Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

14 грудня 2021 р. до Вовчанського районного суду Харківської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позов обґрунтований тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 25 травня 2012 року їх шлюб розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач разом з дітьми не проживає, у добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає та не приймає участі в їх утриманні. Діти повністю знаходяться на утримані позивача. Ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області від 22 грудня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, визначено проводити розгляд справи без виклику сторін. Ухвалою суду визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. У встановлений судом строк відповідач не надав відзив на позовну заяву. Надав суду заяву про підтримання позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Дана справа є незначної складності, тому при відкритті провадження вирішено її розглядати в порядку спрощеного провадження. Відповідно до ч.1 п.1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до рішення Вовчанського районного суду від 25 травня 2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбу та даним рішенням їх шлюб було розірвано ( а.с. 7). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , а.с.5), та [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , а.с.6). Відповідно довідки про склад сім`ї № 196 від 06.12.2021, наданої виконавчим комітетом Вовчанської міської ради Харківської області, неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] мешкають з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Відповідач [PERSON] є фізично здоровою людиною, будь-яких зобов`язань за виконавчими листами не має. Суд, при визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі враховує положення ст.182, 183,184 СК України. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: матеріальне становище платника аліментів, той факт, що відповідач знаходиться в працездатному віці і може працювати, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей та вважає, що аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх його доходів щомісячно на утримання неповнолітніх дітей, є сумою, що відповідає обов`язку батька дітей забезпечити частину витрат на їх утримання, з урахуванням мінімальних життєвих потреб дітей і матеріального стану відповідача. Враховуючи надані позивачем докази, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Відповідно з п.3 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. За вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Приймаючи до уваги, що позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, передбачений пп.1п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" в сумі 992,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. За правилами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved