Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

У листопаді 2021 року Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.09.2017 року по 31.08.2021 року в загальній сумі 36709,13 грн., посилаючись на те, що відповідачі є власниками вказаної квартири та несвоєчасно вносять оплату за спожиті послуги, в зв`язку з чим утворилась вказана заборгованість. Ухвалою від 03.11.2021р. у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін. 28.12.2021р. від відповідачки [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона вказала, що згідно з договором купівлі-продажу від 15.11.2011р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Туріченко О.М., реєстровий №2243, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яка діяла особисто та від імені малолітньої доньки [PERSON] продали, а [PERSON] купив квартиру за адресою: [ADDRESS] . За розрахунками позивача заборгованість за надані послуги виникла за період з 01.09.2017р. по 31.08.2021р., тобто у той період коли [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не були власниками квартири, не користувались квартирою та послугами позивача, отже не повинні сплачувати заборгованість за вказаний період. 17.12.2021р. від представника позивача - Прокоп`євої Т.О. до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення заборгованості з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з відмовою від позову до цих відповідачів. Відносно відповідача [PERSON] просила продовжити розгляд справи. Ухвалою суду від 17.01.2022р.прийнято відмову позивача від позову до відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , провадження у справі до вказаних відповідачів було закрито, розгляд справи в частині позовних вимог до [PERSON] продовжено. Представник позивача в судове засідання не прибула, у позовній заяві просила проводити розгляд справи у її відсутність. Суд вважає можливим провести судовий розгляд у відсутність представника позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що дійсно з 2011 року він є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , проте договору з позивачем про надання послуг у вказане помешкання не укладав, тому підстави для стягнення з нього заборгованості за теплопостачання та гаряче водопостачання немає. Він взагалі не потребує надання позивачем послуг у зазначену квартиру, у зв`язку з чим звертався до позивача з заявою про відмову від надання таких послуг, проте його заява проігнорована. Підтвердив, що він жодної оплати за послуги позивача за період з 01.09.2017 року по 31.08.2021 року не здійснював. Просив в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України,кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України,суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.11 ЦК України,цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Відповідно до ст.317, ч. 4 ст.319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна; власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України установлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст.610-611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004р., який діяв в період виникнення спірних правовідносин і втратив чинність з 01.05.2019р., а також Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017р., який введено в дію з 01.05.2019р., правовідносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, мають ознаки зобов`язання, в силу яких споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004р., залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Пунктом 1 ч.1 ст.20 вказаного Закону передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IVвід 24.06.2004р., плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку,визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Згідно з п.5 ч.2 ст.7, ч.1 ст.9. Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017р. (введений в дію з 01.05.2019р.), індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. №630 (далі - Правила №630) розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з п.20, 21 Правил №630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Згідно з п.30 Правил №630, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Суд встановив, що Концерн «Міські теплові мережі» (код ЄДРПОУ 32121458) зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населенню для побутових потреб. Квартира за адресою: [ADDRESS] , яка розташована в багатоквартирному будинку, підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. Розрахунок за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, які надаються у вказану квартиру, між споживачем та обслуговуючою компанією - Концерном «МТМ» обліковується за особовим рахунком № [NUMBER] . Власником вказаної квартири є відповідач [PERSON] , який набув її у власність на підставі договору купівлі-продажу від 15.11.2011р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Туріченко О.М., реєстровий №2243. Відповідно до даних особового рахунку № [NUMBER] , заборгованість за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води, які надавалися у вказану квартиру, за період з 01.09.2017р. по 31.08.2021р. становить 36709,13 грн. Оцінивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи та сукупність наданих сторонами доказів у їх взаємозв`язку і достатності, їх належність та допустимість, суд вважає, що відповідач [PERSON] , як власник квартири за адресою: [ADDRESS] , в порушення вищенаведених норм діючого законодавства, належним чином не виконував свої зобов`язання щодо оплати спожитих послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, у зв`язку з чим за період, зазначений у позовній заяві, наявна заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг (послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води) в сумі 36709,13 грн. Таким чином позовні вимоги позивача до відповідача [PERSON] підлягають задоволенню. Також суд виходить з того, що вказана квартира була підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води, ці послуги у зазначений період надавались, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності споживач до позивача не звертався, факт отримання вказаних послуг не спростовано, за спожиті послуги нараховувалась помісячна плата, однак споживач за них оплату не здійснював, що останній в судовому засідання не оспорював. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за спірний період проведений у відповідності до вищевикладених вимог діючого законодавства. Доказів, які б спростовували цей розрахунок, суду не надано, тому суд приймає його за основу при винесенні судового рішення. Таким чином позовні вимоги позивача до відповідача [PERSON] підлягають задоволенню. Доводи відповідача [PERSON] про звернення до позивача з заявою про відключення належної йому квартири від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води у зв`язку з відсутністю наміру та бажання отримувати такі послуги, що, відповідно, виключає його обов`язок оплати заборгованості перед позивачем, є необґрунтованими та такими, що суперечать нормам діючого законодавства. Належних та допустимих доказів, що відповідач звертався до позивача з будь-якими заявами, зокрема, про відключення від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води, суду не надано. Також в матеріалах справи відсутні докази, що квартира відповідача була відключена від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання у встановленому законодавством порядку і з дотриманням усіх необхідних процедур, а у період з 01.09.2017р. по 31.08.2021р. такі послуги у квартиру не надавались. Вирішуючи вказаний спір, суд також враховує те, що споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем, на що вказує відповідач [PERSON] , не позбавляє останнього обов`язку оплачувати надані йому послуги. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, таким чином у зв`язку з тим, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved