Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

у серпні 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання батьківства та стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка [PERSON] зазначала, що з кінця 2016 року вона проживала з відповідачем [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За період спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Проте, оскільки на момент народження сина батьки останнього не перебували в шлюбі між собою та в зв`язку з відмовою відповідача звернутися до органів ДРАЦС з заявою про визнання батьківства, запис про батька [PERSON] , [INFO] , був внесений до актового запису про народження дитини на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, а саме за вказівкою матері. Посилаючись на викладені обставини, позивачка [PERSON] просила визнати відповідача [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , внести відповідні зміни до актового запису про народження останнього, а також стягнути кошти (аліменти) на його утримання в розмірі ј частки від заробітку (доходу відповідача). Ухвалою суду від 25 серпня 2021 року було відкрито провадження по вказаній справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. В подальшому, ухвалою суду від 03 лютого 2022 року провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Вознесенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства закрито. В підготовче засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених ст.206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Зокрема судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно Вознесенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 14 січня 2022 року (а.с.62). Дитина проживає разом з матір`ю [PERSON] (а.с. 5). Відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. І цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст. 180 СК України). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України). Якщо така домовленість відсутня аліменти визначаються судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Таким чином, виходячи з встановлених обставин, доказів, наданих сторонами, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, з дня подачі до суду позовної заяви, тобто, з 18 серпня 2021 року, що відповідає вимогам ч.1 ст. 191 СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави в розмірі 992 грн. 40 коп. Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved