Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

18.07.2021 року позивачка звернулась із вказаним позовому, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований із відповідачем, оскільки останні мають різні характери та погляди на сімейне життя, що було причиною постійних сварок із взаємними образами, що призвело до втрати почуттів та поваги один до одного, наразі вони проживають окремо, мають неповнолітню дитину Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.08.2021 вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 03.09.2021 сторонам надано строк для примирення тривалістю чотири місяці. 28.12.2021 до суду надійшла заява [PERSON] , в якій остання зазначила, що примирення не відбулося та просить шлюб розірвати, судовий збір з відповідача не стягувати, прізвище після розірвання шлюбу залишити « [PERSON] », просить справу розглядати у її відсутність. Ухвалою суду від 04.01.2022 провадження у справі було поновлено, справа призначена до розгляду на 25.01.2022. 25.01.2022 до суду надійшла заява [PERSON] про розгляд справи у його відсутність, позов визнає та просить суд розірвати шлюб. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивачка посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, приходить до наступного. Із копії Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11.03.2014, судом встановлено, що сторони 11.03.2014 зареєстрували шлюб, актовий запис №76 (а.с.5). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.07.2021 (а.с.6). Позивачка, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернулась до суду з вказаним позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11 Сімейного кодексу України (далі СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу, що визначено ч.3 ст.105 СК України. Відповідно до вимог ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У свою чергу відповідно до ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. При цьому судом враховуються аргументи позивачки, наведені нею в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема, щодо фактично припинення шлюбних відносин і станом на час його розгляду справи судом останні не відновились та позиція відповідача, який не заперечив проти розірвання шлюбу. Приймається до уваги судом і та обставина, що сторони будь-якого бажання щодо примирення та збереження сім`ї не висловили, не зважаючи на встановлений судом строк. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст.105, 110, 112 СК України, та на які вірно посилається позивачка в поданому позові. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивачки підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Виходячи із резолютивної частини позову та поданих до суду заяв [PERSON] та [PERSON] вирішення питання про місце проживання дитини сторонами перед судом не ставилось. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог. Зі Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11.03.2014, вбачається, що при одруженні позивачка змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». При цьому, відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка просить залишити їй прізвище « [PERSON] », суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище - « [PERSON] ». Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачкою при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 908 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Разом з тим, позивачка в поданій заяві від 28.12.2021 просила не стягувати судовий збір з відповідача. Таким чином, судові витрати підлягають залишенню за позивачкою.

Outcome: approved