Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

11 жовтня 2021 року Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго" звернулося в інтересах виробничої одиниці "Дружківкатепломережа" до Дружківського міського суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідачів заборгованість по оплаті за опалення у сумі 25904,67 гривень за період 01 жовтня 2014 року по 31 серпня 2021 року, інфляційні витрати у розмірі 3226,70 грн., 3 % річних у розмірі 71,20 грн. та судові витрати у розмірі 2270,00 грн. Позивач у позові вказав, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] , користуються послугами опалення та гарячого водопостачання, які надає ВО "Дружківкатепломережа" ОКП "Донецьктеплокомуненерго". Але за послуги сплачували не регулярно. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 19 жовтня 2021 року провадження в справі було відкрито в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання на 02 листопада2021 року (а.с.27-28) Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 02 листопада 2021 року підготовче провадження в справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті на 29 листопада 2021 року (а.с.36-37) У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву з клопотанням розглядати справу без участі представника позивача, наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. В судове засіданні відповідачі не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі. При цьому, рекомендовані відправлення з копією позовної заяви, додатками до неї та судовою повісткою про виклик до суду на ім`я відповідачів, які були їм направлені за їх зареєстрованим місцем проживання, повернуті до суду з причини: «адресат відсутній». 22 січня 2022 року відповідачем [PERSON] надано відзив. Просить застосувати строк позовної давності та вважати його єдиним відповідачем по справі. З огляду на це, на підставі ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, без фіксації судового процесу, на підставі наявних у справі доказів. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідача [PERSON] не зареєстровано в квартирі, яка розташована по [ADDRESS] , а зареєстровано з 16 вересня 2021 року за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконкому Дружківської міської ради від 29 листопада 2021 року (8254/160.1242/1-21 від 25 жовтня 2021) (а.с 57). Відповідача [PERSON] зареєстровано в квартирі, яка розташована по [ADDRESS] з 14 квітня 2009 року, що підтверджується довідкою виконкому Дружківської міської ради від 29 листопада 2021 року (8254/160.1242/1-21 від 25 жовтня 2021) (а.с 56). Відповідно до особового розрахунку по квартири [ADDRESS] наймачем квартири є [PERSON] . Дана квартира розташована в багатоповерховому будинку та забезпечена централізованим опаленням, прилади обліку теплової енергії в квартирі відсутні. Відповідачі від даних послуг не відмовлялися. Окреме індивідуальне опалення в квартирі відсутнє. Відповідно до інформаційної довідки № 293953854 сформованої від 10 січня 2022 року та відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, відомості щодо права власності на квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS] відсутні (а.с.59). Таким чином суд вважає, що відповідач [PERSON] не є споживачем теплопостачання за вказаною адресою та не є власником даної квартири, тому у задоволені позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості суд вважає за необхідне відмовити. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою за якою рахується заборгованість та не запресує у відзиві щодо споживання ним теплопостачання за вказаною адресою. Згідно довідки ВО Дружківкатепломережа ОКП Донецьктеплокомуненерго (без зазначення дати видачі) заборгованість відповідача за централізоване опалення по [ADDRESS] складає 25904,67 грн, яка утворилась за період з 01 жовтня 2014 року по 31 серпня 2021 року, внаслідок того, що послуги за опалення сплачувались не регулярно. З зазначеної довідки вбачається, що плата за гаряче водопостачання в зазначений період по цій квартирі не нараховувалася. Відповідно до ст.. 20, 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24 червня 2004 року № 1875-ІУ оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом, зобов`язаний споживач. Згідно ст.. 1 зазначеного Закону, споживач це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно Правил надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 ріку № 1497 (із змінами та доповненнями), які діяли до 21 липня 2005 року, споживач - це наймач (власник) квартири (приватного будинку), якому надаються послуги з централізованого холодного та гарячого водопостачання, теплопостачання та водовідведення у житловому фонді та підсобних приміщеннях. Відповідно Правил надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 ріку № 1497 (із змінами та доповненнями),розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг є календарний місяць, плата за який вноситься не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяцем, якщо договором не встановлено інших термінів. Згідно п. 18 Правил надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 ріку № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Судом встановлено, що письмовий договір про надання послуг с централізованого опалення між позивачем та відповідачем не укладався, тому плату за послуги теплопостачання відповідач був зобов`язаний внести не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем. Проте з довідки ВО Дружківкатепломережа ОКП Донецьктеплокомуненерго заборгованість відповідача за централізоване опалення за період з 01 жовтня 2014 року по 31 серпня 2021 року складає 25904,67 гривень. Суд встановив, що плата за теплопостачання нараховувалася: - з 01.09.2003 року згідно рішення виконкому Дружківської міської ради №761 від 26.08.2003 згідно наступного тарифу: 0,97 грн. за 1 кв.м. за місця при умові оплати цілий рік, 1,94 грн. 1 кв.м. за місяць при умові оплати лише у опалювальний сезон; 69,7 грн. за 1 Гкал.; - з 04.08.2005 року згідно рішення виконкому Дружківської міської ради №654 від 30.06.2005 згідно наступного тарифу: 1, 32 грн. за 1 кв.м. за місяць при умові оплати цілий рік; 2,64 грн. за 1 кв.м. за місяць при умові оплати лише у опалювальний сезон; 95,18 грн. за 1 Гкал.; - з 01.08.2006 згідно рішення виконкому Дружківської міської ради №851 від 17.08.2006 згідно наступного тарифу: 2,64 грн. за 1 кв.м. за місяць при умові оплати цілий рік; 3,84 грн. за 1 кв.м. за місяць при умові оплати лише у опалювальний сезон; 151,58 грн. за 1 Гкал.; - з 01.10.2006 згідно рішення виконкому Дружківської міської ради №851 від 17.08.2006 згідно наступного тарифу: 2,64 грн. за 1 кв.м. за місяць при умові оплати цілий рік; 5,28 грн. за 1 кв.м. за місяць при умові оплати лише у опалювальний сезон; 194,14 грн. за 1 Гкал.; - з 01.02.2007 згідно рішення виконкому Дружківської міської ради №103 від 30.01.2007 згідно наступного тарифу% 5,28 грн. за 1 кв.м. за місяць; - з вересня 2008 року згідно рішення виконкому Дружківської міської ради №986 від 05.09.2008 згідно наступного тарифу: 8,42 грн. за 1 кв.м. за місяць; - з січня 2011 згідно постанови національної комісії регулювання електроенергетики України від 14.10.2010 №1838 «Про затвердження тарифу на теплову енергію ОКП «Донецьктеплокомуненерго» згідно наступного тарифу: 283, 79 грн. за 1 Гкал. (Без ПДВ); - з 01.10.2014 згідно постанови національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 17.10.2014 №146 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг» згідно наступного тарифу: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 537,18 грн./Гкал. (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 13,54 грн. за 1 кв.м. за місяць (з податком на додану вартість); - з 17.04.2015 згідно постанови національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.03.2015 №1171 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг» згідно наступного тарифу: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 814,59 грн./Гкал. (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 20,53 грн. за 1 кв.м. за місяць (з податком на додану вартість). З 01.07.2016 року плата за теплопостачання нараховувалася відповідачу згідно Постанови Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 09.06.2016 року №1101 ОКП «Донецьктеплокомуненерго» ВО «Дружківкатепломережа»: -для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1433,30 грн./Гкал; -для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії -36,11 грн. за 1 кв.м. за місяць (а.с. 12). Суд встановив, що відповідач [PERSON] не регулярно сплачував послуги теплопостачання у зв`язку з чим виникла заборгованість. Наявність у відповідача [PERSON] заборгованості підтверджує невиконання ним обов`язків, передбачених п.33 Правил надання населенню послуг з теплопостачання № 1497 та п. 30 Правил № 630, по своєчасній оплаті наданих послуг. Оскільки відповідач [PERSON] добровільно заборгованість за теплову енергію не сплачував, вона підлягає стягненню з нього в примусовому порядку. Судом встановлено, що між відповідачем та як споживачем теплової енергії, з одного боку, та енергопостачальником ОКП "Донецьктеплокомуненерго" ВО "Дружківкатепломережа", з іншого, договір про постачання енергетичними ресурсами не укладався. Але, відсутність письмового договору між сторонами не позбавляє відповідача, як споживача послуг, обов`язку оплати наданих послуг з огляду на те, що між сторонами склалися фактичні договірні відносини з постачання та споживання теплової енергії. Про припинення відносин щодо надання послуг відповідач не заявляв. Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правові відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором ( ч.1 ст.901 ЦК України). Отже, договір про надання послуг є складним зобов`язанням, що складається з двох, органічно поєднаних між собою, зобов`язань: по перше, правові відношення, в якому виконавець повинен надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов`язку; по друге, правові відношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати. Виходячи з положень ст.ст.524,533-535,625 ЦК України, грошовим зобов`язанням є таке правові відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 3 ст.510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони і одночасно, кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Тому, грошовим слід вважати будь яке зобов`язання, що складається, в тому числі, з правові відношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Таким чином, правовідносини, які склалися між [PERSON] та ОКП "Донецьктеплокомуненерго" ВО "Дружківкатепломережа" є зобов`язальними (договірними), грошовими зобов`язаннями, в яких, серед інших прав та обов`язків сторін, право виконавця (кредитора) - ОКП "Донецьктеплокомуненерго" ВО "Дружківкатепломережа" вимагати від замовників (боржника) - сплати грошей за надані послуги по теплопостачанню на його користь відповідає обов`язок відповідача оплатити ці послуги. Також, відповідно до ч.7 ст.26 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", договір на надання послуг з центрального опалення, що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Згідно ст.634 ЦК України, Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. На виконання зазначених норм законодавства, ОКП "Донецьктеплокомуненерго" було розміщено (опубліковано) проект Договору про надання послуг з централізованого опалення для населення: на офіційному сайті ОКП "Донецьктеплокомуненерго", в газеті "Урядовий кур`єр" в №42 від 03 березня 2017 року . Зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. З матеріалів справи вбачається, що інфляційні втрати за період 01 жовтня 2014 року по 31 серпня 2021 року становлять 3226,70 грн., а 3% річних за вказаний період 71,20 грн. Однак, відповідач [PERSON] просить застосувати строк позовної давності. За статтями 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»). Частинами 3 та 4 статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Також, згідно з частиною 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до частини першої статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. За приписами статті 253 цього ж Кодексу перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому згідно із частиною 1 статті 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Для спірних відносин застосовуються загальна позовна давність тривалістю у три роки (статті 256, 257 ЦК України). Враховуючи вищезазначене та те, що позивач звернувся до суду з позовом 11 жовтня 2021 року, а відповідач під час розгляду справи просив застосувати позовну давність, суд дійшов висновку, що на користь позивача не підлягає стягненню заборгованість за послуги централізованого теплопостачання за період до жовтня 2018 року. Суд вважає за необхідне стягнути заборгованість з відповідача на користь позивача за період жовтень 2018 року по серпень 2021 року. З матеріалів справи та з розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість за період з жовтня 2018 року по серпень 2021 року становить 9343,91 грн., інфляційні втрати становлять 1577,08 грн., а 3% річних за вказаний період 37,04 грн. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача в слід стягнути на користь позивача частково судовий збір. За подання позовної заяви підлягає сплаті судовий збір у розмірі 2270,00 грн. За частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 851,80 грн. (10958,03 грн. х 2270,00 грн. / 29202,59 грн.). На підставі ст. ст. 10, 11, 12,13,258,259,263,264,265,280 ЦПК України, та

Outcome: partial