Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

Позивач ТзОВ ФК "Довіра та Гарантія" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову посилається на те, що 07.12.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» укладено договір кредитної лінії № АG7001478 з [PERSON] , відповідно до умов якого первісний кредитор надав позичальнику кредит у сумі 4 600 грн., строком до 14.02.2019 на споживчі потреби, відсоткова ставка в день 0,50 %, реальна відсоткова ставка 178,80 % річних. Загальна вартість кредиту становить 5 285 грн. Додатковою угодою № АМ 6571207 від 07.12.2018 надано кредит на суму 4 600 грн. Так загальна сума кредиту становила 4 600 грн., загальна вартість кредиту- 5 285 грн. Первісний кредитор виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок Відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 4 600грн., в свою чергу позичальник, не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 09.06.2020 загальний розмір заборгованості становив 9 885,00 грн., яка складалася з тіла кредиту в розмірі 4 600 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 685 грн., заборгованість за комісіями 2 300 грн., заборгованість по нарахованому штрафу 2 300 грн. 01.07.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлепня права вимоги № 01072019 на підставі чого відбулося відступленпя права вимоги в тому числі за договором кредитної лінії АG7001478 за яким ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло права кредитора відносно Відповідача. Станом на дату укладення договору № 01072019 від 01.07.2019 року відступлення права вимоги, сума заборгованості Відповідача перед новим кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за кредитним договором становила 9885 грн. Крім того, позивач просить стягнути кошти за порушення грошового зобов"язання, на підставі ст.625 ЦК України, яка нарохована за період з 01.07.2019 року по 06.08.2021 року та становить 5834,01 грн.. Загальна сума боргу, яку просить стягнути позивач на його користь з відповідача, складає 15719,01 грн. і судові витрати по справі в розмірі 2270 грн.. Представник позивача Кошиль Д.С. в судовому засіданні позов підтримав на підставах викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, в заяві надісланій на адресу суду просив відмовити в позові в повному обсязі з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ "ФК" Дінеро" в судове засідання не з"явився, до суду подано заяву, згідно якої зазначено, що вся інформація необхідна для підтвердження видачі кредитних коштів та супутня інформація наявна у ТОВ ФК "Довіра і Гарантія", оскільки у відповідності до умов договору про відступлення права вимоги передавалася останньому. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. На обґрунтування вимог про стягнення заборгованості позивач посилається на Кредитний договір № АG7001478 від 07.12.2018, який був укладений між ТОВ «ФК «ДІНЕРО» та [PERSON] .. Процентна ставка за користування кредитом становить 178,80 % річних. 01.07.2019 між ТОВ «ФК «ДІНЕРО» та ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 01072019, відповідно до якого ТОВ «ФК «ДІНЕРО» відступило ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» вимоги заборгованості за договорами кредиту. Згідно з ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 639 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Як передбачено ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом п. 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів. Згідно з ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Згідно розділу 2 Загальних умов договору кредитної лінії, встановлення договірних відносин між Сторонами за допомогою дистанційних засобів забезпечується таким чином: 2.1.1. на порталі Позичальник повинен заповнити Заяву шляхом введення необхідної Суми Кредиту та Строку оплати, а також надати (завантажити) інші дані та документи, що вимагаються. Також, якщо буде використовуватися електронний платіж, посилання на постачальника таких послуг повинно відкриватися у полі, в якому Позичальник повинен ввести реквізити своєї платіжної картки. Після заповнення вищезазначеної заяви: - Позичальник створює Особистий кабінет на Порталі, шляхом виконання вказівок, викладених на Порталі; - Позичальнику надається пропозиція Кредитодавця Спеціальних умов Кредиту на основі інформації, наданої в Заяві (надалі іменується як «Пропозиція»). Якщо Позичальник під час обробки заяви змінив інформацію, надану в Заяві, нова Пропозиція буде надана на основі нововведених умов; - натискаючи кнопку «Прийняти», Позичальник підтверджує надання Кредитодавцю згоди на використання персональних даних Позичальника, для ідентифікації Позичальника, для оцінки кредитоспроможності Позичальника та для виконання Договору відповідно до політики конфіденційності; - код підтвердження буде надіслано Кредитодавцем на Номер телефону Позичальника. Шляхом введення Коду підтвердження Позичальник підписує та приймає Пропозицію та підтверджує укладення Договору на основі Загальних умов Кредиту; - Договір, включаючи його Додаткові угоди, укладений за допомогою дистанційних засобів, має таку ж силу, як і договір, підписаний у паперовому вигляді. В пункті 3.1, 3.3, 3.10 Загальних умов договору кредитної лінії визначено, що Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальнику в межах Ліміту Кредитної лінії, на основі Заяви Позичальника та за умови їх схвалення, і Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю суму наданого Кредиту та сплатити всі відповідні Договірні компенсації до останнього дня строку сплати. Позичальник може подавати Заяву шляхом заповнення електронної форми Заяви на Порталі через Особистий кабінет. Кредитодавець надає кожен Кредит шляхом його переказу на рахунок Позичальника. Сума вважається наданою в день здійснення банківського переказу Кредитодавцем. Відповідно до Розділу 1 Загальних умов договору кредитної лінії рахунок Позичальника: поточний банківський рахунок Позичальника, зазначений у Спеціальних умовах Кредиту, чи поточний банківський рахунок, з якого позичальник будь-коли робив переказ коштів Кредитодавцю, та/або на який він будь-коли одержував кошти від Кредитодавця. Всупереч наведеним нормам законодавства, умовам Загальних умов договору кредитної лінії позивачем не надано заяви Позичальника про укладення кредитного договору та/або самого Кредитного договору № AG7001478 від 07.12.2018. ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» надає лише копії Загальних умов договору кредитної лінії, копію паспорту споживчого кредиту інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), копію Спеціальних умов для короткострокового кредиту договору кредитної лінії № AG7001478 від 07.12.2018 з визначеною сумою кредиту в розмірі 4600 грн. та відсотковою ставкою в день - 0,50%, в рік - 178,80%, без зазначення номеру банківської картки для перерахування коштів(рахунок Позичальника), копія Додаткової угоди AG7001478 від 07.12.2018 до Спеціальних умов для короткострокового кредиту договору кредитної лінії AG7001478 від 07.12.2018 з зазначенням різних умов Договору кредитної лінії в яких міститься напис: «електронний підпис» в графі «позичальник» і в графі «кредитодавець», проте ідентифікуючих даних не містять. Не містять матеріали справи і доказів підписання вищевказаних документів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (доказів отримання листа на електронну поштову адресу чи смс-коду на телефон [PERSON] ) Окрім того, докази того, що відповідач заходив на сайт ТОВ «ФК «ДІНЕРО» та вводив електронне підтвердження - динамічний пароль, який повинен був бути відправлений на його електронну поштову адресу чи номер телефону, відсутні. Із матеріалів справи вбачається, що сам кредитний договір AG7001478 від 07.12.2018 року, на який посилається позивач, до позовної заяви не доданий. Разом з тим, ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» надало лише загальні умови договору кредитної лінії, «Паспорт споживчого кредиту. Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма)», спеціальні умови для короткострокового кредиту договору кредитної лінії № AG7001478, в яких міститься напис: «електронний підпис» в графі «позичальник» і в графі «кредитодавець», проте ідентифікуючих даних не містять. Більш того, в Паспорті споживчого кредиту. Інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма) зазначено дату надання інформації - 07 грудня 2018 року, а також вказано, що ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 07 грудня 2018 року. Тобто вказаний документ був чинним лише 1 день. Також позивач не надав суду доказів переказу на рахунок Позичальника кредитних коштів у заявленому розмірі, зокрема, первинних бухгалтерських документів стосовно видачі кредиту та суми, його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, виписки по рахунку та інше). Таким чином, у матеріалах справи відсутні належні, достатні та допустимі докази на підтвердження факту отримання [PERSON] від ТОВ «ФК «ДІНЕРО» кредитних коштів. Разом з цим, суд зауважує, що відповідно до Розділу 2 Договору відступлення прав вимоги № 01072019 від 01.07.2019 документація - документи, які є в наявності у Кредитора та засвідчують права, що передаються, а саме: 1. Кредитні договори в електронному вигляді (в оригіналі, з усіма додатками, додатковими угодами) та завірені печаткою кредитора на паперових носіях; 2. Фото Боржника з паспортом в руках (фото 1-й або 2-й розворот паспорта, а також розворот з реєстрацією, а у разі наявності у Боржника ID картки фото лицевої сторони даної картки, а також фото витягу або довідки про місце реєстрації); 3. Інформація з заявки на отримання кредиту у вигляді реєстру; 4. Інформація щодо заборгованості Боржника за Кредитним договором у вигляді реєстру; 5. Виписка про виконання грошових зобов`язань Боржника за Кредитним договором, інформація щодо заборгованоості у вигляді реєстру; 6. Копія Правил надання кредитів, завірена уповноваженої особи Первісного Кредитора, згідно яких видавався відповідний кредит інформація про який, вказана у реєстрі Боржників; 7. Інші наявні у Кредитора документи, що засвідчують Права Вимоги до Боржника, та містять інформацію, яка є важливою для здійснення Прав Вимоги Новим Кредитором. При цьому, позивачем ТОВ «Довіра та Гарантія» вищезазначена документація суду не надана, подана лише копія паспорта [PERSON] .. Також посилання позивача на те, що між ТОВ «Фінансова Компанія «Дінеро» та ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» 01 07 2019 року було укладено договір відступлення прав вимоги № 01072019, у зв`язку з чим надати запитувані судом першої інстанції документи не має можливості, оскільки вони перебувають у розпорядженні ТОВ «Фінансова Компанія «Дінеро», суперечить положенням розділу 8 вищезазначеного договору, відповідно до якого вся необхідна інформація передається новому кредитору, тобто ТОВ ФК «Довіра та Гарантія», в момент передачі реєстру в електронному вигляді, а у разі необхідності отримання новим кредитором первинних бухгалтерських документів, що підтверджують факт отримання кредиту боржником, новий кредитор звертається до кредитора («Фінансова Компанія «Дінеро») із запитом про надання таких документів, які кредитор надає протягом 10 робочих днів з моменту отримання запиту. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається як на підставу для своїх вимог про те, що [PERSON] отримав кредит від ТОВ «ФК «ДІНЕРО» шляхом підписання кредитного договору в електронній формі та засвідчення його електронним цифровим підписом, наявності за відповідачем заборгованості в заявленому розмірі. Верховний Суд у справі №278/2177/15-ц від 17.12.2020 року зробив висновок, що заборгованість за кредитом має доводитися первинними касовими документами. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача (п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed