Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

Зміст заявлених позовних вимог. В листопаді 2020 року позивач [PERSON] звернулася до Городищенського районного суду Черкаської області з позовом до Городищенської міської ради Черкаської області, про встановлення юридичного факту, що померла [INFO] [PERSON] та померла [INFO] [PERSON] перебували в родинних стосунках як рідна матір та дочка (1), визнання за нею, [PERSON] , право на земельну частку (пай) в порядку спадкування, розташовану на території с. Дирдин Городищенського району, Черкаської області, згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серії № 0181673 площею 1.92 умовних кадастрових гектарів КСП "Дружба" с. Дирдин Городищенського району Черкаської області виданий на [PERSON] , яка померла [INFO] (2). Наобґрунтування позову вказує, [INFO] померла її матір [PERSON] , про що 14 вересня 2001 року зроблено запис до книги актів цивільного стану за № 27 та видано свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , внаслідок чого відкрилася спадщина на її майно. Вона, як потенційний спадкоємець на майно померлої, звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою, на підставі якої заведено спадкову справу за № 494/2004. 14.05.2020 року, як спадкоємиця за законом першої черги після померлої [PERSON] , звернулася до Городищенської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) КСП "Дружба", яке належало померлій [INFO] рідній їй бабі [PERSON] , спадкоємцем якої була дочка [PERSON] . Постановою державного нотаріуса від 14.05.2020 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно за померлою [PERSON] , відсутності документального підтвердження родинних стосунків [PERSON] та [PERSON] .. [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай) КСП "Дружба" с. Дирдин Городищенського району Черкаської області, підтверджується сертифікатом серії ЧР № 0181673 площею 1.92 умовних кадастрових гектарів. [PERSON] не перебувала у зареєстрованому шлюбі з батьком її матері [PERSON] і його прізвища відповідно не брала, а з 1932 року по 1938 рік, разом проживали однією сім'єю та вели спільне господарство. Від спільного проживання [INFO] у них народилася дитина [PERSON] . У реєстрації її актового запису у графі "мати" з незрозумілих підстав значиться " [PERSON] ", про підпис заявниці значиться [PERSON] . У 1938 році [PERSON] та [PERSON] припинили своє спільне проживання. [PERSON] виїхав із с. Дирдин у невідомому для них напрямку, відомостей про нього у розпорядженні їх сім'ї немає. [PERSON] залишилася проживати в с. Дирдин Городищенського району Черкаської області, проте в жодному обліковому чи особистому документі не значиться як " [PERSON] ". Отже, [PERSON] приходиться [PERSON] рідною матір'ю, а [PERSON] - рідною бабою, проте документального підтвердження не існує. [PERSON] у встановленому законом порядку набула права на земельну частку (пай), яке на момент її смерті припинене не було. Матір [PERSON] є такою, що прийняла спадщину після своєї померлої матері [PERSON] , проте спадкових прав за життя не оформила. [PERSON] як спадкоємець після померлої своєї матері [PERSON] , відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) являється такою, що прийняла спадщину та звернулася до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте зазначені вище обставини об'єктивно перешкоджають узаконити спадкове майно. Короткий зміст ухвалених судових рішень судів попередніх інстанцій, та рух справи в суді. Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 19 травня 2021 року у задоволенні позову [PERSON] до Городищенської міської ради Черкаської області про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, відмовлено, з підстав, що цивільна правоздатність [PERSON] і [PERSON] припинена у зв'язку з їх смертю, унаслідок чого звернення позивача з вимогою про встановлення юридичного факту, що має значення, в інтересах померлих суперечить нормам цивільного права та процесуального законодавства, а вимога про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом є похідною від вимоги про встановлення юридичного факту, що має значення. Постановою Черкаського апеляційного суду від 20 липня 2021 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 листопада 2021 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 19 травня 2021 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 20 липня 2021 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. 16 листопада 2021 року справу № 691/1237/20 за позовною заявою [PERSON] до Городищенської міської ради Черкаської області про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 26 січня 2022 року, з викликом сторін та заявлених свідків. Доводи учасників справи та покази свідків. Представник позивача, адвокат Кучеренко Н.В. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, що викладені в позові, та вказала, що [INFO] [PERSON] померла в [ADDRESS] . [INFO] за цією ж адресою померла [PERSON] .. Всі її права перейшли до дочки [PERSON] , яка через рік померла та не узаконила свої спадкові права через нотаріальну контору, але фактично спадок прийняла, за нормами що діяли на той час, Цивільний Кодекс УРСР 1960 року. [PERSON] та [PERSON] проживали разом в одному будинку. [PERSON] являється такою, що фактично вступила у спадщину. В архівних документах Старостинський округ повідомив, що зберігається сертифікат виданий на [PERSON] на земельну частку (пай), та всі в селі знали, що вона працювала все своє життя в колгоспі. Баба позивача [PERSON] - [PERSON] інших дітей крім [PERSON] не мала, в зареєстрованому шлюбі не перебувала. При народженні дитини, згідно архівних даних [PERSON] записана із прізвищем " [PERSON] ", та новонароджена дитина записана як [PERSON] . Документів, які б вказували на реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] не встановлено. Вони проживали певний період часу сім'єю, без реєстрації шлюбу, в цей час і народилася [PERSON] . [PERSON] пішов на війну, а після доля чоловіка не відома. Інших документів із зазначенням прізвища покійної як [PERSON] ( [PERSON] немає. Зазначає, що свідки [PERSON] і [PERSON] підтвердять, що [PERSON] та [PERSON] мати та дочка, і те, що [PERSON] працювала у колгоспі. Земельна ділянка не виділена в натурі, ними не використовується. [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом звернулась до нотаріальної контори після смерті своєї матері [PERSON] , зважаючи, на те, що відсутні документи, що [PERSON] та [PERSON] є мати та дочка, як і відсутній правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач [PERSON] є дочкою покійної [PERSON] та онукою покійної [PERSON] , які разом з дочкою позивача [PERSON] проживали однією сім'єю по [ADDRESS] . Представник відповідача Городищенської міської ради Гаврилюк В.В. вказала, що Городищенська міська рада, до якої ввійшло село Дирдин, не володіє даними щодо родинних відносин між фізичними особами, чи були [PERSON] та [PERSON] , які проживали в с. Дирдин, Городищенського району, Черкаської області родичами, не відомо, слід врахувати інформацію, яка міститься в довідках в.о. старости с. Дирдин, в показаннях свідків. Не заперечують, в разі підтвердження родиннних стосунків, щодо визнання права на земельний пай за позивачем, яка є спадкоємцем покійної [PERSON] .. Свідок [PERSON] в судовому засіданні, засвідчила те, що [PERSON] дійсно проживала у [ADDRESS] , працювала у колгоспі, мала дочку [PERSON] .. [PERSON] померла орієнтовно в 2000 році, їй було років 90, старенька. Дочку мала [PERSON] , разом проживала з [PERSON] , у вересні 2001 року померла [PERSON] .. Всі проживали в одному будинку і з ними [PERSON] . Про роки народження [PERSON] не відомо, про смерть відомо. З приводу документів не знає. [PERSON] не була заміжня. Її баба [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами. Прізвище " [PERSON] " було у [PERSON] , бо вона із розмов жителів села дочка Лютого Івана, з війни він додому не повернувся. [PERSON] з іншим чоловіком не жила, доньку записала на Лютого. У [PERSON] була одна дитина [PERSON] . [PERSON] померла молодою, через хворобу, через рік після смерті матері. [PERSON] не була у шлюбі, весь час було прізвище " [PERSON] ". Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона [PERSON] являється двоюрідною сестрою. [PERSON] та [PERSON] , мати та дочка, весь час проживали в одній хаті, удвох перебудовували її. [PERSON] заміж не виходила, жила ради своєї дочки. [PERSON] працювала у колгоспі з її, свідка, батьком. [PERSON] допомагала матері по роботі у колгоспі. [PERSON] померла [INFO] . Ховала [PERSON] , її дочка, з онучкою. Через рік померла [PERSON] , ховала дочка [PERSON] зі своєю дочкою. [PERSON] не була одружена, чоловік жив з нею цивільно. Напевне прізвище брали зі слів, [PERSON] записана як [PERSON] . Знає, що [PERSON] дочка дядька [PERSON] , і вона дуже схожа на двох тіток. [PERSON] був земельний пай, заробила працюючи в колгоспі, який перейшов по спадщині. Знає, що позивач не може пай переоформити після [PERSON] .. Покійні [PERSON] , [PERSON] вважали себе "Лютими", родичалась з ними. Установлені судом фактичні обставини справи. Позивач [PERSON] порушує перед судом питання про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , є дочкою нині покійної [PERSON] , підтверджено актовим записом № 18 (а.с 4, 12). Відповідно до сертифікату на право власності на земельну ділянку частку (пай) серії ЧР № 0181673 [PERSON] належало право на земельну частку (пай), площею 1.92 умовних кадастрових гектарів КСП "Дружба", що розташована на території с. Дирдин Городищенського району Черкаської області (а.с. 16). [INFO] , у віці 90 років, в с. Дирдин Городищенського району Черкаської області, померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 13 (а.с. 13). [INFO] , у віці 66 років, померла в с. Дирдино Гродищенського району Черкаської області Вялкова (дошлюбне прізвище, за даними Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00025790834 від 28 лютого 2020 року, [PERSON] , 1934 року народження, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 27 (а.с. 14). З метою прийнятння спадщини після покійної матері [PERSON] позивач [PERSON] звернулася до нотаріуса. Після померлої [INFO] [PERSON] в Городищенській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу № 494/2004. [PERSON] , позивач у справі, видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові заощадження. Після померлої [INFO] [PERSON] відкритої спадкової справи не виявлено. Постановою державного нотаріуса Городищенської державної нотаріальної контори Бідною М.О. від 14.05.2012 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] на право на земельну частку (пай) в КСП "Дружба" в с. Дирдин Городищенського району Черкаської області, що належало померлій [PERSON] , яка спадщину після померлої матері фактично прийняла, але не оформила спадкових прав, у спадкоємця відсутні документи, які б підтверджували родинні стосунки померлих [PERSON] та [PERSON] , як дочки та матері, та правовстановлюючий документ щодо належності цього майна спадкодавцеві (а.с. 3, 17). Отже, встановлення юридичного факту, а саме родинних відносин між померлими [PERSON] та [PERSON] , як дочки та матері, позивачем [PERSON] заявлено у порядку окремого (безспірного) провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, та має підтвердити народження у [PERSON] дочки [PERSON] , для захисту спадкових прав, визнання права на спадщину. [INFO] , в с. Дирдино Городищенського району Київської області, згідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] повторно видане 23.08.1951 року, народилася [PERSON] , актовий запис № 35 від 16.11.1934 року, де батьками записані, батько " [PERSON] ", мати " [PERSON] " (а.с. 11). Архівна копія запису про народження, видана Державним архівом Черкаської області від 05.10.2020 року, також підтверджує, що в с. Дирдино [INFO] [PERSON] у віці 24 роки народила дитину, яку записали як [PERSON] , батьком зазначено " [PERSON] ", підпис заявника - " [PERSON] " (а.с. 6 - 7). Державний архів Черкаської області Черкаської обласної державної адміністрації від 05.10.2020 року № Л-28/05-08, повідомив, що запис акту про шлюб гр. [PERSON] та [PERSON] по с. Дирдин Городищенського району Черкаської області за 1932-1938 роки не виявлено. Перевірка проведена за сім років. Книги реєстрації актів про шлюб за 1934-1937 роки по зазначеному населеному пункту збереглися частково, за 1932-1933, 1938 роки на зберігання до держархіву області не надходили. Згідно Архівної довідки з Державного архіву Черкаської області Черкаської обласної державної адміністрації від 18 лютого 2020 року № Б-3/05-08, метрична книга про народження Преображенської церкви м. Городище, Черкаського повіту Киїівської губернії (нині Городищенського району Черкаської області) містить дані про те, що [INFO] народилася дитина, ім'я народженої: " [PERSON] "* Звання, прізвище, ім'я, по батькові батьків та їх віросповідання: " [PERSON] крестьянин [PERSON] и его законнная жена Марія Исаакова оба православные"* Актовий запис № 57 зроблено 27 вересня 1909 року. Підстава: ф.931, оп. 1, спр. 4023, арк.422 зв. *так у документі мовою оригіналу. Ім'я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , згідно словника українських імен, є розмовно-побутовими варіантами одного жіночого імені. За довідками ВК Хлистунівської сільської ради Городищенського району Черкаської області № 174 від 18.05.2020, [PERSON] на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , разом з нею були зареєстровані та проживали донька [PERSON] та внука [PERSON] , згідно даних погосподарської та домової книг (а.с. 18), та за № 405 від 14.09.2020 [PERSON] та її цивільний чоловік [PERSON] проживали в домолодіння по [ADDRESS] (а.с. 19). Якщо нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про права на спадщину через відсутність у спадкоємців документів, які підтверджували б право власності спадкодавця на нерухоме майно - то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Покійна [PERSON] набула право на земелю частку (пай) в розмірі 1.92 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП "Дружба" та розташована в с. Дирдин Городищенського району Черкаської області, підтверджено виданим Сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серія ЧР № 0181673, який зареєстровано 20 лютого 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право земельну частку (пай) за № 279 (а.с. 16), та земельна частка (пай) на день її смерті, на 09.03.2000 року, належним чином не зареєстрована, так як видачі державного акта на право власності на вказану земельну ділянку, не встановлено, а з 1 січня 2013 року право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Позивач [PERSON] не має можливості прийняти спадщину через нотаріуса, та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа про належність майна спадкодавцеві та відсутністю документів, які підтверджували б родинні відносини. У відповідності зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Згідно пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Спірні правовідносини щодо встановлення факту, що має юридичне значення регулюються Главою 6 Розділу ІУ ЦПК України. Пункт 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз'яснює, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. З урахуванням викладеного вище, немає жодних підстав ставити під сумнів обставини, викладені позивачем в своїй позовній заяві. Вказаний юридичний факт, а саме, що [PERSON] являлася матір'ю [PERSON] , ніким не заперечується і визнається відповідачем, та є підтвердженим як письмовими доказами так і допитаними в суді свідками. При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту родинних відносин, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб, та має для позивача юридичне значення, підстав для відмови не встановлено. Дослідженні в судовому засіданні докази дають підстави вважати, та слід встановити факт родинних відносин а саме, що померла [INFO] [PERSON] та померла [INFO] [PERSON] перебували в родинних стосунках як рідна матір та дочка. Крім того, оформити право власності через нотаріальну контору позивач [PERSON] не має можливості, так як відсутній правовстановлюючий документ щодо належності цього майна спадкодавцеві. Статті 15, 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Порядок спадкування регламентується нормами ЦК УРСР, які були чинні на момент відкриття спадщини. Стаття 524 ЦК УРСР передбачала, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для прийняття спадщини, за положеннями статей 548, 549 ЦК УРСР, необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В Городищенській державній нотаріальній конторі, за заявою [PERSON] (позивач) після померлої [PERSON] відкрито спадкову справу № 494/2004. Інших спадкоємців не встановлено. Отже, позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті її матері [PERSON] , яка у свою чергу, прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] .. Визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно положень пунктів 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності - п.3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування". Досліджені в судовому засіданні докази підтверджують те, що на підставі рішення Городищенської районної державної адміністрації від 20 січня 1997 року за № 18, [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Дружба" розміром 1.92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Державний акт на право власності не видався. За таких обставин, враховуючи, що розбіжності у документах, що підтверджують родинні відносини унеможливлюють використання позивачем цих документів для реалізації свого права на спадкування та оформлення права на спадщину після смерті [PERSON] , а надані докази на підтвердження факту родинних відносин та права власності померлої на майно, земельну частку (пай), у контексті положень статей 77 - 80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved