Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Королівської селищної ради, третя особа приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Пилип Мілена Андріївна про визнання права власності в порядку спадкування. Вимоги позову мотивовано тим, що Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26.10.2017 року по справі №299/2757/17 позов задоволено повністю та визнано за [PERSON] , [INFO] , мешканцем [ADDRESS] право власності на житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] , загальною корисною площею 75,5 м. кв. в тому числі 37,9 м.кв. житлової площі. Рішення набрало законної сили 07 11.2017 року. Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12.08.2018 року по справі №299/2757/17 виправлено описку у рішенні по справі №299/2757/17 від 26.10.2017. Разом з тим, під час розгляду справи №299/2757/17 позивач не поставив перед судом питання щодо визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку під житловим будинком з надвірними спорудами [ADDRESS] . Позивач не може оформити спадкові права на земельну ділянку в позасудовому порядку. У зв`язку з ситуацією, яка склалася, необхідно звернутися до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (під успадкованим будинком). Позивач [PERSON] , про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленою своєчасно у підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідач-представник Королівської селищної ради, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим своєчасно, у підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання заявленого позову. Приватний нотаріус Пилип М.А. про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленою своєчасно, у підготовче судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в підготовчому судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, оглянувши заяви сторін, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26.10.2017 року по справі №299/2757/17 позов задоволено повністю та визнано за [PERSON] , [INFO] , мешканцем [ADDRESS] право власності на житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] , загальною корисною площею 75,5 м. кв. в тому числі 37,9 м.кв. житлової площі. Рішення набрало законної сили 07 11.2017 року. Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12.08.2018 року по справі №299/2757/17 виправлено описку у рішенні по справі №299/2757/17 від 26.10.2017. Разом з тим, під час розгляду справи №299/2757/17 позивач не поставив перед судом питання щодо визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку під житловим будинком з надвірними спорудами [ADDRESS] . Позивач не може оформити спадкові права на земельну ділянку в позасудовому порядку. У зв`язку з ситуацією, яка склалася, необхідно звернутися до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (під успадкованим будинком). [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складалася, зокрема, з житлового будинку з надвірними побудовами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки під ним, які зареєстровані за нею на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 14.07.2008 року. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, посвідчений А.В. Гаврилюк державним нотаріус першої Ужгородської державної нотаріальної контори Закарпатської області від 24.11.1998 року за реєстровим №3-5144, за яким квартиру в [ADDRESS] , а також все інше майно, що буде їй належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, а також все те на що за законом матиме право заповіла доньці [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] . Рішенням Виноградівського районного суду по справі №299/1120/14 встановлено факт проживання однією сім`єю позивача з [PERSON] , яка померла [INFO] , строком не менше 5 років до дня смерті. Рішення вступило в законну силу 23.05.2017 року. Позивачу [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на буд. [ADDRESS] , який належить [PERSON] . На спадкове майно за адресою: [ADDRESS] , свідоцтво про право на спадщину, позивач у нотаріальному порядку отримати не може по тій причині, що [PERSON] не встигла за життя оформити спадщину після смерті [PERSON] .. Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). У даному випадку право на прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] від померлої [INFO] [PERSON] переходить до [PERSON] . За ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК). Згідно ч.З ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ст. 1269). Всі вищенаведені обставини встановлені судовим рішенням від 26.10.2017 року, справа № 299/2757/17 та судовим рішенням від 12.05.2017 року, справа № 299/1120/17. Відповідно до п. 4 ст. 82 Цивільно-процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 14.07.2008 року [PERSON] купуючи житловий будинок з надвірними побудовами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] придбала земельну ділянку під ним, яка належала продавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 449856 виданого Королівської селищною радою 04 липня 2008 року. Реєструючи за собою право власності на житловий будинок з надвірними побудовами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] не зареєструвала за собою право власності на земельну ділянку під будинком, що підтверджується інформаційною довідкою ДЗК про право власності та речові права на земельну ділянку від 27.12.2021 року. Згідно вказаної довідки земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 2121255600:00:004:0089, належить [PERSON] (продавець згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 14.07.2008 року). Тобто [PERSON] продала належне їй майно. [PERSON] , покупець, зареєструвала за собою право власності на житловий будинок, однак не зареєструвала право власності на земельну ділянку, хоча і придбала її згідно договору купівлі-продажу. Оскільки в даному випадку, право власності на житловий будинок визнано за позивачем, то застосуванню також підлягає ст. 377 ЦК України, а саме до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) (редакція від 05.11.2009 року, яка діяла як на час реєстрації права власності на житловий будинок за позивачем). На час купівлі спірного майна [PERSON] діяла ст. 377 ЦК України в наступній редакції: до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Тобто до [PERSON] перейшло право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , однак вона його не зареєструвала. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо іі -і прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 328, ст. 392 ЦК України). Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвецїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таким чином, рішенням суду по справі 299/2757/17 за позивачем в порядку спадкування визнано право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , однак не може зареєструвати право власності на земельну ділянку під будинком, яка фактично успадкована ним одночасно з житловим будинком.

Outcome: approved