Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Представник позивача, діючи в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до ТОВ «Дніпроагроальянс» про стягнення збитків у вигляді неодержаного доходу внаслідок користування земельними ділянками. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначив, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Другої Синельніковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Мельниковим О.Ж., 21.01.2021 року, реєстровий №2-74), належить 1/2 земельної ділянки загальною площею 7,32 га, кадастровий номер якої - 1224855300:01:003:0990, розташованої на території Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер: 241300907. Також, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Другої Синельніковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Мельниковим О.Ж., 12.05.2020 року, реєстровий №2-6414), належить 1/2 земельної ділянки загальною площею 7,33 га, кадастровий номер якої - 1224855300:01:003:0458, розташованої на території Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер: 208750191. Відповідні земельні ділянки з к/н 1224855300:01:003:0990, площею 7,32 га та к/н 1224855300:01:003:0458 площею 7,33 га останні 12 років використовує для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ТОВ «Дніпроагроальянс», не сплачуючи жодної орендної плати, чим завдало Позивачу збитки у вигляді неодержаного доходу внаслідок користування відповідачем земельних ділянок без правовстановлюючих документів та оформлення договірних відносин. Це підтверджується Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області, лист №Т-192/1-748/6-21 від 07.05.2021 року, так - Управлінням з контролю за використання та охороною земель Головного управляння Держгеокадастру у Дніпропетровській області було здійснено заходи державного контролю шляхом проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства стосовно земельних ділянок, за результатами чого державним інспектором було встановлено факт самовільного зайняття ТОВ «Дніпроагроальянс» земельних ділянок площею 14,65 га із кадастровими номерами 1224855300:01:003:0458 та 1224855300:01:003:0990, відповідальність за що передбачена ст.53-1 КУпАП та п.«б» ст.211 Земельного кодексу України, ст. 197-1 Кримінального кодексу України, про що державним інспектором складено акт перевірки, копію якого направлено до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області для вжиття заходів реагування. Також вище наведене підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №Т-389/0-837/6-21 від 19.05.2021 року. Позивач не одноразово звертався до Відповідача з відповідними вимогами, в останнє була надіслана претензія від 08.06.2021 року, але відповідні звернення залишалися без розгляду. Також відповідні звернення були направлені як до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області так і правоохоронних органів. Згідно відповіді Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області №49/13-3263 від 15.03.2021 , Позивачу було рекомендовано звернутися до суду у приватному порядку. Статтею 1 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької діяльності та інших видів діяльності. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20 листопада 2018 року у справі №922/3412/17-ц (провадження №12-182гс18), від 04 грудня 2019 року у справі №917/1739/17 (провадження № 12-161 гс 19.). Так, за раніше укладеними договорами оренди земельної ділянки від 06.12.2017 року та 06.12.2017 року між Позивачем та Відповідачем, останньому було передано інші земельні ділянки, а саме ділянку площею 4,105 га, к/н 1224855300:01:003:0125 та земельна ділянка к/н 1224855300:01:003:0125, площею 8,21 га, розмір орендної плати склав 11173,92 грн. на рік за кожну земельну ділянку. Тому виходячи з вище зазначеного, можливо встановити середній розмір орендної плати за користування земельними ділянками, який складає 10000.00 грн. на рік, це також підтверджується опублікованою інформацією на сайті КМУ та сайті Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру. Враховуючи загальні строки позовної давності, збитки складають за земельною ділянкою кадастровий номер 1224855300:01:003:0458 за 2018 рік 10000,00 грн., за 2019 рік 10000.00 грн., за 2020 рік 10000,00 грн., а загалом за останні три роки 30000, грн.. Збитки за земельною ділянкою кадастровий номер 1224855300:01:003:0990 складають за 2018 рік 10000.00 грн., за 2019 рік 10000,00 грн., за 2020 рік 10000,00 грн., а загалом за останні три роки 30000, грн.. З підстав вище викладеного Відповідачем було завдано збитків у вигляді неодержаного доходу внаслідок користування земельними ділянками Позивачу на 60000,00 грн.. Відповідно до пункту 2 частини другої статті 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Частина перша статті 1166 ЦК України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. А згідно з пунктом "д" частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. За змістом вказаних приписів ЦК України та ЗК України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки. Шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України). Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення як: шкода; протиправна поведінка її заподіювана; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана; вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкода заподіяна не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов : набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала ( висновок, сформульований Верховним Судом України у постанові від 2 березня 2016 року у справі N 6-3090цс15). У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 ЦК України (висновок, сформульований Верховним Судом України у постанові від 2 жовтня 2013 року у справі N 6-88цс13). За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювана шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. У зв`язку з цим, представник позивача просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроагроальянс» (ЄДРПОУ 34590337) на користь [PERSON] збитки у вигляді неодержаного доходу (несплаченої орендної плати) внаслідок безпідставного (без правовстановлюючих документів) користування 1/2 земельною ділянкою, загальною площею 7,32 га, кадастровий номер 1224855300:01:003:0990, яка належить [PERSON] на праві власності, що розташована на території Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області за період з 2018 року по 2020 рік на загальну суму 30000,00 грн., а саме : за 2018 рік 10000,00 грн., за 2019 рік 10000,00 грн., за 2020 рік 10000,00 грн.; Стягнути з ТОВ «Дніпроагроальянс» (ЄДРПОУ 34590337) на користь [PERSON] збитки у вигляді неодержаного доходу (несплаченої орендної плати) внаслідок безпідставного (без правовстановлюючих документів) користування 1/2 земельною ділянкою, загальною площею 7,33 га, кадастровий номер 1224855300:01:003:0458, яка належить [PERSON] на праві власності, що розташована на території Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області за період з 2018 року по 2020 рік на загальну суму 30000,00 грн., а саме: за 2018 рік 10000,00 грн., за 2019 рік 10000,00 грн., за 2020 рік 10000,00 грн..; Стягнути з ТОВ «Дніпроагроальянс» (ЄДРПОУ 34590337) на користь [PERSON] вартість послуг професійної правничої допомоги в розмірі 10000,00 гривень, а також судові витрати по справі. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, всі докази надані в повному обсязі. Крім того, позивач пояснив, що з відповідачем він не укладав договорів на оренду земель. Земельні ділянки успадкував після смерті матері, яка за життя теж не укладала договорів оренди цих земельних ділянок. В 2021 році він зробив кадастровий номер на земельну ділянку площею 7,33 га., а на іншу - в 2019 році кадастровий номер був оформлений відповідачем, так як ним не робився кадастровий номер. В ГУНП відсутня будь-яка інформація щодо акту перевірки від 30.03.2021 року. З розмов відповідача відомо, що ним не укладався договір оренди цих земельних ділянок та ТОВ «Дніпроагроальянс» не користується цими земельними ділянками. Відповідач користується земельними ділянками останніх 12 років, про що йому відомо зі слів товариства. Також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча про день на час судового розгляду був належним чином повідомлений. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно копії Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 21.01.2021 року, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21.01.2021 року є власником 1/2 частини земельної ділянки площею 7,32 га., призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Кадастровий номер : 1224855300:01:003:0990. Згідно копії Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 12.05.2020 року, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12.05.2020 року є власником 1/2 частини земельної ділянки площею 7,33 га., призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Кадастровий номер : 1224855300:01:003:0458. 07.05.2021 року за вих. № Т-192/1-748/6-21, та 19.05.2021 року за вих.. № 389/0-837/6-21 Головним Управління Держгеокадастру на адресу [PERSON] була надана відповідь, згідно якої в результаті перевірки дотримання вимог земельного законодавства стосовно земельних ділянок з кадастровими номерами : 1224855300:01:003:0990 та 1224855300:003:0458, державним інспектором було встановлено факт самовільного зайняття ТОВ «Дніпроагроальянс» земельних ділянок площею 14,65 га. із кадастровими номерами : 1224855300:01:003:0990 та 1224855300:01:003:0458, відповідальність за що передбачено ст.53-1 КУпАП та п. «б» ст.211 ЗК України, ст.197-1 КК України, про що державним інспектором складено акт перевірки, копія якого направлено до ГУНП в Дніпропетровській області для вжиття заходів реагування. На теперішній час відповідь до ГУ Держгеокадастру не надходила. Згідно копії Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 30.06.2021 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 7,3200 га. складає 197693,34 грн.. Згідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 25.07.2021 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 7,33 га. складає 198483.79 грн.. З копії Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельною ділянкою від 30.03.2021 року № 337-ДК/390/АП/09/01/-21, надано Управлінням з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, вбачається, що земельні ділянки загальною площею 14.65 га. з кадастровими номерами 1224855300:01:003:0990 та 1224855300:01:003:0458 фактично використовує ТОВ «Дніпроагроальянс» ( Код ЄДРПОУ : 34590337) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про їх передачу у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо них. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Таким чином ТОВ «Дніпроагроальянс» код ЄДРПОУ : 34590337 самовільно займає земельні ділянки загальною площею 14,65 га. з кадастровими номерами 1224855300:01:003:0990 та 1224855300:01:003:0458 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідальність за що передбачена п. «б» ст.211 ЗК України, ст.53-1 КУпАП, ст. 197-1 КК України. Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. У відповідності до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Частиною першою статті 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Відповідно до частин першої та другої зазначеної вище статті ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті1 1, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої, другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). У главах 82 і 83 ЦК України визначено, що для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондиційних приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Водночас, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути лише майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість цього майна. Відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. Такий правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладений, зокрема, у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18). Отже, судом встановлено, що ТОВ «Дніпроагроальянс» не будучи власником земельних ділянок з кадастровими номерами 1224855300:01:003:0990 та 1224855300:01:003:0458 загальною площею 14,65 га. фактично використовує дані земельні ділянки без достатньої правової підстави, а саме без укладення з позивачем договорів оренди цих земельних ділянок, що підтверджено Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства №337-ДК/390/АП/09/01/-21від 30.03.2021 року. Однак, судом не було встановлено періоду, в продовж якого ТОВ «Дніпроагроальянс» самовільно займав земельні ділянки, які належать позивачу на праві приватної власності. Так, позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилався на те, що відповідач самовільно займав вищезазначені земельні ділянки в період - з 2018 року по 2020 рік, однак належних документальних підтверджень цьому суду не надав. Крім того, доводи позивача щодо користування ТОВ «Дніпроагроальянс» вищезазначених земельних ділянок протягом останніх 12 років також є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №337-ДК/390/АП/09/01/-21 був складений 30.03.2021 року та не свідчить про факт самовільного зайняття відповідачем земельних ділянок в період з 2018 року по 2020 рік, тому не може бути врахований судом, як належний доказ на підтвердження зазначеного позивачем періоду користування земельними ділянками. За таких обставин в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. Крім того, відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки, в задоволенні позовних вимог позивача було відмовлено в повному обсязі, то не підлягають й відшкодуванню понесені ним судові витрати. На підставі викладено, ст.41 Конституції України, ст. 2 Закону України «Про оренду землі», ст. 93, 152 ЗК України, ст.1212 ЦК України,

Outcome: dismissed