Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 04 вересня 2004 року, який був зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції. У шлюбі у них народилось двоє дітей. Зазначає, що близько трьох років тому стосунки між ними остаточно погіршились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими конфлікти, які були наслідком розбіжності в поглядах на сімейне життя та стосунки, з цього часу проживають у різних кімнатах, кожен живе окремим життям, спільного господарства не ведуть, фактично сім`я припинила своє існування, шлюб носить лише формальний характер. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, відтак просить суд розірвати між ними шлюб, судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, однак від такої надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, однак подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов визнав. Оскільки відповідач визнав, пред`явлений до нього позов і визнання відповідає позову, не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.09.2004 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №2124, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04.09.2004 року. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №156, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.01.2007 року та [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис за №6083, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.12.2012 року. Згідно з ч. 2 ст.140 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу Українишлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з приписами частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім`ї, примирюватись сторони не бажають, таким чином, подальше спільне життя сторін не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дітей, тому шлюб з відповідачем слід розірвати.

Outcome: approved