Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вказала, що вона проживала з відповідачем [PERSON] як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання народилася донька [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини є відповідач. На теперішній час відповідач не проживає спільно із сім`єю, дитина перебуває повністю на утриманні позивача, відповідач життям доньки не цікавиться, коштів на її утримання не надає, хоча є працездатним, має власне підприємство, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також витрати по справі. Суд здійснює розгляд справи у порядку спрощеного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України з власної ініціативи суду розгляд справи проведено в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Плецька Ю.В., в судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. 19.11.2021 за вх.№7652 відповідач [PERSON] надав відзив, в якому зазначив, що на цей час відсутній предмет спору, оскільки він не відмовляється та добровільно виконував свій батьківський обов`язок, пов`язаний з матеріальним утриманням доньки [PERSON] , шляхом перерахування грошових коштів на картковий рахунок позивача. Він погоджується добровільно щомісячно сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 3000 гривень. В задоволенні заявлених позовних вимог просив відмовити. Заяви, клопотання: клопотання відповідача про витребування доказів; клопотання представника відповідача про залучення перекладача; заяви представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; заява позивача про долучення письмових доказів; клопотання представника відповідача про відкладення судового засідання; клопотання представника відповідача про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи. Інші процесуальні дії у справі: відкриття спрощеного позовного провадження та призначення першого судового засідання розгляду справи по суті; задоволення заяви представника відповідача про судовий розгляд справи в режимі відеоконференції; витребування доказів та відкладення судового засідання; надання можливості для ознайомлення з матеріалами справи та відмова у відкладенні розгляду справи; відмова в задоволенні клопотання про залучення перекладача, про що постановлено ухвали окремими документами. Відкладення судового засідання про що постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати та занесено до протоколу судового засідання. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вислухавши пояснення позивача, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Із копії свідоцтва про народження, № [NUMBER] , виданого 29.05.2006 управлінням справами населення району Бююкчекмедже / Стамбул, Республіка Туреччина (переклад з турецької на українську мову), встановлено, що [INFO] в Бакиркьой, народилася [PERSON] , батьками якої зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Із акта обстеження від серпня 2021 року, складеного за участю депутата Ямпільської міської ради Колюшка Г.А. та сусідів [PERSON] та [PERSON] встановлено, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] , на її утриманні перебуває донька [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Із копії довідки про реєстрацію особи громадянином України №759/2016 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка Туреччини, згідно з рішенням УДМС України у Вінницькій області №03.2/18406 від 20.12.2016 набула громадянства України (а.с.10). Із копії паспорта громадянина України, виданого 24.07.2019, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України (а.с.11). Із роздрукованих скріншотів з інтернет ресурсу [PERSON] та [PERSON] встановлено, що [PERSON] , житель [ADDRESS] , 23.10.2017 зареєстрований як фізична особа-підприємець, основний вид діяльності: 47.72 - роздрібна торгівля взуттям і шкіряними виробами в спеціалізованих магазинах (а.с.12-19). Із довідки №04-46/3/664 від 17.09.2021, виданої Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 16.06.2017 по теперішній час за адресою: [ADDRESS] (а.с.27). Із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків встановлено, що [PERSON] за період з 2 кварталу 2021 по 3 квартал 2021 отримувала заробітну плату в розмірі по 6041 гривні за квітень та травень 2021 року, по 6120 гривень за червень, липень, серпень, вересень 2021 року (а.с.97). Із інформації Головного управління ДПС у Вінницькій області Державної податкової служби України №1056/5/02-32-12-01-23 від 20.01.2022 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , згідно інформаційної бази Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за період з 1 кварталу 2021 року по 3 квартал 2021 року отримувала доходи з таких джерел: 1 квартал 2021 року - заробітна плата в сумі 14625 гривень 58 копійок; 2 квартал 2021 року - заробітна плата в сумі 18202 гривні; 3 квартал 2021 року - заробітна плата в сумі 18360 гривень (а.с.130). Оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обов`язку матері, батька утримувати неповнолітню дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 17 встановлено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів, суд виходить із того, що відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд враховує матеріальне становище сторін: позивача, на утриманні якої перебуває неповнолітня дитина та у якої наявні доходи у вигляді заробітної плати, а також відповідача [PERSON] , який згідний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, про що зазначив у своєму відзиві, та щодо якого відсутні відомості про його доходи, наявність майна, непрацездатність, стан здоров`я, наявність у нього інших утриманців, а тому відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідач [PERSON] не надає кошти на утримання своєї неповнолітньої доньки, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Щомісячну суму коштів 6000 (шість тисяч) гривень на дитину, із якої в рівних частках по 3000 (три тисячі) гривень кожен із батьків зобов`язаний утримувати дитину щомісячно, до її повноліття, суд вважає достатньою для належного забезпечення дитини, що включає харчування, повноцінний розвиток та догляд, необхідність придбання одягу та взуття, інших необхідних товарів. Статтями 12, 13, 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачка не надала доказів на підтвердження наявності у відповідача більших доходів, і не довела спроможності відповідача виплачувати аліменти на дитину у визначеній нею сумі 10000 (десять тисяч) гривень щомісячно. Тому підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі, зазначеному позивачем, суд не вбачає. Із врахуванням якнайкращих інтересів дитини, суд має підстави визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідача, у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги у цій частині обґрунтованими і має підстави для їх задоволення. В задоволенні іншої частини позовних вимог суд має підстави відмовити як таких, що заявлені необгрунтовано. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 31.08.2021 тому суд має підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки з 31.08.2021. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду про стягнення аліментів на утримання дитини, а тому суд в порядку ч.1 ст.141 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України у справі суд має підстави допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial