Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису № 116 від 12 квітня 2005 року про народження дитини [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивував тим, що з 1999 по 2003 роки навчався з відповідачем на одному курсі у Київському державному коледжі естрадного та циркового мистецтва й мав з нею близькі стосунки, які були розірвані у другій половині 2004 року. На початку 2007 року він дізнався від відповідача, що є батьком доньки [PERSON] . 23 вересня 2007 року сторони зареєстровали шлюб, у якому народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Також у 2012 році він подав до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргород Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області заяву про те, що він є батько [PERSON] та отримав свідоцтво про її народження від 13 вересня 2012 року. У зв`язку з тим, що [PERSON] не схожа з ним, а також за повідомленням однокурсників, що він не є біологічним батьком дитини, вирішив замовити генотипоскопічне дослідження. 16 вересня 2020 року його представник надіслав запрошення [PERSON] до клініки «МЕДІКАЛ ГЕОМЕС» для проведення 24 вересня 2020 року тесту на батьківство, проте відповідач до клініки не прийшла. Ухвалою судді Святошинського районного суду міста Києва [PERSON] від 27 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 25 лютого 2021 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позовних вимог, підготовче судове засідання просила провести без її участі. Розпорядженням керівника апарату Святошинського районного суду міста Києва від 28 квітня 2021 року № 607 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи, у зв`язку з відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя. Ухвалою судді Сенька М.Ф. від 30 квітня 2021 року справу прийнято до свого провадження, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 04 жовтня 2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавській області Управління державної реєстрації Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 18 листопада 2021 року до суду надійшло клопотання щодо розгляду справи за відсутності представника відділу. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши наявні у справі докази та інші матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, суд прийшов до такого висновку. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 вересня 2007 року (свідоцтво про шлюб (повторне) Серія [NUMBER] від 10 грудня 2008 року). Згідно з копією свідоцтва про народження (повторне) від 13 вересня 2012 року [PERSON] , [INFO] , позивач є її батьком. Як вбачається зі змісту позовної заяви, заяву про визнання батьківства [PERSON] подав у 2012 році. Однак Миргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) листом від 07 липня 2021 року № 211/20.17-20 суду повідомлено, що відомості про батька було внесено до актового запису про народження дитини [PERSON] відповідно до спільної заяви про визнання батьківська [PERSON] та [PERSON] 29 вересня 2007 року. Зазначене підтверджується копією актового запису про народження [PERSON] за № 116 від 12 квітня 2005 року з відміткою про визнання позивачем батьківська, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області 29 вересня 2007 року. Відповідно до пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 звернуто увагу, що судам слід ураховувати, що відповідно до статті 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (стаття 136 Сімейного кодексу України), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, не має права оспорювати батьківство. Згідно з частиною п`ятою статті 136 Сімейного кодексу України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком. Слід зазначити, що сторони зареєстровали шлюб 29 вересня 2007 року, у цей же день позивач визнав себе батьком [PERSON] . Зі свого боку, відповідач [PERSON] у заяві від 25 лютого 2021 року, зокрема, зазначила, що підтверджує відсутність кровного споріднення між її дитиною [PERSON] та позивачем і ніколи не заперечувала про це протягом тривання їхнього шлюбу. Однак позивач жодним чином не заперечив та не спростував твердження відповідача щодо його обізнаності у відсутності кровного споріднення з дочкою [PERSON] під час визнання ним батьківства. У призначені судові засіданні ні позивач, ні його представник не з`являлися. За приписами статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України). З огляду на викладене, у позивача відсутнє право на оспорювання батьківська щодо доньки [PERSON] , а тому позовні вимоги є необґрунтовані та не підлягають задоволенню . У відповідності до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed