Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивачка [PERSON] звернулась в суд із позовною заявою про визначення місця проживання дітей до [PERSON] , де третьою особою є Служба в справах дітей Кіцманської міської ради Чернівецької області. Просить визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , біля матері [PERSON] . Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним. З [PERSON] зареєстрували шлюб 21 серпня 2013 року у виконавчому комітеті Берегометської селищної ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №37. Подружні відносини не підтримують. Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча є працездатним, інших утриманців немає. Згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04 вересня 2018 року [PERSON] сплачує аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 800,00 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до її повноліття. На даний час між ними виник спір щодо місця проживання дітей. З часу припинення подружніх відносин діти фактично проживають разом з нею. Місце проживання дочки [PERSON] , [INFO] , зареєстроване біля батька в [ADDRESS] . [PERSON] не дає згоди на реєстрацію місця проживання сина [PERSON] , [INFO] біля неї в [ADDRESS] . [PERSON] стверджує, що їхні діти повинні проживати біля нього. Заяви (клопотання) учасників справи. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, не заперечує щодо заочного порядку розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надано, відзив не надано, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. В судове засідання представник Служба в справах дітей Кіцманської міської ради Чернівецької області не з`явився, до початку розгляду справи скерувала заяву про розгляд справи у її відсутність, покладаються на розгляд суду, висновок органу опіки та піклування Кіцманської міської ради про визначення місця проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та рішення Кіцманської міської ради №390/12 від 15.12.2021 року. Процесуальні дії у справі. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши думку позивачки [PERSON] щодо заочного порядку розгляду справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню виходячи з наступного. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 21 серпня 2013 року позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Берегометської селищної ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №37, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого повторно 07.07.2020 року Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ). Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серія [NUMBER] від 21.01.2021 року та Серія [NUMBER] від 07.07.2020 року. На підтвердження позовних вимог позивачкою надано наступні докази: Висновок опікунської ради Кіцманскої міської ради від 12.03.2021 року з даних якого вбачається, що орган опікунської ради Кіцманської міської ради рекомендує доцільним визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.09.2018 року з даних якого вбачається, що з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 800,00 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, тобто з 15.05.2018 року і до повноліття дитини. Акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] №13 від 19.02.2021 року з даних якої вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] , разом з нею проживають неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Власником домогосподарства є мати [PERSON] будинок газифікований, умови проживання задовільні. Довідка-характеристика №103 від 19.02.2021 року з даних якої вбачається, що [PERSON] по місцю проживання характеризується з хорошої сторони. Довідка КНП «Кіцманський центр первинної медичної допомоги» №125 від 19.02.2021 року з даних якої вбачається, що зі слів сімейного лікаря Кіцманської АЗПСМ Сливки Н.В. батько [PERSON] не цікавиться здоров`ям своїх малолітніх дітей, на медичний огляд жодного разу дітей не приводив. Характеристика учениці 1 класу [PERSON] від 16.02.2021 року з даних якої вбачається, що [PERSON] навчається в ЗЗСО з 1 вересня 2020 року, проживає в с.Суховерхів. Дисциплінована, вихована, шкільний матеріал засвоює добре. Вихованням [PERSON] займається мати, вона відвідує школу, приводить і забирає дитину зі школи, слідкує за вихованням дочки, [PERSON] завжди доглянута. Довідка Суховерхівський заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів №20 від 16.02.2021 року з даних якої вбачається, що вихованням дитини [PERSON] займається матір. Батько [PERSON] в школі не появлявся, навчанням і поведінкою [PERSON] не цікавився. Характеристика [PERSON] від 18.02.2021 року з даних якої вбачається, що [PERSON] за час проживання в селищі зарекомендував себе з позитивної сторони. Веде нормальний спосіб життя, поганих звичок у характері не спостерігається. Акт обстеження матеріально-побутових умов проживання №371 від 18.02.2021 року з даних якого вбачається, що [PERSON] проживає у власній приватизованій квартирі, яка складається з двох кімнат, кухні, коридору та ванної кімнати, опалюється твердим паливом. [PERSON] на даний час не працює, тимчасово закрив підприємницьку діяльність, хворіє, знаходиться в лікарні. Не розлучений, сплачує аліменти. Дочка [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , а проживає разом з матір`ю. Умови проживання задовільні. Земельної ділянки немає. При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»- кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частини першої статті 160 Сімейного кодексу місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно із ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до Постанови Пленуму ВС України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання шлюбу недійсним, поділ спільного майна подружжя"- п.18. При вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст.160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За змістом ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866, передбачено, що для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності). Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт. У разі коли батьки дитини проживають у межах різних адміністративно-територіальних одиниць, той із батьків, який подав заяву про визначення місця проживання дитини з ним, звертається до служби у справах дітей за місцем свого проживання для здійснення обстеження його житлово-побутових умов та складення акта обстеження умов проживання. Зазначений акт передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання дитини, працівник якої проводить з ним бесіду. Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Органом опіки та піклування Кіцманської міської ради надано висновок про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , який затверджено рішенням Кіцманської міської ради №390/12 від 15.12.2021 року згідно якого вважає за доцільне малолітніх дітей залишити проживати біля матері [PERSON] , мешканки с.Суховерхів, Чернівецького району. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони спору. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що, у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалась зацікавлена сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною. Надаючи оцінку наданим позивачкою та безпосередньо дослідженим у судовому засіданні доказам судом встановлено, що: Малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають разом з позивачкою [PERSON] в с.Суховерхів, Чернівецького району; Відповідач [PERSON] згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.09.2018 року сплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 800,00 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, тобто з 15.05.2018 року і до повноліття дитини. Малолітня [PERSON] , [INFO] , навчається у Суховерхівському ЗЗСО І-ІІ ступенів, вихованням, навчанням згіно характеристики займається матір [PERSON] . Згідно довідки КНП «Кіцманський центр первинної медичної допомоги» №125 від 19.02.2021 року батько [PERSON] своїх малолітніх дітей на медичний огляд не приводив. Таким чином, судом встановлено та підтверджено належними доказами, що позивачка [PERSON] як мати, створила для неповнолітніх дітей хороші умови проживання, дітям в сім`ї комфортно, дбає про їх здоров`я, виховання. Відповідач [PERSON] будь-яких заперечень та доказів на їх підтвердження щодо вирішення даного спору не надав. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Таким чином, з урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених судом доказів та встановлених на їх підставі обставин, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дітей разом з матір`ю не суперечитиме їхнім інтересам, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 908,00 грн. На підставі 160, 161 СК України, ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ст.ст.4, 13, 141, 258-265, 280-282, 354 ЦПК України, Суд, -

Outcome: approved