Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

25.10.2021 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. №6361від 04.06.2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості в розмірі 53 428, 97 грн, а також понесених позивачем судових витрат. Виконавчий напис здійснено на підставі кредитного договору №003-06776-251212 від 25.12.2012 року, який був укладений між позивачем та ПАТ «Дельта Банк». Позивачу було не відомо про зміну кредитора у зобов`язанні та про наявність заборгованості за кредитним договором. З кредитного договору вбачається, що строк кредиту становить 36 місяців, тобто до 25.12.2015 року, проте за виконавчим написом стягнення проводиться за період з 28.04.2018 року по 17.04.2021 року. Враховуючи, що право вимоги у кредитора виникло у 2015 році, нотаріус не прав видавати виконавчий напис. Жодних повідомлень від відповідача на адресу позивача не надходило, в тому числі про порушення умов кредитного договору. Крім того, позивач звертає увагу, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду №826/20084/14 від 22.02.2017 року визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі, в частині доповнення переліку новим розділом «2 Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Оскаржуваний напис було здійснено після набрання законної сили вказаним рішенням суду, тому у нотаріуса не було правових підстав для його вчинення Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач, треті особи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, відповідач відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновків про наступне. Судом встановлено, що 04.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В. В. на підставі ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №6361, яким останній пропонує звернути стягнення з [PERSON] , [INFO] , яка є боржником за кредитним договором №003-06776-251212 від 25.12.2012 року, укладений нею з ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло на підставі договору №409/К про відступлення права за кредитними договорами від 27.04.2018 року до ТОВ «Росвен Інвест Україна». Стягнення заборгованості проводиться за період з 28.04.2018 року по 17.04.2021 року.Сума заборгованості складає 53428,97 грн, у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 22 540, 37 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 30 888,60 грн. Постановою приватного виконавця Хохлова К. К. від 15.09.2021 року відкрито виконавче провадження за виконавчим написом №6361, виданого 04.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В. В. 25.12.2012 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір №003-06776-251212, відповідно до якого банк надає клієнту кредит в розмірі 30 000,00 грн, строк дії договору - 36 місяців, що підтверджується копією заяви №003-06776-251212 від 25.12.2012 року. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 Відповідно до п. 2 вказаного Переліку: кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», на підставі якого нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якимизстягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін.Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ«Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Таким чином, оскаржуваний виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, який з 22.02.2017 року визнаний у судовому порядку незаконним та нечинним. Згідно ст. 12 та ст. 81ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору.

Outcome: approved