Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Луганської області Лиманський Владислав Юрійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.06.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. видано виконавчий напис № 204813 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 9836,13 грн. Про існування виконавчого напису [PERSON] дізнався 25.10.2021 року, коли йому на телефон в єдиній дієвій онлайн системі «Дія», висвітлилась в розділі повідомлень - постанова про відкриття виконавчого провадження №67207574 від 20.10.2021 року винесена приватним виконавцем виконавчого округу Луганської області Лиманським В.Ю. Також 20.12.2021 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, постанову про стягнення з боржника основної винагороди, постанови на стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, постанову про арешт коштів боржника, постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Позивач зазначає, що не укладав будь-які цивільно-правові договори з ТОВ «Вердикт Капітал», в зв`язку з чим позивачу не зрозуміло, на підставі яких документів нотаріусом була встановлена наявність у нього безспірної заборгованості перед ТОВ «Вердикт Капітал». Представники ТОВ «Вердикт Капітал» жодного разу не зверталися до [PERSON] з письмовими вимогами про усунення порушень за кредитним договором, тим самим він позбавлений можливості бути вчасно проінформований про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх, що також не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Вважає, що виконавчий напис №204813, вчинений 22.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, та просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №204813 від 22.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 9836,13 грн., та стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на його користь сплачений судових збір у загальному розмірі 1362 грн. [PERSON] в судове засідання не з`явився, у наданій заяві просить суд розглянути справу без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі та відзив на позов до суду не надходило. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, та приватний виконавець виконавчого округу Луганської області Лиманський Владислав Юрійович, у судове засідання не з`явилися, про причину неявки суд не повідомили, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без їх участі до суду не надходило. На момент розгляду справи представник відповідача не скористався своїм правом на подання письмового відзиву. Судом враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України"). Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України N 1-5/45 від 25.01.2006 р., у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі. Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету. Враховуючи наведене, а також достатність зібраних по справі доказів суд прийшов до висновку про можливість слухання справи за відсутності представника відповідача. Положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачають, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 25.01.2022 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши наведені в позові доводи, повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 22.06.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим № 204813 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором на користь ТОВ «Вердикт Капітал» в розмірі 9836,13 грн. Згідно з ч.1 ст. 1 Закону України від 2 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. За ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595. У відповідності зі ст. ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.1, 3 гл.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 із змінами внесеними Постановою КМУ від 26.11.2014 № 662. Постановою Кабміну № 662 до зазначеного Переліку внесено зміни, відповідно до яких, серед іншого, Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, пункт 2 змін, що вносяться до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника, тому вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника. Позивач при зверненні до суду оспорює факт наявності безспірності заборгованості. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу положень ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків в зв`язку з вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи викладене, оцінюючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність порушень при вчиненні виконавчого напису від 22.06.2021 р., в зв`язку з чим він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Питання щодо судових витрат вирішується судом в порядку ст.141 ЦПК України, в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені при зверненні до суду. Стосовно заходів забезпечення позову застосованих у цій справі, суд зазначає, що згідно із ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Отже, підстав для скасування заходів забезпечення позову станом на час ухвалення цього рішення суд не вбачає.

Outcome: approved