Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 13 липня 2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №2484. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 13 липня 2018 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Спільне життя у них не склалося, оскільки кожен з них має різні погляди на життя та побут. Фактично, шлюбно - сімейні відносини припинені, мешкають вони окремо один від одного в різних місцях, спільного господарства не ведуть, єдиний бюджет відсутній, сім`я існує лише документально та розпалась остаточно. Спору щодо мешкання дитини немає, вона залишиться проживати з матір`ю. Примирення між ними неможливо, так як їх сім`я розпалась остаточно та поновлена не може бути. Враховуючи, що шлюб між нею та [PERSON] фактично припинив своє існування, юридична реєстрація шлюбу суперечить їх інтересах, в зв`язку з чим просить суд її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, та шлюб розірвати. На відповідача покласти судові витрати по справі. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача [PERSON] - адвокат Луценко К.В. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась своєчасно та належним чином, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутністю та відсутністю позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд позовну заяву задовольнити, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, судові витрати покласти на відповідача. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки та їх поважність суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав. Клопотань про відкладення судового засідання, чи будь-яких заяв щодо продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом № 731-IX, або заяв про поновлення або продовження процесуальних строків, встановлених нормами ЦПК України, у зв`язку із їх пропуском з поважних причин, та таких, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, або з причин неможливості вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк, що зумовлено обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, - від відповідача до суду також не надходило. Враховуючи, що у справі є достатні докази про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.4 ст. 223, ст.ст.280-281 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстровано 13 липня 2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №2484, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 13 липня 2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с. 4). У шлюбі у сторін народилась дитина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). З матеріалів справи вбачається, що дійсно між позивачем та відповідачем фактичні шлюбно - сімейні відносини припинені, мешкають вони окремо один від одного в різних місцях, спільного господарства не ведуть, єдиний бюджет відсутній, сім`я існує лише документально, спору щодо мешкання дитини немає, так як вона залишиться проживати з матір`ю, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї є неможливим, примирення між ними неможливо, так як їх сім`я розпалась остаточно, а лише юридична реєстрація шлюбу буде суперечить їх інтересам. Клопотань про надання часу на примирення сторони не заявили. Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, враховуючи, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені у повному обсязі, за подання даної позовної заяви про розірвання шлюбу позивачем сплачено судовий збір в сумі 908,00 грн., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі - 908,00 грн.

Outcome: approved