Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

02 листопада 2021 року фізична особа підприємець [PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Самойленко Петро Миколайович звернувся до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 04.09.2018 року о 20:00 год. трапилась дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля КАМАЗ 53212", державний реєстраційний номер « [NUMBER] », з причепом «ГКБ», під керуванням [PERSON] , який здійснив наїзд на шлагбаум. Згідно постанови Суворовського районного суду м.Одеси від 05.10.2018 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні дорожньо - транспортної пригоди. На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно - правова відповідальність відповідача на момент настання ДТП була застрахована ПАТ "Українська пожежна страхова компанія" та укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до страхового полісу власнику пошкодженого майна ТОВ «Євротермінал» після ДТП було виплачено страхове відшкодування в розмірі 12900, 00 грн. В подальшому було укладено Договір про відступлення прав вимоги ПрАТ "УПСК" та [PERSON] . У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь завдані збитки в порядку регресу в розмірі 12900,00 грн., витрати по сплаченому судового збору в розмірі 908,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн. Ухвалою Великомихайлівського районного суду від 09 листопада 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 01.12.2021 року постановлено закрити підготовче провадження у даній цивільній справі та призначити справу до судового розгляду. Позивач та його представник - адвокат Самойленко П.М. в судове засідання не зявилися, однак на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Позов підтримують у повному обсязі та просять його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за письмовою згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08.05.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно- страхова компанія» (далі ПрАТ «УПСК») та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/3704225. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «КАМАЗ», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 04.09.2018 року у м. Одесі по вул..Хаджибеївська дорога, 4, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля КАМАЗ», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] (далі - Відповідач), який здійснив наїзд на шлагбаум. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди вищевказаний шлагбаум було пошкоджено. Відповідно до постанови Суворовського районного суду м.Одеси від 05.10.2018 року, №523/12610/18, провадження №3/523/5471/18, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Таким чином, вина відповідача у вчинені ДТП є встановленою та не підлягає доведенню. Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майна - ТОВ «Євротермінал» - звернувся до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АМ/370/4225. На підставі страхового акту №ОЦ/123/450/18/9345 від 21.11.2018 року, ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 12900 грн. 00 коп. З моменту дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не було повідомлено страховика про вищевказану дорожньо-транспортну пригоду у встановлений Законом строк. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «УПСК» склав: 12 900 (дванадцять тисяч дев`ятсот) грн. 00 коп. Право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування у повному обсязі, тобто 22.11.2018р., що підтверджується платіжним дорученням №5 від 22.11.2018 року. ПрАТ «УПСК» 09.01.2019 звертався до [PERSON] з претензією про відшкодування збитків у вказаному розмірі, однак відповідач в добровільному порядку не відшкодовує виплачені кошти. 01.10.2020р. між ПрАТ «УПСК» та ФОП [PERSON] укладено Договір № 01/10/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, згідно до Додатку № 1 до Договору, в тому числі за Полісом АМ/370/4225 від 08.05.2018 року. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов. Даний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного суду у справі № 6-2806цс16, згідно якої деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов визначених v підпункті 33.1.2 пункту 33статті 33 цього Закону. В свою чергу ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхової відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. На даний час доказів того, що в добровільному порядку відповідачем компенсовано витрати, суду не подано. Враховуючи вищевикладене та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги нового кредитора до відповідача про відшкодування завданих збитків в розмірі 12900,00 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту,представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. З матеріалів справи вбачається, що розмір витрат за правничу допомогу (договір про надання правничої допомоги №30/01/19 від 30.01.2019) становить 3000,00 грн., такий розмір витрат, підтверджено документально (платіжне доручення №Р24А911150077А22932 від 21.09.2021 р.), та на думку суду, є співмірним зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами) та витраченим на це часом, а також значенням справи для сторони, а тому підлягає стягненню з відповідача. Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №187 від 25.10.2021 року. У зв`язку із задоволенням позовної вимоги судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved