Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] , згідно якого позивач просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті двоюрідного брата [PERSON] , строком в один місяць. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер [PERSON] , який приходився позивачу двоюрідним братом. Родинні відносини позивача та спадкодавця (двоюрідні брати) підтверджуються рішенням суду від 11.03.2021 року у справі № 396/1426/20, провадження № 2-о/396/2/21 яке набрало законної сили. Заповіт від імені спадкодавця не складався та не посвідчувався. Після смерті [PERSON] , залишилась спадкова маса, яка складається із земельної ділянки розміром 5,08га кадастровий номер 3524084300:02:000:0855, розташованої на території Новомиколаївської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, та належить [PERSON] на праві державного Акту на право приватної власності на землю ІV-КР №0361111, розташованої на території Новомиколаївської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, яка з 22 грудня 2019 року входить до об`єднаної територіальної громади Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. На даний час спадкова маса у вигляді земельної ділянки відумерлою спадщиною не визнана. Інших осіб, котрі могли б претендувати на отримання спадщини після смерті [PERSON] , не має. Після смерті свого двоюрідного брата, позивач не звернувся у передбачений ст. 1269 ЦК України строк (шість місяців) до нотаріуса із заявою на прийняття спадщини, оскільки документів, які би підтверджували, що позивач є родичем, а саме двоюрідним братом [PERSON] не було. Вказані обставини унеможливлювали реалізацію [PERSON] свого права на оформлення спадщини. 23.07.2020 [PERSON] , після смерті свого двоюрідного брата [PERSON] , звернувся до приватного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу Полякової Н.В. із заявою про прийняття спадщини. Проте отримав роз`яснення - відмову у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , що помер [INFO] . Вказана відмова вмотивована тим, що відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкритті не проживав постійно з спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини впродовж шести місяців з моменту смерті спадкодавця та документи, що підтверджують родинний зв`язок із спадкодавцем. Таким чином для оформлення спадщини за законом, по закінченню шести місяців, з моменту смерті спадкодавця та для підтвердження факту того, що відповідно до ст. 1265 Цивільного кодексу України [PERSON] є спадкоємцем п`ятої черги за законом, а саме двоюрідним братом, потрібно було надати документи, що підтверджують родинний зв`язок із спадкодавцем. Позивач на час відкриття спадщини не мав документів, підтверджуючих родинні відносини із спадкодавцем, і ці родинні відносини, а саме те що позивач є двоюрідним братом [PERSON] вдалося підтвердити лишу в судовому порядку 11 березня 2021 року - Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області, тому вказана обставина свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Також, ще однією причиною пропуску строку для прийняття спадщини є похилий вік позивача та його юридична необізнаність та нерозуміння процесуального порядку, який в даному випадку давав би йому можливість оформити спадщину. На даний час позивачу 83 років, на час відкриття спадщини було 67 років, у зв`язку з чим просить надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини. Ухвалою від 14.05.2021 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 01.07.2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду, витребовано докази. 05.11.2021 року від представника відповідача надійшов відзив та клопотання про поновлення процесуального строку для подання відзиву по даній справі. 16.11.2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Ухвалою суду від 02.02.2022 року в задоволенні клопотання про поновлення строку для подачі відзиву на позовну заяву відмовлено, відзив залишено без розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позові. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в позові, посилаючись на те, що підстав предбачених законом для надання додатково строку позивачу немає, після смерті [PERSON] у спадщину вступила його дружина, яка подала заяву про прийняття спадщини, позивач встановив родинні зв`язки з померлим, однак це не дає йому підстав для вступ в спадщину. Минув великий термін, аж 15 років з моменту відкриття спадщини. Третя особа приватний нотаріус Новоукраїнського районного нотаріального округу Полякова Наталя Василівна в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без участі третьої особи. Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, приходить до висновку, що даний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 05.10.2020 року (а.с.8). Позивач зазначає, що померлий [PERSON] , приходився позивачу двоюрідним братом. Родинні відносини позивача та спадкодавця (двоюрідні брати) підтверджуються рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11.03.2021 року у справі № 396/1426/20, провадження № 2-о/396/2/21 яке набрало законної сили 10.04.2021 року (а.с.5-6). Після смерті [PERSON] , залишилась спадкова маса, яка складається із земельної ділянки розміром 5,08 га кадастровий номер 3524084300:02:000:0855, розташованої на території Новомиколаївської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, та належить [PERSON] на праві державного Акту на право приватної власності на землю ІV-КР №0361111, розташованої на території Новомиколаївської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.9). Заповіт від імені спадкодавця не складався та не посвідчувався (а.с.28-29). Спадщина, яка залишилася після смерті [PERSON] не визнавалася судом відумерлою. Відповідно до листа приватного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу Полякової Н.В. від 23.07.2020 року вбачається, що на усне звернення щодо заведеної спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті померлого [INFO] [PERSON] , нотаріусом роз`яснено, що [PERSON] необхідно звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та для встановлення факту родинних відносин (а.с.10). Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкуванням за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до змісту ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо, по-перше, у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; по-друге, ці обставини суд визнав поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року №6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі №766/14595/16 (провадження №61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі №487/2375/18 (провадження №61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18 (провадження №61-21447св19). У пункті 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, строки на подання заяви про прийняття спадщини не визнаються преклюзивними, можуть бути поновлені з дотриманням правил частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини і можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини вважаються відсутніми, якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви про прийняття спадщини, але він не скористався своїм правом через власну пасивну поведінку. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16. Як роз`яснено в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» № 7від 30 травня 2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] зазначив про те, що встановлений ч.1 ст.1270 ЦК строк для звернення із заявою про прийняття спадщини він пропустив з поважної причини, у зв`язку з тим, що в нього були відсутні підтверджуючі документи родинного зв`язку зі спадкодавцем, що він є його двоюрідним братом та те, що похилий вік позивача та його юридична необізнаність та нерозуміння процесуального порядку, який в даному випадку давав би йому можливість оформити спадщину. Однак такі причини, як відсутність доказів на підтвердження родинних зв`язків із спадкодавцем, похилий вік, необізнаність та нерозуміння процесуального порядку оформлення спадщини не є поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщини, оскільки вони не були об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для [PERSON] , як спадкоємця, на вчинення дій для прийняття спадщини в розумінні положень і вимог закону. Інших причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем зазначено не було, як і не надано належних і допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини. Наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини не можуть бути визнані судом поважними. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 24.01.2020 по справі №192/1663/17 зазначив, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічний правовий висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі №351/2403/17, постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16. Крім того, з матеріалів спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.45-51) вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у встанолений строк звернулася дружина спадкодавця - [PERSON] , яка не отримала свідоцтва про прийняття спадщини, та яка померла [INFO] . Інші особи не подавали жодних заяв про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що позивач взагалі не звертався з письмовою заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, суд також вважає, що у спадкоємця [PERSON] не було жодних перешкод для подання такої заяви. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та повноті, суд прийшов до висновку, що позивачем не було надано суду безспірних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк. Його похилий вік, необізнаність та нерозуміння процесуального порядку оформлення спадщини, встановлення факту, не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Позивач не був позбавлений права звернутись для отримання правової допомоги та відповідних роз`яснень до нотаріуса. Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку. Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 6 червня 2018 року у справі №592/9058/17-ц. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки позивачем не доведено поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, які давали б підстави для надання додаткового строку для прийняття спадщини понад установлений законом шестимісячний строк, враховуючи тривалий період, протягом якого позивач не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а саме: п`ятнадцять років, та наявність рішення суду про встановлення факту родинних відносин між позивачем та спадкодавцем, не дають підстави суду вважати, що строк, який пропустив позивач, пропущений з поважної причини, враховуючи, що позивач так і не звернувся до нотаріуса з письмовою заявою про прийняття спадщини, з урахуванням викладеного, підстав для задоволення позову судом не встановлено.

Outcome: dismissed