Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

01 червня 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5000,00грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дітей. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 серпня 2008 року. На сьогодні стосунки між нею та відповідачем припинені з серпня 2019 року, разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Дитина проживає разом із нею у м. Одесі та перебуває на її утримані. Відвідує розвиваючі гуртки, за які сплачує кошти 800,00 грн. щомісяця. Крім цього, витрачає в середньому кошти у сумі 8035,00 грн. щомісяця: на харчування, особисту гігієну, підручники, зошити, розважальні заходи, одяг та взуття, вітаміни та ліки. Позивачка не працює, утримувати доньку їй допомагають батьки та співмешканець. Відповідач матеріальної чи іншої допомоги на утримання дитини не надає, не дбає про її матеріальне забезпечення та виховання, тим самим ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Позивач позбавлена можливості самостійно матеріально утримувати дитину, у зв`язку з чим змушена звернутися до суду з позовом, який просить задовольнити. У встановлений законом строк відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому визнав позов частково на суму 1500,00 грн. Вказав, що працює слюсарем-сантехніком на Дочірньому підприємстві «Клінічний санаторій ім. Пирогова» ПрАТ лікувально-оздоровчий заклад профспілки України «Укрпрофздоровниця». Розмір його заробітної плати становить 8000,00 грн., при цьому з жовтня 2021 року розмір його заробіток зменшено до 6000,00 грн., тому він позбавлений можливості сплачувати аліменти у сумі 5000,00 грн. Зазначив, що позивачка вказує, що в середньому витрати на дитину складають 8035,00 грн. щомісяця, однак належних доказів на підтвердження цього нею не надано. Вважає вимоги позивачки необґрунтованими, та такими, що підлягають частковому задоволенню. Заперечував твердження позивачки, що він добровільне не надає кошти на утримання доньки, оскільки по можливості допомагав фінансово, купував необхідні речі, одяг. Крім цього, на ім`я доньки відкритий рахунок в Монобанку , на який він неодноразово скидав гроші на її потреби, на день народження. На сьогодні, позивачка забороняє йому бачитися з донькою, проводити час з нею, налаштовує доньку проти нього. Крім цього, зазначив, що [PERSON] уводить суд в оману, адже фактично [PERSON] проживає в с. Луч Миколаївського району Миколаївської області із [PERSON] - матір`ю позивачки, там же і відвідує навчальний заклад. Донька проживає тривалий час з бабусею, а саме з п`яти років, яка займається її вихованням. Звернув увагу на те, що все піклування про доньку покладено на бабусю, в той час як [PERSON] ніде не працює, і не займається вихованням доньки. Оскільки донька фактично проживає з бабусею, більше того, так як позивачка ніде не працює, він не впевнений, що сума аліментів, які будуть сплачуватися на користь доньки [PERSON] , будуть використані матір`ю в інтересах доньки, а не в її особистих цілях. Просив позов задовольнити частково. Позивачка неодноразово викликалася в судове засідання для надання пояснень щодо обґрунтування суми аліментів, але жодного разу не з`явилася в судове засідання. 06 вересня 2021 року направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Будь-яких заяви чи клопотань не надходило. Представник відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково на суму 1500,00 грн. Вважає позовні вимоги не обґрунтованими. Просив суд врахувати обставини викладені ним у відзиві. Вислухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 серпня 2008 року Шевченківською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, про що складений відповідний актовий запис № 7 (а.с. 7). Сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 20 липня 2009 року, серії [NUMBER] , в якому сторони вказані як батьки дитини (а.с. 8). З огляду на зміст акту [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації у матері [PERSON] в квартирі [ADDRESS] (а.с. 11). В якості доказу добровільної сплати аліментів на утримання доньки відповідачем до позову долучені скріншоти переводів коштів на карту [PERSON] (а.с. 38-42). Як на доказ неспроможності сплачувати аліменти у сумі 5000,00 грн. щомісячно, відповідач посилається на довідку від 01 жовтня 2021 року №00000000029, з огляду на яку [PERSON] працює слюсарем-сантехніком у Дочірньому підприємстві «Клінічний санаторій ім.. Пирогова» ПрАТ лікувально-оздоровчий заклад профспілки України «Укрпрофздоровниця» в середньому його заробітна плата за період з 01 квітня 2021 року по 30 вересня 2021 року 8000,00 грн (а.с. 37). Частиною 6 статті 7 СК України встановлено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини 1 статті 141 СК України мати і батько, мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 181 та частинами 1 та 2 статті 183СК України передбачено, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач [PERSON] єбатьком дитини, повнолітньою та працездатною особою, утриманців не має, будь-яких аліментних платежів не сплачує. Доказів зворотного суду не надано. Не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у сумі 1500,00 грн. щомісячно. Дані щодо інших осіб, які перебувають на утриманні відповідача, відсутні. Відповідно до статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно з частиною 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів, що стягується на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України). Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням вищезазначених доказів, з урахуванням матеріального становища дитини, яка проживає з матір`ю - позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утримані, а також матеріального становища відповідача, який є батьком дитини і зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття, а також інших обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, суд на підставі статті 180, частини 3 статті 181 та статті 184 СК України, визнає позовні вимоги позивачки такими, що підлягають задоволенню частково, оскільки доводи позивачки про стягнення аліментів у сумі 5000,00 грн. є необґрунтованим та доказів, які обґрунтовують стягнення саме такої суми не надані, з огляду на розмір прожиткового мінімуму, передбаченого Законом України «Про державний бюджет 2022 року» та розмір заробітної плати відповідача, вважає за необхідне стягнути аліменти, у сумі 1500,00 грн., яку визнав відповідач та яка ,з огляду на обставини справи, є обґрунтованою. Позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, задоволенню не підлягають, оскільки розмір аліментів, який підлягає стягненню визначається в твердій грошовій сумі та додаткового визначення мінімального розміру аліментів не потребує. Одночасно суд роз`яснює позивачці, що згідно зі змістом частини 1 статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів уразі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду в частині сплати аліментів за один місяць. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору, але враховуючи те, що при винесення рішення суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України вважає за можливе стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

Outcome: partial