Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідно до Витягу з ДРРП від 30.08.2018 року, позивач є власником квартири [ADDRESS] . 21.12.2018 року позивачем було укладено договір №1033144 з АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» про надання послуг з централізованого опалення. Фактично будинок був підключений до теплоносія 11.01.2019 року. З цього часу фактично здійснювалось теплопостачання. Відповідно до Інформаційної довідки по рахунках за централізоване опалення, позивачу нараховано до сплати 9316,89 грн. За січень місяць за послуги теплопостачання [PERSON] було нараховано 1267,87 грн; за лютий -3888,19 грн; за березень - 3526,58 грн. Разом за опалюваний період (з 11.01.2019 - 31.03.2019) - 9816,89 грн. Дану суму боргу позивач нараховано вважає неправомірно, оскільки будинок [ADDRESS] обладнано загально будинковим лічильником та має горизонтальну систему опалення, що надає можливість власникам квартир встановлювати індивідуальні квартирні лічильники. Встановити індивідуальний лічильник позивач не мав змоги у зв`язку з високою ціною цієї процедури. Деяка кількість квартир має індивідуальні лічильники, а деяка кількість квартир взагалі опломбовано, та не отримують послуги з теплопостачання. Труби тепломереж проходять через місця загального користування (тамбури, підвал, горище, шахти тепломереж та ін.) та отоплюють їх. У зв`язку з тим, що будинок новий і проживало в опалюваний сезон мала кількість квартир - теплопостачання отримувало не більше 30% мешканців. В результаті чого будинок поніс великі теплові витрати, вартість яких розподілити між квартирами, які мають теплопостачання та не мають індивідуального лічильника, що є незаконним. Відповідач повинен був розрахувати теплові витрати та розподілити між усіма власниками квартир, проте всі теплові витрати було покладено на квартири без індивідуального квартирного лічильника. Позивачем неодноразово були прийняті міри досудового врегулювання спору в усній та письмовій формі. Проте, відповідач не вбачає в своїх діях протизаконності. У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати дії АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» незаконними та зобов`язати здійснити перерахунок нарахованої вартості за послуги теплопостачання з 11 січня по 31 березня 2019 року. Ухвалою суду від 10.02.2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 05.03.2020 року представник відповідача АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» надав до суду відзив на позовну заяву. Зазначив, що у позовній заяві позивач посилається на те, що у новобудові за адресою [ADDRESS] , будинок поніс теплові витрати. Зі слів позивача деякі квартири опломбовано та вони не отримували послугу із теплопостачання і труби тепломережі проходять через місця загального користування (тамбур, підвал, горище, шахти тепломереж), вартість розподілена між квартирами, які мають теплопостачання, але не мають індивідуального лічильника, включаючи квартиру позивача та такі дії є незаконними. Позивач просить суд здійснити перерахунок нарахованої вартості за послуги теплопостачання в період з 11 січня по 31 березня 2019 року. Розрахунки за послуги теплопостачання проводиться відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 21.07.2005 № 630. Відповідно п.12 постанови КМУ від 21.07.2005 №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення» у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. Відповідно п.11 постанови КМУ від 21.07.2005 №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення» споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку, оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири. У зв`язку із цим перерозподіл теплових витрат між квартирами за адресою [ADDRESS] , є правомірним. Згідно ч. 1 п. 2 ст. 9 ЗУ «Про комерційний облік» від 09.06.2018 обсяг споживання теплової енергії визначається за нормою споживання, встановленою органом місцева іі самоврядування, що підлягає щомісячному коригуванню виконавцем послуги за факти кількістю годин постачання теплової енергії та фактичною середньомісячною температурою зовнішнього повітря. Згідно ч. 2 п. 2 ст. 10 ЗУ «Про комерційний облік» від 09.06.2018 року обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчі влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. У зв`язку з викладеним, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою суду від 10.03.2020 року здійснено перехід розгляду цивільної справи зі спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в спрощене позовне провадження з викликом сторін. 30.03.2020 року позивач надав до суду відповідь на відзив, згідно якого просив задовольнити його позов в повному обсязі. Позивач вважає доводи відповідача необґрунтованими з наступних підстав. У відзиві на позовну заяву відповідач посилається на п.11 постанови КМУ від 21.07.2005 № 630 «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення та водопостачання». Проте, даний пункт постанови стосується лише водопостачання і не має відношення до теплопостачання. Згідно п.12 вищезазначеної постанови - у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Також, відповідач посилається на ч.2 п.2 ст.10 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 09.06.2018, та не бере до уваги п.3 цієї ж статті, який більш детально роз`яснює порядок розподілу витрат теплової енергії. Згідно п.3 ч.2 ст.10 ЗУ «Про комерційний облік» - загальний обсяг теплової енергії (крім обсягу теплової енергії, витраченого на приготування гарячої води, забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також приміщень, де встановлені вузли розподільного обліку теплової енергії/прилади - розподілювачі теплової енергії) розподіляється між споживачами, приміщення/опалювальні прилади яких не оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії, пропорційно до опалюваної площі (об`єму) таких споживачів. Одночасно, відповідач зазначає, що розподіл теплової енергії між споживачами регулюється методикою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Згідно розділу 2 п.2 ч.2 Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №315 від 22.11.2018 «Про затвердження Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» обсяги теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення, а також на опалення МЗК та допоміжних приміщень, визначаються відповідно до розділів III, V цієї Методики та розподіляються між усіма споживачами будівлі, у тому числі й для приміщення, оснащеного вузлом розподільного обліку, згідно з додатком 1 до цієї Методики. Проте, відповідач, розподілив лише на 7 квартир. Всупереч законодавству, відповідачем не було здійснено розрахунків витрат на опалення МЗК та допоміжних приміщень, а розподілено ці витрати на 7 квартир із 126. Тобто, відповідачем також не враховано той факт, що квартира позивача знаходиться на першому поверсі та є кутовою, і при обліку теплової енергії має застосовуватися поплавковий коефіцієнт. Ухвалою суду від 17.09.2020 року за клопотанням позивача витребувано докази. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. В останнє судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача. Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві. В останнє судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просили відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно копії паспорту [NUMBER] , виданого 29.03.2005 року Великоолександрівським РВ УМВС України в Херсонській області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 21.12.2018 року. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №136050576 від 30.08.2018 року, власником квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . 21.12.2018 року [PERSON] було укладено договір №1033144 з АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» про надання послуг з централізованого опалення. Згідно Інформаційної довідки по рахунках за централізоване опалення за період з 01.10.2016 року по 01.10.2019 року заборгованість [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.12.2018 року по 01.09.2019 року складає 9316,89 грн. 21.10.2019 року позивач звернувся до АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» з заявою про здійснення перерахунку суми боргу, виключивши теплові витрати. У разі відмови в перерахунку боргу просив надати вмотивовану відповідь з поясненням та роз`ясненням нарахованої суми. Згідно листа АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» від 31.10.2019 року №061/2319 [PERSON] повідомлено про те, що на будинку встановлено прилад обліку теплової енергії. Щомісячний тариф для оплати за послуги теплопостачання розраховується відповідно до п.12 зазначених правил, споживач оплачує послуги згідно за показниками силового лічильника пропорційно опалювальної площі квартири. 11 січні 2019 р. будинок був підключений до теплоносія і спожив 23,396 Гкал (в т.ч. кв. № 70 використала 0,7446590 Гкал), вартість 1 Гкал 1523,18 грн. Нараховано за січень 2019 р. 1134,25 грн (0,7446590x1523,18=1 134,25). У лютому 2019 р. було використано 32,17 Гкал (в т.ч. кв. № 70 використала 2,552679 Гкал). Нараховано за лютий 2019 р. 3888,19 грн 2,552679 x1523,18=3888,19). В березні 2019 р. було використано 25,869989 Гкал (в т.ч. кв № 70 використала 2,3152750 Гкал). Нараховано за березень 2019 р. 3526,58 грн (2,3152750x1523,18=3526,58). та додатково проведено коригування за січень 2019 р. в сумі 1267,87 грн (0,83Гкал ХІ523,18=1267,87). Станом на 01.10.2019 р. заборгованість за послуги теплопостачання становить 9316,89 грн. Враховуючи вищезазначене, нарахування за послуги теплопостачання виконані згідно діючих Правил та затверджених тарифів, підстави для додаткових перерахунків відсутні. 07.11.2019 року [PERSON] звернувся до АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» з заявою про надання інформації про кількість квартир, які мали договір та отримували послуги з теплопостачання у будинку [ADDRESS] , у період з 11.01.2019 року по 01.04.2019 року, а також просив зазначити кількість квартир, які мають індивідуальний лічильник, та які не мають індивідуального лічильника. Надати інформацію про те, як розрахувались теплові витрати будинку та на кого розпроділили ці витрати, зазначити кількість витрат теплової енергії, понесених їхнім будинком за кожен місяць опалювального сезону. Згідно листа АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» від 22.11.2019 року №06-1/2548 [PERSON] повідомлено про те, що АТ «Херсонська ТЕЦ» не має законних підстав надати інформацію (персональні дані), за запитом, третім особам без згоди суб`єкта персональних даних (власників квартир). Відповідно до службової записки від 08.10.2020 року №06-1/1339, у будинку [ADDRESS] всього 126 квартир. У січні 2019 року кількість квартир, у яких встановлені індивідуальні лічильники - 32, кількість спожитих гігакалорій - 10,90 Гкал; кількість квартир по будинковому приладу обліку - 15, кількість спожитих Гкал - 23,40 Гкал. Всього кількість квартир, які отримували послуги з теплопостачання - 47. Всього 34,30 спожитих Гкал. У лютому 2019 року кількість квартир, у яких встановлені індивідуальні лічильники - 35, кількість спожитих гігакалорій - 19,64 Гкал; кількість квартир по будинковому приладу обліку - 13, кількість спожитих Гкал - 32,17 Гкал. Всього кількість квартир, які отримували послуги з теплопостачання - 48. Всього 51,81 спожитих Гкал. У березні 2019 року кількість квартир, у яких встановлені індивідуальні лічильники - 35, кількість спожитих гігакалорій - 12,42,64 Гкал; кількість квартир по будинковому приладу обліку - 14, кількість спожитих Гкал - 25,87 Гкал. Всього кількість квартир, які отримували послуги з теплопостачання - 49. Всього 38,29 спожитих Гкал. Загальна кількість спожитих гігакалорій з індивідуальними квартирними лічильниками - 42,96 Гкал (січень - 10,90 Гкал, лютий - 19,64 Гкал, березень - 12,42 Гкал). Між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та Правилами користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45. Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 №359 затверджено Методику розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, якою встановлено порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування (далі - МЗК) у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами (пункт 1.2 Методики). Відповідно до пункту 12 вказаних Правил, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. Підпунктом 2.1.1. пункту 2.1. Методики встановлено можливість визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування за показами приладу обліку, лише у разі якщо системою будинкового обліку передбачено окремий прилад обліку теплової енергії, спожитої на опалення місць загального користування; у інших випадках - визначення кількості теплової енергії проводиться розрахунковим способом, за формулами, зазначеними у пунктах 2.1.-2.2. Методики. З вищевказаних норм вбачається, що для споживачів послуг з централізованого опалення квартири кількість спожитої теплової енергії для її оплати, визначалася згідно з пунктом 12 Правил, а для споживачів, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, кількість теплової енергії спожитої на опалення місць загального користування для її оплати, визначалася згідно з пунктами 2.1.-2.2. Методики. Крім того, відповідно до п.1 Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року №315, який набрав чинності 25 січня 2019 року, ця Методика встановлює порядок визначення обсягів спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції); обсягів холодної, гарячої води, витраченої на загальнобудинкові потреби; обсягів холодної та гарячої води, спожитої споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку; порядок розподілу обсягів спожитих комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), визначає вимоги до приладів-розподілювачів теплової енергії, поправкові коефіцієнти для розподілу обсягу спожитої теплової енергії між окремими споживачами у будівлях, оснащених вузлами комерційного обліку теплової енергії та/або гарячої, та/або холодної води, де налічуються два та більше споживачів. Згідно п.1 та п.2 розділу ІІІ вказаної Методики, обсяг теплової енергії, витрачений на опалення МЗК та допоміжних приміщень будівлі, визначається на підставі показань вузлів розподільного обліку теплової енергії, вузлів розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді) або приладів-розподілювачів теплової енергії у разі оснащення ними 100 % МЗК та допоміжних приміщень. У разі відсутності вузлів розподільного обліку у МЗК та допоміжних приміщеннях будівлі обсяг теплової енергії, витрачений на опалення МЗК та допоміжних приміщень будівлі, визначається як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі (Qопбуд): одноповерхова будівля - 20 %; двоповерхова - 18 %; триповерхова - 16 %; чотириповерхова - 14 %; п`ятиповерхова - 12 %; шестиповерхова та вище - 10 %. У постановах від 26 вересня 2018 року (справа № 703/58/16-ц) та від 3 жовтня 2019 року (справа № 539/2966/15-ц) Верховний Суд зазначив, що оскільки житло відповідача знаходиться у багатоквартирному будинку, вона зобов`язана нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку, отже, оплачувати послуги з централізованого опалення місць загального користування згідно з встановленими тарифами. Крім того, у постанові Верховного Суду від 7 лютого 2018 року (№ 703/4963/15-ц ) висловлено правову позицію про те, що нарахування оплати за опалення місць загального користування здійснюється відповідно до вимог діючого законодавства та існуючих нормативних документів, відповідачі дану послугу фактично отримують, а тому повинні її оплачувати. Нарахування плати за послугу з централізованого опалення у місцях загального користування проводиться рівномірно на всіх мешканців - користувачів багатоквартирного будинку, незалежно від того, підключений цей мешканець до централізованого опалення чи має індивідуальну систему опалення, що відповідає вимогам Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 № 359. Таким чином, як споживач послуги з централізованого опалення квартири, так і споживачів, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, здійснюють оплату вартості витрат теплової енергії за опалення місць загального користування та допоміжних приміщень. Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» є спільною сумісною власністю усіх власників квартир. Тому, квартири, які мають індивідуальний лічильник і квартири, які взагалі не отримували послуги теплопостачання, зобов`язані сплачувати за витрати теплової енергії, понесені через їх неопалені квартири, та за місця загального користування. Проте, відповідач розподілив усі теплові втрати 126 квартир лише на 15 квартир. Крім цього, відповідачем не враховано місце розташування квартири позивача (1 поверх та кутова квартира) і не застосовано поправковий коефіцієнт. АТ «Херсонська ТЕЦ» не здійснює перевірку індивідуальних лічильників, а показники подаються споживачами самостійно. Згідно ч.2 ст.10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку: 1) загальний обсяг теплової енергії, що надходить до індивідуального теплового пункту, зменшується на обсяг теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води, визначений на підставі показань відповідних вузлів обліку, а в разі їх відсутності -за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; 2) обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; 3) загальний обсяг теплової енергії (крім обсягу теплової енергії, витраченого на приготування гарячої води, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також приміщень, де встановлені вузли розподільного обліку теплової енергії/прилади - розподілювачі теплової енергії) розподіляється між споживачами, приміщення/опалювальні прилади яких не оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії, пропорційно до опалюваної площі (об`єму) таких споживачів. Отже, виходячи з вищезгаданого, відповідач повинен був розрахувати теплові витрати та розподілити між усіма власниками квартир, проте всі теплові витрати було покладено на квартири без індивідуального квартирного лічильника. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню як обгрунтовані. За приписами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позивач звільнений від сплати судових витрат відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», тому судовий збір має компенсуватися відповідач на користь держави в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved