Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до ТзОВ «ГАЛ-ЛЕОБУД» в якому вказує, що 29 вересня 2017 року між нею та ТзОВ «ГАЛ- ЛЕОБУД» було укладено договір найму нежитлових приміщень № 29-09/17. Відповідно до умов Договору позивач надала у строкове платне користування відповідачу приміщення, загальною площею 462,4 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] , строком до 01 вересня 2020 року. Розмір орендної плати становить 18 500 (вісімнадцять тисяч п`ятсот) гривень щомісяця. Дане приміщення було передано відповідачу згідно акту приймання- передачі приміщення від 01.10.2017 року. Зазначає, що з лютого 2019 року відповідач припинив виконувати взяті на себе зобов`язання, а саме - несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував орендну плату. Окрім того, відповідач не відшкодував витрати по функціонування приміщення за період із жовтня 2018 року по червень 2020 року. У зв`язку із викладеним, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 115650,45 гривень. Зазначає, що відповідач не виконав взяті на себе обов`язки із повернення боргу, а тому позивач просить суд стягнути з нього на свою користь заборгованість у розмірі 164740,14 грвиень, яка складається із заборгованості зі сплати орендної плати, витрат, понесених на забезпечення функціонування приміщення, а також пеню, 3% річних за користування коштами та інфляційні втрати. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути без її участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник позивача, адвокат Гонцарюк Є.Л. направив до суду заяву, що підтримує позовні вимоги просить задовольнити та провести розгляд без їх участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 вересня 2017 року між, фізичною особою-громадянином [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЛ- ЛЕОБУД» було укладено договір найму нежитлових приміщень № 29-09/17. Відповідно до умов договору [PERSON] надала у строкове платне користування відповідачу приміщення загальною площею 462,4 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] , строком з 01 жовтня 2017 року до 01 вересня 2020 року. Відповідно до пункту 6.1 Договору розмір орендної плати становить 18 500 (вісімнадцять тисяч п`ятсот) гривень щомісяця, що в себе включає податок з доходів фізичних осіб. Відповідно до п. 4.1 договору орендар зобов`язаний вчасно, у повному обсязі, щомісячно сплачувати орендодавцю орендну плату. Пунктом 6.3 Договору передбачено, що орендар здійснює оплату оренди щомісячно до 5 числа місяця, готівкою з каси орендаря або на розрахунковий рахунок орендодавця в гривнях, за поточний місяць. Відповідно до пункту 6.4 договору орендар зобов`язаний відшкодовувати орендодавцеві витрати понесені останнім на забезпечення функціонування приміщення протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання повідомлення про відшкодування витрат по функціонуванню приміщення. Згідно п. 10.1 договору, договір, в частині взаємних розрахунків діє до повного виконання його умов. У відповідності до п. 10.9. договору, орендар вважається повідомленим орендодавцем з усіх питань, що стосуються умов договору у разі направлення відповідного повідомлення орендарю за допомогою поштового і телефонного зв`язку на адресу орендаря, або на адресу за якою розташоване приміщення. Вказане приміщення було передано відповідачу згідно акту приймання- передачі приміщення від 01.10.2017 року. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. А згідно ч. З договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Так, судом, на підставі актів виконаних робіт та акту звіряння встановлено, що відповідач, у порушення умов договору, починаючи із лютого 2019 року припинив належним чином виконувати взяті на себе обов`язки за договором, орендну плату сплачував не в повному обсязі, у зв`язку із чим, із лютого 2019 року по серпень 2020 року (включно), у відповідача виникла заборгованість зі сплати орендної плати у розмірі 89892,74 гривень. Окрім того, встановлено, що відповідачем неналежним чином (не в повному обсязі) виконані обов`язки по відшкодовуванню орендодавцеві витрат на забезпечення функціонування приміщення за різні періоди нарахування таких витрат у 2019 році (згідно п. 6.4 договору), у зв`язку із чим, виникла заборгованість у розмірі 25757,71 гривень. Судом перевірено надані позивачем розрахунки (№1 та № 2), які суд оцінює у якості достовірного доказу неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань. Позивач неодноразово звертався до відповідача із проханням про відшкодування заборгованості, однак такі листи та повідомлення відповідачем залишено поза увагою. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, вказаний розмір заборгованості за договором оренди, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Окрім того, згідно п.6.5. договору, за несвоєчасне внесення орендної плати та/або відшкодування витрат, орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення, включаючи день платежу. У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно розрахунків № 3 та № 6, правильність яких судом перевірена, пеня за прострочення виконання обов`язку зі сплати орендної плати орендаря перед орендодавцем складає 24 012,79 гривень. У свою чергу, пеня за прострочення виконання обов`язку зі сплати витрат на забезпечення функціонування приміщення орендаря перед орендодавцем складає 6401,24 гривень. Окрім того, частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із формулювання ст. 625 ЦК випливає, що нарахування 3 % річних має компенсаційний характер та є спеціальним видом цивільно-правової відповідальності саме за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати. Таким чином, згідно наданих позивачем розрахунків № 4 та № 7, правильність яких перевірена судом, випливає, що 3% річних на суму заборгованості за визначений період, які повинен сплатити відповідач на користь позивача за прострочення виконання обов`язку зі сплати орендної плати орендаря перед орендодавцем складає 4458,85 гривень. У свою чергу, 3% річних за прострочення виконання обов`язку зі сплати витрат на забезпечення функціонування приміщення орендаря перед орендодавцем складає 1310,25 гривень. У свою чергу, позивач також просить стягнути із відповідача на свою користь втрати від інфляційних процесів від суми заборгованості за час прострочення, надаючи при цьому відповідні розрахунки (№5 та № 8). Згідно розрахунку № 5, розмір інфляційних нарахувань на суму заборгованості за визначений період, яку повинен сплатити відповідач на користь позивача за прострочення виконання обов`язку зі сплати орендної плати орендаря перед орендодавцем складає 9942,92 гривень. Розмір інфляційних нарахувань на суму за прострочення виконання обов`язку зі сплати витрат на забезпечення функціонування приміщення орендаря перед орендодавцем складає 1310,25 гривень Таким чином встановлено, що відповідачем дійсно порушено умови договору найму, зобов`язання виконані неналежним чином та не у повному обсязі, у зв`язку із чим утворилась описана заборгованість. Загальний розмір грошових коштів, який підлягає стягненню, складає 164740,14 гривень. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із відповідача на користь позивача сум, викладених вище. Окрім того, у своєму позові, позивач просить стягнути із відповідача на її користь судові витрати. Зазначає, що нею понесені витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 гривень. Статтею 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно постанови ВС від 05.06.2018 року у справі № 904/8308/17 підставою для відмови у розподілі витрат на професійну правничу допомогу в заявленій сумі може бути ненадання переліку послуг (робіт), наданих (виконаних) адвокатом. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно постанови ВС від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц, при обчисленні гонорару слід керуватися зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») Позивачем та його представником не надано доказів на підтвердження наявності витрат на професійну правничу допомогу, а також до закінчення судових дебатів не подано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Не заявлено також і усну заяву, якою повідомлено про намір надання доказів понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу протягом 5 днів. Таким чином, позов, у частині стягнення витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial