Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

03.04.2021 року (згідно дати поштового відправлення) до Жмеринського міськрайонного суду надійшов даний позов [PERSON] із вимогами стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованість в сумі 18499,40 грн. за кредитним договором від 26.01.2011 року. Вказані позовні вимоги обґрунтувано тим, що свої зобов`язання за вказаним договором від 12.01.2017 року позивач АТ КБ "Приватбанк" виконав, надавши [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому збільшився до 16000 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач своїх зобов`язань за договором кредиту не виконав, не надавши своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за грошовими зобов`язаннями, і станом на 21.03.2021 року допустив заборгованість в сумі 18499,40 грн, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 15929,17 грн та заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 2570,23 грн (а.с.1-3). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 12.05.2021 року відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Представник позивача за довіреністю Балагурак В.В. заздалегідь подав клопотання про розгляд справи без його участі, підтримавши позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] за на наслідком вручення йому у відповідності до вимог ч.7,8 ст.128 ЦПК України копії ухвали про відкриття провадження в справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих документів за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою його проживання, відзиву на позовну заяву чи інших клопотань до суду не надіслав. Заперечень сторін щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про їх повідомлення (виклик) до суду не надійшло. Відтак суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. При розгляді справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 26.01.2011 року відповідач [PERSON] уклав з позивачем двосторонній правочин, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, в якій зазначено, що ця заява разом з Умовами та Правила надання банківських послуг, а також Тарифами, становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. У даній заяві позивачем вказано про власне бажання оформити на своє ім`я банківську картку Кредитка "Універсальна", та зазначено бажаний кредитний ліміт за платіжною картою в розмірі 1000 грн (а.с.18). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 26.01.2011 року (а.с.5-15) за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість перед позивачем в сумі 18499,40 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 15929,17 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 2570,23 грн. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування за Кредитним договором від 26.01.2011 року розмір кредитного ліміту 29.11.2019 року збільшився до 16000 грн (а.с.17). З виписки за договором вбачається, що [PERSON] використовував кошти з карткового рахунку банківських карток з номерами [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] та [NUMBER] АТ КБ "ПриватБанк" шляхом зняття готівки в банкоматах, оплати товарів та послуг, переказу грошових коштів; а також здійснював поповнення карткового рахунку готівкою, останнє з яких в обсязі представлених станом на 23.03.2021 року відомостей вчинено 02.11.2020 року на суму 1000 грн (а.с.56-66). У відповідності до вимог ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно положень ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ст.204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п.3 ч.1 ст.3 ЦК України. Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно з яким сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до положень ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Вказаними вище доказами позивачем у достатній мірі доведений факт отримання відповідачем оспорюваного кредиту, що узгоджується із правовою позицією, яка викладена в постанові Верховного Суду від 07.03.2018 року в справі №755/18246/15-ц. Отримання вказаного оспорюваного кредиту також ні в який спосіб не заперечено відповідачем. Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", що підписана відповідачем [PERSON] 26.01.2011 року, тобто у день підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанк, ним відповідно погоджено базову процентну ставку в розмірі 3% на місяць та процентну ставку на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування в розмірі 4,5% на місяць, розмір пені (1), що нараховується у розмірі базової процентної ставки за договором / 30 за кожен день прострочення кредиту, та пені (2) за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 1% від суми загальної заборгованості, але не менше 30 грн. нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочення по кредиту або відсоткам 5 та більше днів, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 50 грн. та більше, а також штраф при порушенні строків платежів за будь-яким грошовим зобов`язанням, передбаченим договором, понад 30 днів в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій (а.с.19-22). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України, не виконав взятого на себе зобов`язання, позаяк ним не представлено суду будь-яких доказів щодо здійснення інших платежів в рахунок виконання власних зобов`язань за вказаним кредитним договором, а отже, не доведено відсутність своєї вини у його невиконанні, що згідно вимог закону є обов`язком особи, яка порушила зобов`язання. Клопотань про застосування до спірних правовідносин позовної давності ніким із сторін не заявлено. З урахуванням сукупності наведеного суд визначає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 26.01.2011 року в сумі 18499,40 грн (15929,17 грн + 2570,23 грн) заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитом. Пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача згідно ч.1 ст.141 ЦПК України необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати, понесені ним при подачі позовної заяви до суду в розмірі 2270 грн. (а.с.4), виходячи з обмеженої законом мінімальної ставки судового збору стосовно вимог майнового характеру для юридичної особи. Враховуючи викладене,

Outcome: approved