Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

06 грудня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 3000 грн. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення повноліття, та на її утримання - в розмірі 2000 грн. до досягнення донькою [PERSON] трьох років. В обгрунтування позовної заяви покликається на те, що з 19.09.2014 вони з відповідачем перебувають в шлюбі. За час спільного проживання у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З червня 2021 року вони не проживають однією сім`єю, діти проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно відмовляється надавати кошти на утримання дітей, не цікавиться інтересами дітей. Відповідач є здоровим та працездатним, інших утриманців немає, має нерегулярний мінливий дохід, тому вважає, що він має сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн. на кожну дитину. Також стверджує, що відповідач ухиляється від її утримання, чим порушує її права, передбачені ст. 84 СК України. Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за донькою [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею трьох років. Отримує допомогу в розмірі 860,00грн., а також допомогу на дітей багатодітним сім`ям в сумі 1700 грн., інших доходів немає. Тому вважає, що відповідач має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання дітей та на її утримання. 20 грудня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 14 січня 2022 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що заперечує щодо заявлених вимог . Зазначив, що відповідно до вимог ст.180 СК України обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття є рівною мірою обов`язком обох батьків. Позивач не навела жодного доводу чи обставини, якими б вона обгрунтовувала заявлений розмір аліментів. Враховуючи рівність прав та обов`язку батьків щодо утримання своїх дітей, позивач, заявляючи таку позовну вимогу, про стягнення аліментів на кожну дитину у розмірі 3000 грн., що в загальному становить 9000 грн. щомісячно, мала б належними доказами довести, що витрати, які вона несе щомісяця на утримання кожної дитини, перевищують розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та складають 6000 грн. на одну дитину, відповідно. Відповідач вказав, що на даний час він не взмозі сплачувати заявлений розмір аліментів на утримання дітей, оскільки має хронічне захворювання - цукровий діабет. Останнім часом стан його здоров`я суттєво погіршився. У позовній заяві позивач зазначила, про те, що відповідач має дохід, який отримує за кордоном (підробітки в Італії), що не відповідає дійсності, так як в Італії він ніколи не працював, а єдина поїздка до даної країни, була пов`язана із проведенням медичного обстеження, у зв`язку із ускладненнями хвороби. Постійного місця роботи на даний час не має, а дохід має мінливий, нерегулярний, що підтверджує. Заявлений розмір аліментів на утримання дітей у розмірі 3000 грн. на кожну дитину поставить його у скрутне матеріальне становище та призведе до невиконання рішення суду у майбутньому. Щодо стягнення аліментів на дружину зазначив, що враховуючи, той факт, що він має хронічне захворювання, яке потребує прийняття ліків, має мінливий нерегулярний дохід, його матеріальний стан не дає можливості надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживає дитина. Також зазначив, що з прийняттям рішення у даній справі матиме обов`язок, щодо утримання малолітніх дітей. В зв`язку з чим позовні вимоги не визнає, однак погоджується на стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає гарантованого розміру аліментів на одну дитину, на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В задоволенні позовних вимог про стягнення коштів на утримання [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 2000 грн., щомісяця до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку - просить відмовити. 20 січня 2022 року позивачем надано до суду відповідь на відзив, в якій вона вважає, шо у відзиві відповідач не спростував твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог. Зазначила, що вищезазначені твердження відповідача є правильними, але ним не враховано того факту, як зазначалось в позовній заяві, що позивач станом на сьогоднішній день перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тобто не має можливості влаштуватися на роботу. Крім того, відповідачем також не враховано, що станом на 2020-2021 рік в країні складна епідеміологічна ситуація, в результаті чого діти навчаються більшість часу дистанційно і мати змушена бути з ними вдома та допомагати виконувати їм навчальну програму. З приводу саме обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дітей, зазначила, що даним обов`язком займається лише позивач, підтвердженням цього надані до позовної заяви листи від шкільного закладу та дитячого садочку, де навчаються діти, про те, що відповідач участі у вихованні дітей не приймає. Про фінансову допомогу на дітей не йшлося жодної розмови, так як жодного разу відповідач не перераховував кошти на утримання дітей та не надавав їх готівково. Тобто, весь обсяг витрат на утримання дітей несе лише позивач та її родина - батьки, які допомагають матеріально, так як матеріальної допомоги, яку позивач отримую від держави не вистачає. Щодо стягнення коштів на утримання дружини зазначила, що ст. 84 СК України передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини до досягнення дитиною трьох років. Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині- матері незалежно від цієї обставини. З приводу хронічного захворювання відповідача на цукровий діабет І типу, звертає увагу, що наданий відповідачем витяг з карти швидкої медичної допомоги та виписка з медичної карти хворого не є висновком медичної комісії, яка встановлює інвалідність чи обмеження з приводу працевлаштування, тобто, що він за станом здоров`я не може працювати. Вважає, що відповідачем не надано суду доказів того, що він за станом свого здоров`я не може працювати та надавати кошти на утримання своїх дітей та утримання дружини до досягнення донькою - [PERSON] трирічного віку. Вважає, що зменшення розміру аліментів, буде порушенням прав дітей. 27 січня 2021 року відповідачем надано до суду заперечення, в яких зазначено, що він не уникає зустрічі з дітьми, за час спільного проживання до червня 2021 року постійно утримував їх, однак за останні два роки стан його здоров`я погіршився, тому він втратив можливість заробляти кошти у звичному обсязі. Батьківських обов`язків він не ігнорує, не відмовляється сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, однак просить відмовити в позові про стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дочкою трьох років, оскільки у нього немає коштів. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю, за обставин, викладених в позовній заяві, просила задовольнити позов. Додатково пояснила, що відповідач зобов`язаний утримувати дітей, а також надавати кошти на її утримання до трьох років дочки. В добровільному порядку він не надає допомоги. Всі докази, які ним надані не підтверджені. Оскільки на даний час діти навчаються дистанційно вона немає можливості працевлаштуватися. Просить задовольнити позов повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 50 відсотків, та просив відмовити в позові про стягнення аліментів на утримання дружини. Представник відповідача - адвокат Ткач І.І. у судовому засіданні підтримала позицію відповідача та доводи викладені у відзиві на позовну заяву, пояснивши, що [PERSON] не відмовляється від обов`язку утримувати своїх дітей, однак в зв`язку з скрутним матеріальним становищем, хронічним захворюванням, яке потребує постійних матеріальних затрат, не в змозі сплачувати аліменти щомісячно в розмірі 9000 грн. на утримання дітей. Також в зв`язку з чим, просила відмовити в позові щодо стягнення з відповідача коштів на утримання дружини до досягнення дочкою трьох років. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.1, ч.2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Судом встановлено, що 19 вересня 2014 року сторони зареєстрували шлюб в Ободівській сільській раді Тростянецького району Вінницької області, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.09.2014 (а.с.9). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.01.2017 (а.с.10). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.05.2015 (а.с.11). [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.07.2019 (а.с.12). На підтвердження позовних вимог позивачем надано до суду наступні докази. З довідки №1859 від 01.12.2021, виданої Ободівською сільською радою Гайсинського району Вінницької області встановлено, що на утриманні [PERSON] , 1993 року народження, перебувають діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.15). З довідки №131/01-26 від 28.10.2021 виданої КЗ «Ободівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів» Ободівської сільської ради встановлено, що батько [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] контакту зі школою не підтримує, успішністю дітей не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Дітей до школи приводить та забирає мати (а.с.13). З довідки від 18.10.2021 виданої КЗ «Новоободівський заклад дошкільної освіти ясла-садок №2 «Росинка» вбачається, що батько [PERSON] [PERSON]. , контакту з садочком не підтримує, розвитком дитини не цікавиться (а.с.14). З довідки №437 від 03.12.2021, виданої відділом державних соціальних допомог №4 Тростянець Управлянням соціального захисту населення Гайсинської РДА встановлено, що [PERSON] , перебуває на обліку і отримує допомогу при народженні дитини дочки [PERSON] , [INFO] , в сумі 860 грн., та допомогу на дітей багатодітним сім`ям в сумі 1700 грн. (а.с.17). На підтвердження понесених витрат на утримання дітей позивачем надано суду копії квитанцій про купівлю одягу та взуття для дітей, квитанція про сплату послуг за додаткове навчання з англійської мови, про оплату комунальних послуг за будинок, квитанції про оплату за послуги Інтернету, квитанції з аптечного пункту в підтвердження купівлі ліків, квитанція про часткову оплату за продукти харчування, квитанція про поповнення телефону для дітей у розмірі 120 грн., квитанцію про оплату за харчування, та копію кредитного договору від 30.08.2021 (а.с.52-71). З копії довідки №12 від 18.01.2022 про отримання допомоги, встановлено, що [PERSON] призначено допомогу при народженні дитини [PERSON] , [INFO] , та допомогу багатодітним сім`ям. Загальна сума доходу за період з 01.07.2021 по 01.01.2022 становить 15360,00 грн. (а.с.72). З урахуванням викладеного, суд приймає до уваги надані позивачем докази, які підтверджують, що діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. На підтвердження заперечень щодо заявленого позову відповідачем надано до суду наступні докази: Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, наданих Тростянецькою ДПІ станом на 10.01.2022 №2 за період з 1 кварталу по 3 квартал 2021 року [PERSON] отримав доходи: січень 2021 року - КНП «Тростянецький РЦПМСД» - 1581,06 грн. (а.с.33). З копії трудової книжки серії [NUMBER] виданої на ім`я [PERSON] , встановлено, що 16.10.2020 прийнятий на посаду оператора котельні Ободівської АЗПСМ на сезонну роботу, 05.01.2021 - звільнений з роботи за власним бажанням. Інші записи відсутні (а.с.34). З виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] , [INFO] , встановлено, що останній періодично в період з 01.06.2020 по 13.09.2021 проходив лікування. Діагноз захворювання: цукровий діабет середньої важкості (а.с.35-37). Даний діагноз також підтверджено і в виписці ЕПІКРІЗ з історії хвороби №2995 №819 від 29.12.2021 (а.с.39). Довідка №7 від 10.01.2022 , видана КНП «Тростянецька центральна районна лікарня» підтверджує, що [PERSON] , 1980 року народження, знаходиться на обліку з приводу: цукровий діабет І тип, середньої важкості (а.с.38). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.01.2022 за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на 1/4 частину квартири по [ADDRESS] (а.с.42, 43). Відповідно до положень ст. ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідач зобов`язаний нарівні з позивачем утримувати дітей до досягнення ними повноліття, створювати необхідні умови для їх розвитку та життя. Станом на 2022 рік (час розгляду справи) відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривень, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2618 гривень, з 1 липня 2744 гривні, з 1 грудня 2833грн. Судом встановлено та підтверджено самим відповідачем, що [PERSON] отримує нерегулярний дохід, офіційно не працює. Разом з тим, відповідач у своєму відзиві просить стягувати з нього аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Заява про зміну способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі) від позивачки не надходила. При цьому суд позбавлений права самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, оскільки таке право належить позивачу. Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 490/4522/16-ц та у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18. Згідно з ч.1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Тому суд, враховуючи позиції сторін, виходячи із встановленого державою розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та взаємного обов`язку батьків на їх утримання, а також обставин для необхідного рівня життя дитини, гармонійного розвитку, суд вважає доцільним визначити розмір аліментів для утримання дітей у розмірі 1500 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 06.12.2021, та до досягнення ними повноліття. Також позовною вимогою [PERSON] є стягнення коштів на її утримання до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трьох років. Згідно з ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2, ч.4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та беручи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч.2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч.ч.2-4 ст. 84 та ст. ст. 86, 88 цього Кодексу. Суд звертає увагу, що у Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. При цьому, суд при прийнятті рішення враховує прожитковий мінімум та кошти, що необхідні на життєві потреби особи. Слід зазначити, що аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі, зобов`язання по утриманню. Суд при прийнятті рішення в кожному конкретному випадку має виходити із матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї. При визначенні розміру аліментів суд враховує сімейне становище платника, а саме наявність у нього інших осіб, яких він за законом повинен утримувати (дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина). Суд також враховує інші обставини, що мають істотне значення. Це можуть бути будь-які обставини, що стосуються справи, мають майновий аспект свого прояву і тим або іншим способом впливають на матеріальне становище сторін. До них можна віднести стан здоров`я платника і одержувача аліментів, необхідність здійснювати певні виплати (наприклад, погасити кредит за житло, сплачувати за оренду житла, сплата аліментів на утримання дитини). Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 СК України). Сторони не заперечують, що вони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю. Судом не встановлено виконання відповідачем своїх обов`язків по утриманню дружини, а тому відповідне право позивача є порушене та підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дружини. Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує потребу дружини в наданні матеріальної допомоги, виходячи із загальних положень обов`язку по взаємоутриманню. Позивачем підтверджено своє матеріальне становище в розмірі 860 грн. - допомоги при народженні та 1700 грн. допомога багатодітним сім`ям, однак відповідачем не надано до суду жодного доказу щодо неплатоспроможності. Щодо твердження відповідача про його скрутне матеріальне становище, оскільки він хворіє, то суд зважає, що дійсно періодично відповідач проходив обстеження та лікування в КНП «Тростянецька ЦРЛ», однак жодного заключення (висновків) лікарів, чи інших доказів на підтвердження неможливості працювати, за що можна отримувати доходи, суду не надано. Відповідачем у відзиві на позов зазначено зокрема про те, що докази неплатоспроможності він надасть до початку розгляду справи по суті, однак жодного доказу не надано. При визначені розміру аліментів, суд також враховує, що у відповідача наявний обов`язок щодо утримання спільних дітей. Відтак, з огляду на встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, суд вважає справедливим встановити аліменти на утримання дружини в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення [PERSON] трьох років, що, забезпечуватиме потреби позивачки в її утриманні, зокрема в межах прожиткового мінімуму. Суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачем ставиться дві позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей та коштів на її утримання, позовні вимоги підлягають часткову задоволенню, з огляду на викладене необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн., іншу частину компенсувати за рахунок держави.

Outcome: partial