Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

08.09.2021 позивач [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 01.10.2021 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси ухвалено справу передати на розгляд до Звенигородського районного суду Черкаської області із зазначених підстав. 13.12.2021 ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області ухвалено справу передати до Придніпровського районного суду м. Черкаси на розгляд за підсудністю. Не дивлячись, що встановлене останнє зареєстроване місце проживання відповідача є [ADDRESS] і за підсудністю відноситься до юрисдикції іншого суду міста. 11.01.2022 справа надійшла до Придніпровського районного суду м. Черкаси. Враховуючи фактичне проживання позивача разом із малолітньою дитиною на території міста Черкаси та обставину, що спори між судами про підсудність не допускаються і вона була визначена попереднім рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області, а також той факт, що пройшов значний проміжок часу із моменту звернення із позовом до суду, у сукупності всіх обставин, Придніпровським районним судом м.Черкаси справу було прийнято до розгляду. 17 січня 2022 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання. Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, разом з тим 02 лютого 2022 року через канцелярію суду подала заяву, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задоволити. Вказала, що просить слухати справу без її участі. Також просить після розірвання шлюбу залишити їй теперішнє прізвище - [PERSON] . Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, разом з тим 02 лютого 2022 року через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову. Також зазначив, що просить розгляд даної цивільної справи провести без його участі. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного. Встановлено, що 03 грудня 2015 року, відповідно до Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Юрківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, про що складено актовий запис № 07. Відповідно до копії Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Батьком зазначений [PERSON] . При прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача [PERSON] , який погодився на розірвання шлюбу. В контексті даного волевиявлення, суд приходить до висновку відсутності потреби встановлення часу для примирення сторін. При цьому судом враховано наявність малолітньої дитини від даного шлюбу та відсутність інших спорів, які можуть витікати із шлюбних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, разом як подружжя не проживають, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved