Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, посилаючись на те, що з 06.08.2011 року перебуває з відповідачем в шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 64. Зазначає, що від подружнього життя мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя між ними не склалося, на протязі останніх п`яти років між подружжям напружені стосунки, на ґрунті частих непорозумінь виникають сварки, що призвело до втрати взаємних почуттів, розладу та фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що подальше спільне життя та примирення неможливе, оскільки суперечить її інтересам. Між сторонами виник спір з приводу місця проживання сина, а тому позивач просить суд розірвати шлюб, який укладено між нею та відповідачем, а також визначити місце проживання дитини із матір`ю. У судове засідання позивач не з`явилася, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, заяву про поважність причин неявки суду не надав, правом на подання відзиву не скористався. Представник Служби у справах дітей Гребінківської міської ради у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, рішення у справі покладає на розсуд суду. Суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в межах наданих письмових доказів, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.08.2011 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 64, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 12). Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 08.09.2021 року Гребінківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №8 (а.с.11 зврт.). Відповідно до акту обстеження матеріально - побутових умов сім`ї від 21.10.2021 року [PERSON] , [INFO] , та її син [PERSON] , [INFO] , проживають в найманій квартирі за адресою: [ADDRESS] , з 03.09.2021 року, квартира в задовільному санітарному стані з облаштованим місцем для дитини. [PERSON] відвідує секцію настільного тенісу. [PERSON] вважає, що після розірвання шлюбу син повинен проживати з нею, не заперечує проти спілкування дитини з батьком. [PERSON] хоче проживати з мамою. Комісія дійшла висновку, що [PERSON] створені належні матеріально - побутові умови для виховання та розвитку дитини (а.с. 27). Нормами ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до частини другої статті 104 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно із статтею 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За частинами першою, другою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст.9 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року, схваленою резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року, ратифікованою Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а також визначити місце проживання малолітньої дитини з матір`ю. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту частини 2 цієї статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Тому з відповідача на користь позивача належить стягнути 1 816,00 грн. сплаченого судового збору (а.с. 1, 2).

Outcome: approved