Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

В грудні 2021 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи свої вимоги тим, що в жовтні 2021 року він звернувся до Томашпільського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з заявою для нарахування пенсії, з врахуванням пільгового терміну пр виході на пенсію у зв`язку з постійним проживанням в зоні постійного радіоекологічного контролю, але йому було відмовлено в прийнятті посвідчення, в зв`язку з тим, що воно видане на прізвище " [PERSON] ". Оскільки будь-яким іншим чином ніж в судовому порядку заявник позбавлений можливості встановити факт належності посвідчення, він змушений звернутися до суду з цією заявою в якій просить встановити факт, належності йому посвідчення. Ухвалою суду від 20 грудня 2021 року відкрито провадження у даній справі і справу призначено до судового розгляду на 25 січня 2022 року. В судове засідання представник заявника - адвокат Семко В.М. не з`явився, надав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі та участі заявника, заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі за наявними у справі матеріалами. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247ЦПК України не здійснювалося. Суд, розглянувши заяву представника заявника, представника заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області області, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.5 ч.2ст.293 ЦПК Українисуд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення , зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення`при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності йому посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) серії [NUMBER] виданого 8 грудня 1992 року. Метою встановлення заявленого факту є реалізація заявником права на пенсійне забезпечення. Так, як вбачається з матеріалів справи, а саме копії паспорта серії [NUMBER] прізвище заявника [PERSON] (а.с. 5). З копії посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) серії [NUMBER] виданого 8 грудня 1992 року видно, що видане воно на прізвище " [PERSON] " (а.с.6). З довідки № 685 від 16.01.2021 року виданої управлінням праці та соціального захисту населення видно, що на ім' я [PERSON] , 1967 року народження, дійсно було видане посвідченння постраждалого від Чорнобильської катастрофи 4 категорія серії [NUMBER] від 08.12.1992 року (а.с.8). Отже, викладені у заяві твердження [PERSON] знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, зокрема, підтверджені належними та допустимими доказами. Оскільки, судом встановлено та доведено, факт належності [PERSON] , [INFO] правовстановлюючого документу - посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4 серії [NUMBER] та даний факт підтверджується матеріалами справи, а факт належності правовостановлюючого документа має для заявника юридичне значення і впливатиме на оформлення ним пенсії, тому заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Судові витрати суд залишає за заявником. На підставі викладеного та

Outcome: approved