Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи його тим, що проживала з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народився син - [PERSON] , батьком якого записаний відповідач. В зв`язку з тим, що вони припинили спільне проживання з серпня 2021 року, дитина проживає з нею та знаходиться на її утримання, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Ухвалою суду від 29.10.2021 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі з правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачем відзив на позов не подано. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що дійсно сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач, дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання та атом від 25.10.2021 року. На даний час відповідач з сім`єю не проживає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказане також кореспондується частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, якаю держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, моральної і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів судом враховуються положення статті 182 Сімейного Кодексу України та те, що відповідач працездатна особа, відзиву на позов не надав. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповіача підлягють стягненню аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття сина. Частиною 1 ст. 191 СК України, передбачено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Суд приходить до висновку, що стягнення аліментів з відповідача на користь позивача має відбуватись з моменту звернення позивача до суду, тобто з 28.10.2021 року. Пунктом 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати в сумі 908,00 грн. На підставі викладеного і ст.ст. 180, 181 - 183, 191 СК України,

Outcome: partial