим на момент виплати. З витягу із інтернет ресурсу та листа АТ КБ "ПриватБанк" встановлено, що станом на 10.07.2020 року офіційний курс 1 Долара США до гривні становив 27,17 грн. Відтак, відповідач мав сплатити на користь позивача проценти у розмірі 2,5% за період з 26.05.2020 року по 26.06.2020 року у розмірі 67 925,00 грн. (100 000,00 х 2,5 : 100 х 27,17). З витягу із інтернет ресурсу та листа АТ КБ "ПриватБанк" встановлено, що станом на 10.08.2020 року офіційний курс 1 Долара США до гривні становив 27,78 грн. Відтак, відповідач мав сплатити на користь позивача проценти у розмірі 2,5% за період з 26.06.2020 року по 26.07.2020 року у розмірі 69 450,00 грн. (100 000,00 х 2,5 : 100 х 27,78). З витягу із інтернет ресурсу та листа АТ КБ "ПриватБанк" встановлено, що станом на 10.09.2020 року офіційний курс 1 Долара США до гривні становив 28,01 грн. Відтак, відповідач мав сплатити на користь позивача проценти у розмірі 2,5% за період з 26.07.2020 року по 26.08.2020 року у розмірі 70 025,00 грн. (100 000,00 х 2,5 : 100 х 28,01). З витягу із інтернет ресурсу та листа АТ КБ "ПриватБанк" встановлено, що станом на 10.10.2020 року офіційний курс 1 Долара США до гривні становив 28,41 грн. Відтак, відповідач мав сплатити на користь позивача проценти у розмірі 2,5% за період з 26.08.2020 року по 26.09.2020 року у розмірі 71 025,00 грн. (100 000,00 х 2,5 : 100 х 28,41). З витягу із інтернет ресурсу та листа АТ КБ "ПриватБанк" встановлено, що станом на 10.11.2020 року офіційний курс 1 Долара США до гривні становив 28,41 грн. Відтак, відповідач мав сплатити на користь позивача проценти у розмірі 2,5% за період з 26.09.2020 року по 26.10.2020 року у розмірі 71 025,00 грн. (100 000,00 х 2,5 : 100 х 28,41). З витягу із інтернет ресурсу та листа АТ КБ "ПриватБанк" встановлено, що станом на 10.12.2020 року офіційний курс 1 Долара США до гривні становив 28,41 грн. Відтак, відповідач мав сплатити на користь позивача проценти у розмірі 2,5% за період з 26.10.2020 року по 26.11.2020 року у розмірі 71 025,00 грн. (100 000,00 х 2,5 : 100 х 28,41). З витягу із інтернет ресурсу та листа АТ КБ "ПриватБанк" встановлено, що станом на 26.12.2020 року офіційний курс 1 Долара США до гривні становив 28,45 грн. Відтак, відповідач мав сплатити на користь позивача проценти у розмірі 2,5% за період з 26.11.2020 року по 26.12.2020 року у розмірі 71 125,00 грн. (100 000,00 х 2,5 : 100 х 28,45). При цьому суд звертає увагу, що позивач, заявляючи вимогу про стягнення процентів невірно визначив суму боргу, та проценти визначаючи їх розмір, визначивши період користування позикою, а саме здійснив нарахування відсотків поза межами строку зазначеного в Договорі позики. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25 травня 2021 року в справі №149/1499/18 звертає увагу на те, що правовідносини стосовно здійснення позикодавцем права на визначену договором плату за користування позикою за час, на який він її надав, та правовідносини щодо здійснення позикодавцем права на проценти внаслідок невиконання позичальником обов`язку повернути кошти до визначеного терміну є різними за змістом. Термін «користування чужими грошовими коштами» (стаття 536 ЦК України) використовується у двох ситуаціях: 1) одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу; 2) прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Законодавство встановило наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (стаття 1048 ЦК України), так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх (стаття 625 ЦК України) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (пункти 34, 35, 38) і від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 (пункти 6.20-6.24)). Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (пункти 53-54, 90-91)). Тобто, позивач на підставі частини першої статті 1048 ЦК України не мав права додатково нарахувати проценти за користування позикою за період після настання терміну повернення позики, в даному випадку після 26 грудня 2020 року, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем. Отже, зважаючи, що відповідачем не виконане зобов`язання щодо сплати основної суми боргу за договором позики від 26 травня 2020 року, чим порушено права позивача, тому таке порушення підлягає захисту в судовому порядку шляхом стягнення з відповідача на користь позивача основної суми боргу в розмірі 2 735 000 (два мільйони сімсот тридцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок та відсотків за користування позикою за період з 26.05.2020 року по 26.12.2020 року у розмірі 491 600 (чотириста дев`яносто одну тисячу шістсот) гривень 00 копійок, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.1. ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 11 350 гривень 00 копійок. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial