Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до відповідачів: товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дінеро», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Бершадський Сергій Миколайович, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 842 від 06.02.2021 року, виданий приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. про стягнення з неї (позивача) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за період з 30.09.2019 року по 22.01.2021 року в загальному розмірі 12 357,89 грн., в т.ч. прострочена заборгованість за тілом кредиту - 5 200 грн., прострочена заборгованість за відсотками та комісіями - 6 157,89 грн., плата за вчинення виконавчого напису 1 000 грн. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 04.03.2021 року за місцем її (позивача) роботи, а саме: Комунальне некомерційне підприємство "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 м. Кропивницького "Кропивницької міської ради", надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Бершадського С.М. від 25.02.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату при примусовому виконанні виконавчого напису № 842, виданого 06.02.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. щодо стягнення з неї ( [PERSON] ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» заборгованості в розмірі 12357,89 грн., в т.ч. прострочена заборгованість за тілом кредиту - 5200 грн., прострочена заборгованість за відсотками та комісіями - 6 157,89 грн., плата за вчинення виконавчого напису 1 000 грн., шляхом здійснення відрахування із її (позивача) доходів у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 14093,68 грн., що становить заборгованість - 12357,89 грн., основна винагорода приватного виконавця 1235,79 грн. та витрати виконавчого провадження 500 грн. Зазначила, що після отримання копій документів у приватного виконавця їй стало відомо про наявність Додаткової угоди між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ТОВ «Вердикт-Капітал» про відступлення прав вимоги від 30.09.2019 року, в той час як у неї (позивача) жодних договірних чи інших зобов`язань з відповідачами ТОВ «Вердикт-Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» не існує, відповідно жодних наслідків невиконання умов кредитного договору, вказаних у постанові приватного виконавця, - не може бути. Крім того, звертає увагу на те, що оскаржуваний виконавчий напис містить вказівку про стягнення коштів з боржника [PERSON] , при тому, що її паспортні дані відрізняються і згідно паспорту вона (позивач) [PERSON] . Також, позивач зазначила, що 19.05.2019 року невідомі особи шахрайським шляхом за допомогою отриманих персональних даних, здійснили оформлення онлайн кредитів на її ( [PERSON] ) ім`я, в зв`язку з чим, за її (позивача) заявою від 20.05.2019 року було відкрито кримінальне провадження за номером в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 12019120020003801, та з вказаних обставин, відсутність правовідносин сторін свідчить про нікчемність договору, на підставі якого нотаріусом було вчинено виконавчий напис, який, на її (позивача) переконання, - не підлягає виконанню. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 квітня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Зазначеною ухвалою також задоволено клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів. Витребувано у приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича копії матеріалів нотаріальної справи щодо видачі виконавчого напису № 842 від 06.02.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за період з 30.09.2019 року по 22.01.2021 року в розмірі 12 357,89 грн., в т.ч. прострочена заборгованість за тілом кредиту - 5 200 грн., прострочена заборгованість за відсотками та комісіями - 6 157,89 грн., плата за вчинення виконавчого напису 1 000 грн. та витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Бершадського Сергія Миколайовича копії матеріалів виконавчого провадження № 64606217 по виконавчому напису № 842 від 06.02.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за період з 30.09.2019 року по 22.01.2021 року в розмірі 12 357,89 грн., в т.ч. прострочена заборгованість за тілом кредиту - 5 200 грн., прострочена заборгованість за відсотками та комісіями - 6 157,89 грн., плата за вчинення виконавчого напису 1 000 грн. Крім того, ухвалою суду від 07 квітня 2021 року за заявою позивача вжито заходи забезпечення позову по цивільній справі № 405/2394/21 за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дінеро», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Бершадський Сергій Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису №842 від 06.02.2021 року, виданий приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість, що виникла за кредитним договором №AG1786956 від 20 травня 2019 року з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» та товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та [PERSON] , за період з 30.09.2019 року по 22.01.2021 року в розмірі 11 357, 89 грн., в т.ч. прострочена заборгованість за тілом кредиту - 5 200 грн., прострочена заборгованість за відсотками та комісіями - 6 157,89 грн., плата за вчинення виконавчого напису 1 000 грн., а всього 12 357, 89 грн., який оскаржується боржником в судовому порядку, до прийняття судового рішення по даній справі та набрання ним законної сили. Станом на 03.02.2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. та приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Бершадським С.М.ухвала суду від 07 квітня 2021 року в частині надання доказів, - не виконана. Позивач [PERSON] в судове засідання подала заяву, яку зареєстровано судом за вх. № 2901 про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без її участі. Відповідачі ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце судового засідання, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, відзиви на позов, - відсутні. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович та приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Бершадський Сергій Миколайович в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення повідомлялися судом належним чином. Заяви, клопотання, письмові пояснення третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - відсутні. Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4ЦПК). Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 06 лютого 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем на підставі статті 262 Цивільного кодексу України, статей 34, 87-91 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 лютого 2012 року №296/5 та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 842 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , яка є боржником за Кредитним договором №АG1786956 від 20.05.2019 року, укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро», код ЄДРПОУ 41350844, правонаступником якого на підставі Договору №22-08/19 та Додаткової угоди №2 про відступлення прав вимоги від 30.09.2019 року є ТОВ «Вердикт Капітал», код ЄДРПОУ 36799749. У виконавчому написі значиться, що строк платежу за Кредитним договором №АG1786956 від 20.05.2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 30.09.2019 року по 22.01.2021 року. Сума заборгованості складає 11357,89 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 5200,00 грн.; сума заборгованості за відсотками та комісіями становить 6157,89 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача в розмірі 1000,00 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню - 12357,89 грн. Судом також встановлено, що зазначений виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Бершадського С.М. (ВП №6460621), яким за постановою від 25.02.2021 року звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , що отримує дохід у КНП "ЦПМСД №1" шляхом здійснення відрахування із доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства на користь стягувача у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 14 093,68 грн., що становить: заборгованість 12 357,89 грн., основна винагорода приватного виконавця 1235,79 грн., витрати виконавчого провадження -500,00 грн. Позивач [PERSON] оспорює в судовому порядку зазначений виконавчий напис. Правовідносини щодо видачі виконавчого напису нотаріусом регулюються нормами Цивільного кодексу України, Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів визначено в Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно пункту 1.1. вказаної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. В постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23.01.2018 року) зазначається, що: «При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. Отже, в основі вчинення вищевказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної у боржника заборгованості. З наявних матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від ТОВ «Вердикт Капітал», ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро»чи приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. не отримувала. Також, позивач не була проінформована про існування заборгованості та її розміру, чим була позбавлена права оскаржити вимогу у судовому порядку або висловити письмове заперечення банку чи нотаріусу. Також встановлено, що 21 травня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019120020003801, внесені відомості з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.185 КК України, за повідомленням [PERSON] про те, що 20.05.2019 року невідома особа, оформивши онлайн кредит в кредитній спілці «Вердикт Капітал» на суму 5200 грн ( договір №L6732560), також оформила онлайн кредит в кредитній спілці «Фінансова компанія Денеро» на суму 6292,00 грн., після чого таємно, шляхом вільного доступу заволоділа зазначеними грошовими коштами. Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів . Окремо судом відзначається, що з тексту оспорюваного виконавчого напису №842 від 06.02.2021 року судом встановлено, що приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Литчук Т.В. при вчиненні нотаріальної дії керувався статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Відповідно Переліку (із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 року колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень не чинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. У зв`язку з цим, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Ухвалою від 06.03.2017 року у справі № 826/20084/14 Вищий адміністративний суд України відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року та до закінчення касаційного розгляду зупинив її виконання. Суд враховує, що касаційний розгляд справи було закінчено винесенням ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, яка згідно інформації ЄДРСР України була опублікована 13.11.2017 року. Тобто на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису дія постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 була відновлена. Встановлено, що резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24.11.2017 року № 92. Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 06.02.2021 року не врахував обставин, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, укладених у простій письмовій формі, - вже не чинні і повинен був відмовити ТОВ «Вердикт Капітал» у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат». Пункт 2 Переліку №1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів, яким, в свою чергу, Спеціальні умови Договору позики №AG1786956 від 20.05.2019 року та Додаткова угода №AG9850126 до Спеціальних умов договору позики №AG1786956 - не являються. Зважаючи на те, що сам виконавчий напис містить вказівку на те, що його вчинено на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, що, в свою чергу, дає суду підстави стверджувати, що Спеціальні умови Договору позики № AG1786956 від 20.05.2019 року та Додаткова угода № AG9850126 до Спеціальних умов договору позики № AG1786956, які прошиті (прошнуровані) з виконавчим написом №842 від 06.02.2021 року, - не входять до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та, відповідно, - не можуть підтвердити безспірність заборгованості позивача перед відповідачем. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що внаслідок вчинення оспорюваного виконавчого напису не забезпечено справедливий баланс між інтересами позивача та суспільства, що не відповідає нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на підставі чого позовні вимоги позивача [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, враховуючи, що відповідачем у справах за спорами щодо оскарження вчинення нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню), що розглядаються судами за позовами боржників до стягувачів, є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, враховуючи також, що оспорюваний виконавчий напис №842 вчинений 06.02.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. на користь відповідача ТОВ «Вердикт Капітал», на якого покладається цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис, в задоволені позовних вимог позивача [PERSON] до ТОВ «Фінансова Компанія «Дінеро» слід відмовити. Крім того, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. за подачу позовної заяви та судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп. за подачу заяви про забезпечення позову. Окрім того, відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. У зв`язку з чим вжиті по даній справі на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.04.2021 року заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 6460621, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Бершадським С.М., при примусовому виконанні виконавчого документа - виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. від 06.02.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 842 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ 36799749) заборгованості в розмірі 12357,89 грн., продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням у справі законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. На підставі вищевикладеного, відповідно до Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5,

Outcome: partial