Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

10 листопада 2021 року позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася з позовом до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ДЕБТ КОЛЛЕКШН» (м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, 7, оф. 26), третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Журид Сергій Миколайович (м. Одеса, вул. Балківська, 31, оф. 7) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що позивач в кінці серпня 2021 року дізналась про те, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ, Журид С.М., здійснюється примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Євгена Михайловича № 168394 від 15.06.2021 р., про звернення стягнення в рахунок погашення кредитної заборгованості за кредитним договором. Про наявність відкритого виконавчого провадження позивач дізналася тільки після отримання сповіщення від банку про заблокування її рахунку на який позивач отримує заробітну плату, так як не отримувала постанову про відкриття виконавчого провадження та жодного іншого сповіщення, яке б вказувало на наявність заборгованості. Нотаріус не повідомляла позивачку про те, що до неї звернулися з заявою про вчинення виконавчого напису, а також банк не повідомляв про наявність заборгованості, яку необхідно сплатити, що створює ситуацію коли боржник не міг ніяким чином заперечувати проти незаконно нарахованих сум і відповідно нотаріус не мала вчиняти виконавчий напис оскільки нею не була перевірена безспірність вимог кредитора. На електронну адресу приватного виконавця позивачу було надіслано запит про надання копій документів, зокрема виконавчого напису нотаріуса, але жодної відповіді до цього часу надано не було. Так, 06.05.2021 року, приватним виконавцем округу міста Києва, Журид С.М., відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого напису, а також винесені постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення з боржника основної винагороди та про арешт коштів боржника. Разом з тим, приватним виконавцем, 28.08.2021 р. винесено постанову про арешт коштів боржника. Внаслідок чого, у позивача було заблоковано банківські рахунки, включаючи рахунок на який [PERSON] отримує заробітню плату. 06.10.2021 р. приватним виконавцем Журид С.М. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно якої із заробітньої плати позивачки утримується 20 % від доходу та направлено головному бухгалтеру за місцем роботи , а саме : Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) - до виконання. Зі змісту спірного виконавчого напису вбачається, що підставою для вчинення виконавчого напису нотаріусом є п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів», затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172, згідно якого для одержання виконавчого напису нотаріусу додаються оригінал кредитного договору. В даному разі як вбачається з виконавчого напису нотаріусу спірний виконавчий напис було вчинено на кредитному договорі № 3421914106/262577 від 12.03.2020 року, що нібито був укладений між [PERSON] та ТОВ «Гоуфінгоу», якого насправді позивачка ніколи не підписувала. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що строк платежу за кредитним договором настав, а боржником допущено прострочення платежів. Стягнення проводиться за період з 12.03.2020 року по 09.06.2021 року. Загальна сума заборгованості становить 10381,50 грн., що складається в тому числі з: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3000 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 7381,50 грн., Загальна сума, що підлягає стягненню - 11581,50 грн., включаючи 1200 грн., плати за вчинення напису. У виконавчому написі нотаріуса зазначається, що право вимоги за кредитним договором було відступлено до Нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС ГРУП», код ЄДРПОУ 42059219 відповідно до Договору факторингу № 1-31/05/2021 від 31.05.2021 року відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС ГРУП» набуло право нового кредитора до позичальника за кредитним договором, про що позивачка не була жодним чином повідомлена. В подальшому, ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС ГРУП», код ЄДРПОУ 44243120 було укладено договір № 1-03/06/2021 про відступлення прав вимоги від 03.06.2021 р., з ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН», згідно якого остання набула право Нового кредитора за вказаним кредитним договором, про що позивачку не повідомляли. На час звернення з даним позовом до суду виконання спірного виконавчого напису продовжується здійснюватись приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Журид С.М. Просить суд визнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 15.06.2021 року зареєстрований у реєстрі за № 168394, яким стягнуто заборгованість аз договором позики з [PERSON] на ТОВ «ФК «ДЕБТ КОЛЛЕКШН» в загальній сумі 11581, 50 грн. таким, що не підлягає виконанню. 12 листопада 2021 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича завірену копію виконавчого напису , що був вчинений 15 червня 2021 року, зареєстрований у реєстрі за № 168394 про стягнення заборгованості з [PERSON] до ТОВ "ФК ДЕБТ КОЛЕКШН", а також копії усіх матеріалів нотаріальної справи, на підставі яких вказаний виконавчий напис був вчинений. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.01.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ДЕБТ КОЛЛЕКШН» належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, свій відзив не подав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Журид Сергій Миколайович належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, пояснення суду не скерував. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. 04 березня 2020 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3421914106/257081, відповідно до якого товариство надав позичальнику грошові кошти в сумі 1000 грн. На підставі договору про відступлення права вимоги № 1-31/05/2021 від 31.05.2021 року право вимоги по кредитному договору № 3421914106/262577 від 12.03.2020 року перейшло до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП». На підставі договору про відступлення права вимоги № 1-03/06/2021 від 03.06.2021 року право вимоги по кредитному договору № 3421914106/262577 від 12.03.2020 року перейшло до ТОВ «ФК «ДЕБТ КОЛЛЕКШН». 15 червня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайловича видав виконавчий напис (зареєстрований в реєстрі №168394) про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ДЕБТ КОЛЛЕКШН» за кредитним договором № 3421914106/262577 від 12.03.2020 року за період з 12.03.2020 року по 09.06.2021 року в розмірі 10381,50 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату з стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача становить 11581,50 грн. 18 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Журид Сергієм Миколайовичем відкрито виконавче провадження ВП №66567914 щодо стягнення з [PERSON] боргу на користь ТОВ «Фінансова компанія «ДЕБТ КОЛЛЕКШН». 28 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Журид Сергієм Миколайовичем винесена постанова про арешт коштів боржника. 06 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Журид Сергієм Миколайовичем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до статті 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Тобто вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, а нотаріус задля вчинення виконавчого напису повинен дійти висновку, що з дня виникнення права вимоги у стягувача минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, та, що подані стягувачем документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед ним. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах № 569/8884/17 від 14 серпня 2019 року, № 137/1666/16-ц від 29 березня 2019 року та № 201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року, а також Верховний Суд України у постанові № 6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Так, що стосується такої обов`язкової умови вчинення нотаріусом виконавчого напису як безспірність заборгованості, то характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками, якими є надані стягувачем документи згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а лише їх конкретизує. З тексту виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, із моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п. 1 Переліку). 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п. 2 Переліку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Отже, на день вчинення виконавчого напису існувала можливість стягнення заборгованості за виконавчим написом нотаріуса лише за нотаріально посвідченими договорами. Такий правовий висновок міститься у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду: від 21.10.2020 року в справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 12.03.2020 року в справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15.04.2020 року в справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18). Суд також виходить з того, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, наведеною у постанові від 27 березня 2019 року в справі №137/1666/16-ц. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року в справі № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду в справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). Враховуючи вищевикладене, можна дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. При цьому, Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року в справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) зазначив, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. У Постанові КЦС ВС від 17.03.2021 у справі №361/1488/19 сформульована правова позиція про те, безспірність документа, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Відповідно до правових висновків у Постанову КЦС ВС від 19.03.2021 у справі №750/3781/20, у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідач в ході розгляду справи не надав суду будь-яких доказів наявності безспірної заборгованості у позивача на час вчинення виконавчого напису, а також підтвердження отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань які необхідні для вчинення виконавчого напису. Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивачем доведено та відповідачем не спростовано порушення встановленої законом процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а при зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір, то у порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що передбачено ст.280 ЦПК України.

Outcome: approved