Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріусКиївського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрія Сергійовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він випадково дізнався, що відносно нього винесена постанова відкриття виконавчого провадження ВП № 67623237 від 22 листопада 2021 року. Виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого напису № 9846, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. від 12 листопада 2021 року про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № 2333086 від 16 травня 2021 року за період з 09 вересня 2021 року по 27 жовтня 2021 року, укладеного між позивачем та ТОВ «МАНІФОЮ», правонаступником якого є відповідач по справі. Сума заборгованості складає 6194,00 гривень та складається із простроченої заборгованості за сумою позики у розмірі 2000,00 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування позикою в розмірі 3184,00 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за прострочення позики у розмірі 1010 гривень та сума стягнення за вчинення виконавчого напису у розмірі 800,00 гривень. Позивач не погоджується з вчиненим виконавчим написом та вказаним у ньому розміру заборгованості, оскільки вважає, що заборгованість була нарахована з порушенням умов кредитного договору, її розмір є перебільшеним. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням законодавства, оскільки заборгованість не є безспірною.Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., зареєстрований в реєстрі № 9846від 12.11.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ»заборгованості у розмірі 6994,00 грн.; судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 06 січня 2022 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі згідно обставин викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надавав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням /а.с.56 (з відміткою про отримання)/, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надавав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням /а.с.61/, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав, причини неявки не повідомив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрій Сергійович в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності /а.с.60/. На підставі ст. ст. 211, ст. 247 ЦПК України, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. У судовому засіданні встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Між позивачем [PERSON] та ПАТ «МАНІФОЮ» був укладений договір позики № 2333086 від 16 травня 2021 року, право вимоги за яким перейшло до відповідача на підставі договору Факторингу № 10-09/2021 від 10 вересня 2021 року, що підтверджується копією договору /а.с.33-39,40-42/. 12 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем вчинено виконавчий напис №9846 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «МАНІФОЮ» заборгованості за кредитним договором № 2333086 від 16 травня 2021 року за період з 09 вересня 2021 року по 27 жовтня 2021 рокув розмірі 6194,00 гривень та складається із простроченої заборгованості за сумою позики у розмірі 2000,00 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування позикою в розмірі 3184,00 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за прострочення позики у розмірі 1010 гривень та сума стягнення за вчинення виконавчого напису у розмірі 800,00 гривень, що підтверджується копією виконавчого напису /а.с.32/. На підставі виконавчого напису приватним виконавцем винесено постанову по ВП 67623237 від 22 листопада 2021 про відкриття виконавчого провадження /а.с.23-24/,про стягнення з божника основної винагороди /а.с.25-26/, постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження /а.с.27-28/, постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника /а.с.29-30/. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. У статті 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат») Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Як вбачається з наданих суду приватним нотаріусом матеріалів до заяви про вчинення виконавчого напису нотаріусу було додано розрахунок за договором позики № 2333086 від 16 травня 2021 року, який не є тим документом, який підтверджує безспірність суми боргу, оскільки даний документ містить суми, які були визначені самим відповідачем в односторонньому порядку та не відповідають вимогам п.5.5. Положення про організацію операційної діяльності у банках України, затвердженого постановою НБУ № 254 від 18 червня 2003 року тобто не доводять безспірність заборгованості. Також, положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Крім того, Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 вказав, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168,банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь(ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Є очевидною та обставина, що крім заборгованості за кредитом та відсотками, до оспорюваного виконавчого напису нотаріуса було включено прострочену заборгованість по несплаченим відсоткам за прострочення позики у розмірі 1010 гривень. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Таким чином приватний нотаріусКиївського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович при вчиненні виконавчого напису не пересвідчилась про відсутність на час пред`явлення вимоги спору, чим порушила п. 2.3 пункту 2, пункту 3 глави 16 розділу II Порядку, ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», отже виконавчий напис нотаріуса має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Судові витрати за подання позову, заяви про забезпечення позову та заяви про витребування доказів підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України на загальну суму в розмірі 992,40 гривень.

Outcome: approved