Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] звернувся через свого представника [PERSON] до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказував, що 27 вересня 1997 року у Виконавчому комітеті Новосілківської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, актовий запис №06. Від шлюбу мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, внаслідок чого виникають скандали. Спір щодо місця мешкання дитини відсутній. У зв`язку з цим позивач вважав неможливим збереження шлюбу та просив про його розірвання. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, проте позивач надав суду заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі та участі його представника. Також в заяві зазначав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згодний, спори щодо поділу спільного майна подружжя та місця мешкання спільної дитини відсутні. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі в якій вимоги про розірвання шлюбу визнала повністю. Додатково в заяві зазначала, що спори щодо місця мешкання дитини та поділу спільного майна відсутні, на примирення вона не згодна, після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін та представника позивача, оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачкою, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 27 вересня 1997 року у Виконавчому комітеті Новосілківської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №06. Від шлюбу мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Проте сімейні відносини між позивачем та відповідачкою не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім`ю та наполягали на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачкою, відсутність у них спільного бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved