Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

21.09.2021 року позивач звернулася до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,0492 га, що розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки\~5122082600:01:001:0006. Свої вимоги мотивує тим, що письмовою відповіддю нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст.\~5\~ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить: - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,0492 га (площа земельної ділянки наведена згідно відомостей Державного земельного кадастру), що розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки\~5122082600:01:001:0006, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 033756 виданого 14 серпня 2003 року, що підтверджено Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 16.09.2021 року. Згідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10 грудня 2020 року, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно\~ст.1220 ЦК України\~відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України\~визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно\~ст. 1233 ЦК\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1\~статті 1234 ЦК України\~визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1\~ст. 1235 ЦК України\~встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною 1\~статті 1225 ЦК України\~визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Встановлено, що 25 вересня 2020 року [PERSON] залишив заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі під № 50, згідно умов якого, земельну ділянку, площею 4,05 га, розташовану на території Кирничанської сільської ради, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну їй на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер земельної ділянки\~5122082600:01:001:0006, він заповів [PERSON] , [INFO] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 64507194 від 26.04.2021 року, наданої приватним нотаріусом Веліксар Т.І., заповіт [PERSON] від 25.09.2020 року, зареєстрований за № 50, не змінювався та не скасовувався. Згідно ч. 1\~ст. 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1\~ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). До осіб, які відповідно до вимог ч. 1\~ст. 1241 ЦК України\~мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, належить дружина спадкодавця [PERSON] , яка від прийняття спадщини відмовилась. Згідно до ч. 1\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. № 425/02-14 від 15 вересня 2021 року, позивачу повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилося після смерті [PERSON] , у зв`язку з наявністю виправлень у правовстановлюючому документі на земельну ділянку. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved