Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 грудня 2021 року були задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу: розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20 квітня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 63. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишено « [PERSON] » (а.с. 21-22) Вказане рішення суду набрало законної сили. 27 січня 2022 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки судом при ухваленні 28 грудня 2021 року рішення не було вирішено її вимогу про залишення проживати разом з нею, після розірвання шлюбу між нею та [PERSON] , малолітніх дітей: доньки - [PERSON] , яка народилася [INFO] , та доньки [PERSON] , яка народилася [INFO] (а.с. 25). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення у справі підлягає задоволенню. Згідно п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 квітня 2012 року (а.с. 4 ). [INFO] у сторін народилася донька - [PERSON] , а [INFO] - донька [PERSON] (а.с. 5-6). На даний час малолітні діти проживають разом з позивачем [PERSON] . Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. В силу ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. У своїй позовній заяві [PERSON] прохала після розірвання шлюбу між нею та [PERSON] залишити малолітніх дітей - доньку [PERSON] , яка народилася [INFO] , та доньку [PERSON] , яка народилася [INFO] , проживати разом з нею (а.с. 2-3). Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 грудня 2021 року позовні вимоги [PERSON] задоволені у повному обсязі. При цьому у мотивувальній частині рішення зазначено, що спір щодо визначення місця проживання малолітніх дітей після розірвання шлюбу між сторонами не виник (а.с. 21-22). Проте у резолютивній частині рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 грудня 2021 року не зазначене місце проживання малолітніх дітей після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с.21-22). Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18, за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Спір щодо визначення місця проживання малолітніх дітей між сторонами не виник. Із наданої відповідачем [PERSON] до суду заяви вбачається, що він позов визнає (а.с. 19). Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі, зазначивши, що після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , малолітніх дітей слід залишити проживати разом з матір`ю - [PERSON] .

Outcome: approved