Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

06.12.2021 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 16.02.2017 року шлюб між її батьками [PERSON] та [PERSON] було розірвано рішенням Богунського районного суду міста Житомира в справі № 295/16206/16-ц. Вона залишилася проживати зі своєю матір`ю та на теперішній час навчається в Житомирському державному університеті імені Івана Франка, на першому курсі денної форми навчання за освітньою програмою «Англійська мова та література (переклад включно)», за спеціальністю «філологія», у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач працездатний, працює, аліменти нікому не сплачує та має можливість надавати їй матеріальну допомогу, однак добровільно аліменти їй не сплачує. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подання позову і до закінчення нею навчання в зазначеному навчальному закладі, але не більше як до досягнення нею 23-х років. У судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що позов підтримує та проти заочного розгляду спраив не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причин неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направив. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.\~\~ Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , підтвердженням чому є копія свідоцтва про її народження. Зі змісту довідки № 331/21, виданої Житомирським державним університетом імені Івана Франка 02.12.2021 року, вбачається, що [PERSON] є здобувачем першого курсу за спеціальністю «Філологія (германські мови та літератури (переклад включно), перша - англійська», очної форми навчання за кошти державного бюджету. Зарахована з 01.09.2021 року, закінчує навчання в червні 2025 року. Окрім того, між позивачем та зазначеним навчальним закладом укладено договір про навчання в Житомирському державному університеті імені Івана Франка № 444 від 25.08.2021 року. Згідно ч. ч. 1, 3 ст.\~199\~СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та можливість надавати таку допомогу. Добровільної угоди щодо утримання повнолітньої дочки на період її навчання між сторонами чи батьками позивача не досягнуто. Враховуючи, що утримання дитини є рівною мірою обов`язком обох батьків і витрати на період продовження її навчання не мають бути важким тягарем лише для одного з батьків, відповідачем не надано доказів неспроможності надавати матеріальну допомогу у виді аліментів на час навчання повнолітньої дочки у Житомирському державному університеті імені Івана Франка, та за відсутності доказів на підтвердження інших обставин, які мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, тому суд визначає розмір аліментів, який має бути стягнутий з відповідача, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення позивачем навчання в зазначеному навчальному закладі. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved