Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

позивач звернувсь до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивував тим, що з 12 грудня 2008 року позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01 березня 2017 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , та повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно договору про визначення місця проживання дітей, умов їх утримання та участь батьків у їх вихованні від 01 березня 2017 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають з відповідачем, а [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачем. Малолітня донька [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом - легка розумова відсталість, розлад експресивно-рецептивного мовлення. Під час навчання доньки має бути логопедичний та психологічний супровід, а тому на її утримання потрібні кошти не лише в межах загальних потреб, але і на індивідуальні заняття з педагогами. У зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З 12 грудня 2008 року позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01 березня 2017 року було розірвано (а.с. 11-12). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , та повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 15, 16, 23). Згідно договору про визначення місця проживання дітей, умов їх утримання та участь батьків у їх вихованні від 01 березня 2017 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають з відповідачем, а [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачем (а.с. 13-14). Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Між сторонами виникли аліментні правовідносини щодо зобов`язання батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Предметом доказування є стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що малолітня донька [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом - легка розумова відсталість, розлад експресивно-рецептивного мовлення. Під час навчання доньки має бути логопедичний та психологічний супровід, а тому на її утримання потрібні кошти не лише в межах загальних потреб, але і на індивідуальні заняття з педагогами. На підтвердження позовних вимог позивач надав суду висновок органу опіки та піклування Вишгородської районної державної адміністрації про визначення способів участі матері [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] (а.с. 17), довідку Комунального некомерційного підприємства «Київська міська психоневрологічна лікарня № 2» від 19 березня 2021 року про перебування [PERSON] , [INFO] , на обліку у лікаря психіатра (а.с. 18), висновок про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 29 червня 2021 року № ІРЦ-85984/2021/249173 (а.с. 19-26). Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, відповідно до якого позовні вимоги не визнала повністю, оскільки на її утриманні перебуває малолітня донька [PERSON] , [INFO] , та повнолітній син [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом 1 «Б» групи та потребує стороннього догляду. Крім того, станом на квітень 2021 року заборгованість позивача зі сплати аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , становить у розмірі 125 798,72 грн. В період перебування у шлюбі було збудовано житловий будинок в с. Нові Петрівці на земельній ділянці, яка належить позивачу де останній фактично проживає разом з донькою. Також, позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] , яку він здає в оренду та отримує від неї прибуток. На підтвердження відзиву відповідач надала суду заключення ЛКК від 09 квітня 2019 року про встановлення [PERSON] , [INFO] , діагнозу: F 20,0х0: шизофренія параноїдна, форма безперервно-прогредієнтний перебіг, часті загострення (а.с. 38), розрахунок заборгованості позивача зі сплати аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , відповідно до якого станом на 01 травня 2021 року заборгованість становить у розмірі 125 798,72 грн. (а.с. 39), довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією № 0048870 від 08 липня 2019 року про встановлення у [PERSON] І «Б» групи інвалідності (а.с. 40), виписний епікриз з медичної карти стаціонарного хворого № 5943 [PERSON] (а.с. 41), лист Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації відповідно до якого при відвідуванні квартири [ADDRESS] було встановлено, що її орендують з осені 2018 року, а позивач з малолітньою дитиною проживає по [ADDRESS] (а.с. 42), інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30 серпня 2021 року про належність позивачу на праві власності земельної ділянки за кадастровим № 3221886001:03:280:0223 (а.с. 43-45). Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 с. 182 Сімейного кодексу України). Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (ч. 3 с. 182 Сімейного кодексу України). Суд приймає до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку, працює на посаді формувальника хлібу в Новоушицькому хлібокомбінаті та загальна сума доходу за період з 01 березня по 31 серпня 2021 року становить у розмірі 37 200,00 грн., щомісячна заробітна плата становить 6 200,00 грн. (а.с. 46). Крім того, суд приймає до уваги те, що на утриманні відповідача перебуває малолітня донька [PERSON] , [INFO] , та повнолітній син [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом 1 «Б» групи та потребує стороннього догляду. Однак, малолітня дитина - донька [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем та потребує матеріальної допомоги. Відповідач повинна у відповідності до вимог закону утримувати дитину, відчувати відповідальність за неї, забезпечувати їй добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально, однак відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання в добровільному порядку. Той факт, що відповідач має на утриманні малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та повнолітнього сини [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом 1 «Б» групи, не звільняє її від обов`язку забезпечувати належне утримання своєї малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , та сплачувати аліменти у мінімальному розмірі, визначеному законом. При визначені розміру аліментів судом враховуються обставини, що передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, норми статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", якою встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 01 січня 2021 року - 1921 грн; із 01 липня 2021 року - 2013 грн; із 01 грудня 2021 року - 2100 грн.; дітей віком від 6 до 18 років: із 01 січня 2021 року - 2395 грн; із 01 липня 2021 року - 2510 грн; із 01 грудня 2021 року - 2618 грн., суд вважає можливим вимоги про стягнення аліментів задовольнити частково: стягнути аліменти з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , проживаючої за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 серпня 2021 року і до досягнення повноліття. В решті позовних вимог відмовити. Згідно ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 908 грн. 00 коп.

Outcome: partial