Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

\~\~\~\~ представник позивача [PERSON] 29\~вересня 2021\~рокузвернулася до Дружківського міського суду Донецької області з позовом [PERSON] до Акціонерного товариства 'Українська залізниця' про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати . В позові зазначила, що позивач [PERSON] працювала у виробничому\~підрозділі структурного\~підрозділу \~публічного акціонерного\~товариства "Українська\~залізниця".\~Позивача було звільнено з роботи 26 квітня 2017 року на підставі п.1\~ст.36 КЗпП України. Просить стягнути з відповідача нараховану, але не виплачену [PERSON] заробітну плату за період з лютого 2016 року по квітень 2017 року в сумі 18098,25 грн. По теперішній час суми, що належать позивачу від відповідача не виплачені. \~ \~ \~ \~ Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 04 жовтня 2021 року провадження в справі було відкрито та справу призначено до підготовчого засідання на 22 жовтня 2021 року(а.с.37-40). Ухвалою суду від 22 жовтня 2021 року підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи до судового розгляду по суті на 15 листопада 2021 року (а.с.44-45). Представник відповідача АТ "Українська залізниця" 09 листопада 2021 року надав до суду клопотання про продовження строку на подання відзиву та відзив на позовну заяву, в якому зазначив наступне. Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року\~Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України\~та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей. Відповідно до\~ст. 1 Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-УІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~(далі - Закон № 1669) період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року. Відповідно довисновку Торгово-промислової палати України№ 126/2/21-10.2 від 16 січня 2018 року щодо унеможливлення виконання обов`язків, передбачених законодавством України про працю при вивільненні (звільненні) працівників,спричиненого впливом дії форс-мажорних обставин (обставиннепереборної сили) відносно ПАТ«Укрзалізниця» (зараз АТ «Укрзалізниця» засвідчено настання форс-мажорних обставин приздійсненні господарської діяльності натериторії, непідконтрольній українській владі, у тому числі у м.Донецьк. 20.03.2017 року господарська діяльність тауправління виробничими потужностями відповідача унеможливлено неправомірними діями третіх осіб. Майно ПАТ «Укрзалізниця», що знаходиться в тому числі в м.Донецьк, перебуває у незаконному володінні та під контролем третіх осіб. Фактично відповідач втратив контроль і доступ до своїх виробничих потужностей та іншого майна, у тому числі, до трудових книжок працівників, оригіналів наказів, у тому числі затвердження та введення в дію штатного розпису особових справ працівників Виходячи з викладеного у відзиві відповідач АТ "Українська залізниця" просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача до АТ "Українська залізниця"(а.с.54-58). В судове засідання представник позивача та позивач не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи в їх відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги вони підтримують в повному обсязі, просять справу розглянути у їх відсутності (а.с.2). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином - судовими повістками про виклик. Надали клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача (а.с.58). З огляду на таке, суд вважає за можливе відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, розглянути справу у відсутності сторін, без фіксації судового процесу, на підставі наявних у суду доказів. \~ \~ \~ \~Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що трудовою книжкою серії [NUMBER] , виданою 10 лютого 2010 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , підтверджено, що позивач у період з 08 лютого 2010 року по 26 квітня 2017 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем, на день звільнення обіймала посаду бухгалтера 1 категорії відокремленого підрозділу моторвагонного депо Ясинувата Державного підприємства "Донецька залізниця" с (а.с. 20-22). Позивача було звільнено 26 квітня 2017 року на підставі п.1ст.36 КЗпП України в (наказ № 336/ос від 26 квітня 2017 року) (а.с.22) Факт знаходження позивача в трудових відносинах з відповідачем підтверджується записами в його трудовій книжці. Останній запис в трудовій книжці позивача зроблено відповідачем. Таким чином, суд вважає, що ПАТ «Українська залізниця» є належним відповідачем у справі. Як вбачається з роз`яснень викладених у п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року, до заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Відповідно до листа Мінсоцполітики від 20.10.2017 року № 262/0/101-17 чіткої форми (виду) повідомлення про розмір заробітної плати нормативно-правовими актами не встановлено. Як правило, на підприємстві працівнику при виплаті заробітної плати надається розрахунковий лист про дані щодо сум, які належать до виплати працівнику, та відрахувань з них. Тому суд вважає належними та допустимим доказами надані позивачем розрахункові листки, (які не містять номерів та дат) як повідомлення про розмір заробітної плати, що містять відомості про нараховану заробітну плату. Крім того, згідно висновку Верховного Суду, який викладений у постанові від 28.03.2018 року у справі №243/5469/17, відомості щодо виплати заробітної плати не обмежуються лише первинною документацією. \~ \~ \~ \~Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України(форма\~ОК-5),\~наданих до\~суду 29\~жовтня 2021 (дата\~формування виписки:20\~жовтня 2021\~ року) вбачається,\~що в лютому 2016 року позивачу нарахована заробітна плата - 2814,67 грн, в березні 2016 року\~-2755,96 грн, в квітні 2016 року\~- 2482,86 грн, в травні 2016 року\~- 3230,16 грн., за період з червня по грудень 2016 року 0,00 грн. Згідно відомостей наданих Приватбанком між ДП «Донецька залізниця» та АБ "Експресс-Банк" укладено договір № 10-04/54 від 01 серпня 2003 року. На ім`я [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] в АБ "Експрес-Банк" був відкритий рахунок № [NUMBER] для виплати заробітної плати, дата відкриття рахунку 29 вересня 2014 року. У період з квітня 2016 року по травень 2017 року зарахувань заробітної плати не відбувалось (а.с. 102). Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2018 року №938, змінено тип публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з публічного на приватне та перейменованого його в акціонерне товариство «Українська залізниця», код ЄДРПОУ 40075815. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», прийнятою відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», вирішено утворити публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, у тому числі на базі Державного підприємства «Донецька залізниця» згідно додатку №1. Законом України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», Постановою Кабінету Міністрів України № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» передбачено наступні етапи проведення реорганізації: 1) інвентаризація майна юридичних осіб, які підлягають злиттю, та складення передавального акта, 2) затвердження статуту нової юридичної особи (АТ «Укрзалізниця»), 3) державна реєстрація АТ «Укрзалізниця»; 4) припинення державних підприємств залізничного транспорту. Також КМУ своєю постановою від 2 вересня 2015 року за № 735 затвердив Статут ПАТ «Українська залізниця», відповідно до якого товариство є правонаступником усіх прав та обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту. Товариство набуває статусу юридичної особи з дня його державної реєстрації в установленому законом порядку. При реорганізації юридичної особи відбувається універсальне правонаступництво, при якому все майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника чи правонаступників, при цьому в цій сукупності переходять усі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва правопопередник у незалежно від їх виявлення на той момент. Враховуючи, що відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, правонаступництво не пов`язується з державною реєстрацією припинення підприємства залізничного транспорту, а кредиторам не надавалося право вимагати дострокового виконання вимог у порядку, передбаченому статтею 107 ЦК України, тобто всі їхні вимоги перейшли в повному обсязі до АТ «Укрзалізниця», датою виникнення універсального правонаступництва АТ «Укрзалізниця» щодо підприємств залізничної галузі, які припиняються шляхом злиття, слід вважати дату його державної реєстрації - 21 жовтня 2015 року, з якої воно є правонаступником ДП «Донецька залізниця». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 910/5953/17. Згідно зі статутом, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 735, АТ «Укрзалізниця» є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, серед яких ДП «Донецька залізниця». Отже, АТ «Українська залізниця» є належним відповідачем у цій справі. Позивачем по справі [PERSON] доведений факт перебування у трудових відносинах з відповідачем по справі. Частиною четвертою\~статті 43 Конституції України\~передбачено право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Згідно зі\~статтею 1 Закону України «Про оплату праці», частиною першою\~статті 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Статтею 47 КЗпП України\~передбачено обов`язок власника або уповноваженого ним органу в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Згідно зі\~статтею 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Статтею 110 КЗпП України\~встановлено, що при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати. Отже, виходячи з положень\~КЗпП України,\~Закону України «Про оплату праці», заробітна плата працівникам виплачується за умови виконання ними своїх функціональних обов`язків на підставі укладеного трудового договору з дотриманням установленої правилами внутрішнього трудового розпорядку тривалості щоденної (щотижневої) роботи за умови провадження підприємством господарської діяльності. Відповідно до\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з частинами третьою, четвертою статті\~12, частинами першою, шостою статті\~81 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом. Згідно положень статей\~115,\~116 КЗпП України, відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець, але це не позбавляє позивача від обов`язку доведення наявності права на отримання певних сум. Відповідно до частини першої\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, що мають значення для вирішення справи. Належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частини перша, третя статті\~77, частина друга статті\~78 ЦПК України). На підтвердження заборгованості АТ «Укрзалізниця» позивачем по справі [PERSON] надана довідка ДП «Українська залізниця» від 26 квітня 2017 року№ 360/04, в якій зазначено, що за період з лютого 2016 року по квітень 2017 року сума невиплаченої заробітної плати склала 18098,25 грн. (а.с. 23). Однак, суд не може прийняти до уваги надану позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог довідку з печаткою та штампом ДП «Донецька залізниця» як належний доказ, оскільки постановою КМУ від 2 вересня 2015 року за № 735 був затверджений Статут ПАТ «Українська залізниця», відповідно до якого товариство стало правонаступником усіх прав та обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту, тобто станом на день видачі довідки від 26 квітня 2017 року правонаступником ДП «Українська залізниця» було ПАТ «Українська залізниця». Позивачка надала певні докази на підтвердження заборгованості по заробітної платі з боку відповідача, відповідач не спростував надані позивачем розрахунки заборгованості по заробітній платі, за період з лютого 2016 року по травень 2016 року включно, що містяться в\~індивідуальних відомостях про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК-5), у строки, встановлені частиною 1\~ст. 116 КЗпП України, не виплатив всі суми, що належали позивачу від підприємства як при звільненні, так і на час розгляду справи судом. Суд частково погоджується із розрахунком заборгованості по заробітній платі проведеним позивачем. З огляду на наведене, суд вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі, розмір якої містіться в індивідуальних відомостях про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК-5), а саме:\~за період з лютого 2016 року по травень 2016 року в розмірі 11283,65 грн. Зазначена сума підлягає виплаті позивачу за вирахуванням суми податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів, що відповідно до статей 14.1.180,\~18, 162.1.3,\~168 Податкового кодексу України\~є обов`язком податкового агента, яким є відповідач. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 566,11 грн. Згідно з п. 1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2021 року становить 2270 грн. 00 коп. Тобто, за подання позовної заяви підлягає сплаті судовий збір у розмірі 908,00 грн. Від сплати судового збору за подачу позову позивач звільнений на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (з наступними змінами і доповненнями). За частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 566,11 грн. (11283,65 грн. х 908,00 грн. / 18098,25 грн.).

Outcome: partial