Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

заявник звернулась до суду з заявою та просить встановити юридичний факт, що місцерозташування 43/100 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , право власності на які визнано за [PERSON] рішенням Харківського районного суду Харківської області від 13 серпня 2018 року, фактично знаходиться та розташоване за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] вказала, що їй на праві спільної часткової власності на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 13 серпня 2018 року в порядку спадкування після смерті батьків, належить 43/100 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Проте у рішенні суду від 13 серпня 2018 року допущено помилку та невірно вказано адресу місцерозташування частини домоволодіння, яка належить заявнику, так замість правильної адреси: « [ADDRESS] » вказана адреса місцерозташування домоволодіння: [ADDRESS] ». За вказаної помилки наявні розбіжності між рішенням суду та іншими документами на домоволодіння, що в свою чергу призвело до суперечностей між новими та зареєстрованими речовими правами та відомостями на нерухоме майно. На підтвердження фактичного місцерозташування частини домоволодіння заявника за вказаною вище адресою [PERSON] вказала наступне. Так, батькам заявника - [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному на праві власності на підставі договору дарування, посвідченого 13 вересня 1974 року нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори, реєстр № 3259, належала Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] , з яких: житловий будинок літ. «А-1» та надвірні будівлі льох літ. «В», вбиральня літ. «д», навіс літ. «З», огорожа № 1 та 2. Рішенням Народного суду Харківського району Харківської області від 16 листопада 1975 року, встановлено порядок користування земельною ділянкою між співвласниками домоволодіння [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] . Рішення суду набрало законної сили та виконано судовим виконавцем. Під час виконання даного рішення суду між співвласниками укладено мирову угоду та [PERSON] поступилась [PERSON] , [PERSON] частину земельної ділянки, про що судовим виконавцем складено акт від 19 травня 1976 року. В подальшому, на підставі рішення Народного суду Харківського району Харківської області від 04 листопада 1986 року власником частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , замість [PERSON] став [PERSON] . 16 травня 1987 року [PERSON] набув право власності на 1/2 частину домоволодіння, яка належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. Співвласники вказаного вище домоволодіння знесли житловий будинок літ. «А-1» та на виділених ним частинах земельної ділянки побудували нові, а саме: батьки заявника побудували житловий будинок літ. «Б-1», який введений в експлуатацію актом про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію від 03 жовтня 1988 року та рішенням про приймання в експлуатацію Пісочинської селищної ради народних депутатів Харківського району від 12 липня 1988 року, за даними яких вказана адреса будинку: « [ADDRESS] »; [PERSON] збудував житловий будинок літ. «Л-1». При проведенні інвентаризації КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», станом на 05 червня 2018 року самочинного будівництва чи переобладнання домоволодіння не виявлено. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала Ѕ частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала Ѕ частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Поштова адреса частини домоволодіння, яке належить заявнику, змінена з « [ADDRESS] » на « [ADDRESS] », відомості про час та підставу цих змін відсутні, але відбулося ще до набуття батьками заявника права власності на вказане вище майно. В подальшому назва вулиці « Більшовицька » перейменована на « Культури », внаслідок цього поштова адреса заявника стала: « [ADDRESS] ». Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 13 серпня 2018 року перерозподілено ідеальні частки домоволодіння та визнано за [PERSON] право власності на 57/100 часток домоволодіння за адресою [ADDRESS] , та за [PERSON] - право власності на 43/100 часток домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті батьків. При зверненні до КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» з метою ознайомлення з інвентаризаційною справою на частку домоволодіння, яка належить заявнику, остання дізналася, що ній містяться документи з зазначенням номеру будинку « [ADDRESS] » та «№ 22». При вивченні архівних матеріалів бюро встановлено, що домоволодіння, яке складається з двох житлових будинків літ. «Б-1» та літ. «Л-1» розташоване на земельній ділянці, яка має вихід на дві паралельні вулиці та фактично має адресу: [ADDRESS] . Рішенням виконкому Пісочинської селищної ради № 573 від 13 липня 2010 року будинку літ. «Л-1», який належить [PERSON] присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . Рішенням виконкому Пісочинської селищної ради № 2/12 від 12 липня 2018 року житловому будинку літ. «Б-1» з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який належить [PERSON] присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . Заявник, з метою реєстрації права власності на належну їй 43/100 частини домоволодіння, звернулась до додержавного реєстратора з усіма правовстановлюючими документами та рішенням суду від 13 серпня 2018 року. Рішенням державного реєстратора № 43132047 від 21 вересня 2018 року [PERSON] відмовлено в реєстрації права власності. Після цього, заявник звернулась з аналогічною заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради. Рішенням державного реєстратора № 44964919 від 04 січня 2019 року [PERSON] відмовлено в реєстрації права власності на належні їй 43/100 частини домоволодіння, оскільки існують розбіжності в адресі домоволодіння. Отже, батькам заявника на праві власності належала Ѕ частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 13 серпня 2018 року за [PERSON] в порядку спадкування після смерті батьків визнано право власності на Ѕ частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . В ході розгляду справи вказані розбіжності між поштовими адресами частини домоволодіння залишилися поза увагою суду, рішення суду набрало законної сили, оскаржити його або іншим встановленим законом засобом усунити його недоліки заявник не має можливості. Право власності заявника ніким не оскаржується, проте вона позбавлена можливості зареєструвати його у встановленому законом порядку за наявності розбіжностей поштової адреси домоволодіння в номері будинку у правовстановлюючих документах, матеріалах інвентаризаційної справи та рішенні суду. За вказаних обставин заявник змушена звернутися до суду з заявою про встановлення юридичного факту. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 січня 2021 року відкрито провадження по справі. 21 січня 2021 року [PERSON] подала суду заяву про витребування доказів. 01 квітня 2021 року представник заявника - [PERSON] подала суду клопотання про витребування доказів та заяву про виклик свідків. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 липня 2021 року задоволено клопотання заявника про витребування доказів та зобов`язано Харківський обласний державний нотаріальний архів надати докази. Представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги свого довірителя, просила їх задовольнити з підстав, викладених у заяві, при цьому підтвердила, що рішення Харківського районного суду Харківської області від 13 серпня 2018 року про визнання за її довірителем права власності на частину нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , довіритель не оскаржувала, і у неї як представника, відсутня інформація, чому у позові довіритель вказувала адресу: [ADDRESS] . [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Представник виконавчого комітету Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Представник Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив ухвалити рішення на розсуд суду відповідно до діючого законодавства України. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що 43/100 частини домоволодіння, які є власністю [PERSON] на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 13 серпня 2018 року, фактично розташовані за адресою: [ADDRESS] , а чому у позові її мати вказувала адресу: [ADDRESS] , їй не відомо. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, свідка, розглянувши заяву представника КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», дослідивши докази по справі, приходить до наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначені ч. 1 ст. 315 ЦПК України; відповідно до частини другої вказаної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При вирішенні питання про встановлення юридичного факту щодо фактичного місцерозташування 43/100 частини домоволодіння право власності на які визнано рішенням Харківського районного суду Харківської області від 13 серпня 2018 року за [PERSON] , судом встановлено наступне. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 13 серпня 2018 року по цивільній справі №635/1789/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про перерозподіл ідеальних часток та визнання права власності на 57/100 частин житлового будинку, надвірних будівель та споруд, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про перерозподіл ідеальних часток та визнання права власності на 43/100 частин житлового будинку, надвірних будівель і споруд, первісний та зустрічні позови задоволено та перерозподілено ідеальні частки, визнано за [PERSON] право власності на 57/100 часток домоволодіння за адресою: [ADDRESS] ), які складаються з житлового будинку літ. "Л-1" загальною площею 76,20 кв.м житловою площею 47,20 кв.м, літньої кухні літ. "М", навісу літ. "Н", вбиральні літ. "О", вигрібної ями літ. "Р", колонки літ. "К", погребу літ. "П", сараю літ. "Т", гаражу літ. "С", гаражу літ. "С1" з оглядовою ямою літ. "с", огорож № 5,6,7,9; перерозподілено ідеальні частки та визнано за [PERSON] , [INFO] , право власності на 43/100 часток домоволодіння за адресою: [ADDRESS] ), які складаються з житлового будинку літ. «Б-1 загальною площею 140,6 кв.м., житловою площею 81,5 кв.м., гаражу літ. «Г», погріб літ. «В», сараїв літ «Д»,«Ф», вбиральні літ. «У», вигрібної ями літ. «И», колонки літ. «К1», літнього душу літ. «Ж», огорожі № 1, № 2, № 8 в порядку спадкування за законом після смерті її батьків - [PERSON] , [PERSON] . В ході розгляду цивільної справи №635/1789/18 судом встановлено наступне. Житловий будинок літ. «А-1» з відповідною частиною надвірних будівель льох літ. «В вбиральня літ. «д», навіс літ. «З», огорожа № 1 та № 2, які розташовані на земельній ділянці площею 1568 кв. м за адресою: [ADDRESS] , належав в 1/2 частині [PERSON] на підставі рішення Народного суду Харківського району від 04 листопада 1986 року та по 1/4 частині [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Народного суду Харківського району Харківської області від 18 листопада 1975 року, справа № 2-21020-1975 р., було визначено порядок користування вищезазначеною земельною ділянкою [ADDRESS] між співвласниками [PERSON] та [PERSON] разом з [PERSON] по 1/2 частині, тобто по 784 кв.м. 16 травня 1987 року [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 16 травня 1987, посвідченого державним нотаріусом Другої Харківського району державної нотаріальної контори, придбав у [PERSON] 1/2 частину житлового будинку літ. «А-1» з відповідною частиною надвірних будівель льох літ. «В», вбиральня літ. «д», навіс літ. «З», огорожа № 1 та 2, які розташовані на земельній ділянці площею 1568 кв.м, за адресою: [ADDRESS] . Право власності було зареєстровано в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації. Таким чином, житловий будинок літ. «А-1» з відповідними надвірними будівлями був зареєстрований в бюро на праві власності в 1/2 частині за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 16.05.1987 року, реєстровий номер 947, про що зроблено запис в реєстрову книгу БТІ № 7, реєстр № 569 від 30.05.1987 року та по 1/2 частині за кожним [PERSON] та [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Дергачівською нотаріальною конторою 13.09.1974 р. Р№ 3259, про що зроблено запис в реєстрову книгу БТІ № 7, реєстр N9 569 від 11.06.1975 р. В теперішній час зареєстрований в бюро технічної інвентаризації будинок було знесено. В 1975 р. на даній земельній ділянці [PERSON] та [PERSON] був зведений житловий будинок літ. «Б-1» загальною площею 141,20 кв.м., житловою площею 81,50 кв.м. а [PERSON] - житловий будинок літ. «Л-1» (1990 р. побудови) загальною площею 76,10 кв.м., житловою площею 47,20 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами. Згідно рішення IV сесії VI скликання Пісочинської селищної ради від 17.02.2011 р., та VI сесії VI скликання Пісочинської селищної ради від 21.04.2011 року [PERSON] було надано дозвіл на збереження своїх будівель. При проведенні поточної інвентаризації КП "Харківське районне бюро технічної інвентаризації" станом на 01.12.2017 року самочинного будівництва чи переобладнання не виявлено. Адреса земельної ділянки з надвірними будівлями та спорудами була змінена з [ADDRESS] . Потім, рішенням виконавчого комітету Пісочинської селищної ради Харківського району за № 573 від 13.07.1010 року домоволодінню [PERSON] було присвоєно окрему поштову адресу: [ADDRESS] . Вартість належних [PERSON] житлового будинку літ. "Л-1" загальною площею 76,20 кв.м житловою площею 47,20 кв.м, літньої кухні літ. "М", навісу літ. "Н", вбиральні літ. "О", вигрібної ями літ. "Р", колонки літ. "К", погребу літ. "П", сараю літ. "Т", гаражу літ. "С","С1" з оглядовою ямою літ. "с", огорожі № 5,6,7,9 станом на 01.12.2017 року в цінах на 01.04.2017 р. складає 496729 гривень, та становить 57/100 часток від вартості всіх будівель і споруд, розташованих на земельній ділянці. Судом встановлено, що 12.07.1988 року Виконавчий комітет Пісочинської селищної ради народних депутатів Харківського району Харківської області своїм рішенням № 417 прийняв в експлуатацію житловий будинок літ. «Б-1» збудований батьками [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] , шляхом перебудови належної їм 1/2 частини старого житлового будинку з перевищенням норм житлової площі на 1,5 кв.м., загальною площею 76,1 кв.м. Адреса вказаної вище земельної ділянки, на якій розташовані житлові будинки, була змінена з [ADDRESS] на нову адресу - [ADDRESS] . Вартість належних батькам [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] житлового будинку літ. «Б-1» загальною площею 140,6 кв.м., житловою площею 81,5 кв.м., гаражу літ. «Г», погрібу літ. «В», сараїв літ «Д», «Ф», вбиральні літ. «У», вигрібної ями літ. «И», колонки літ. «К1», літнього душу літ. «Ж», огорожі № 1, № 2, № 8 в цінах на 01.04.2017 року складає 367250 грн. та становить 43/100 часток від вартості всіх будівель і споруд, розташованих на земельній ділянці. В якості доказів суду надано: копія договору дарування, укладеного 13 вересня 1974 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , посвідчений 13 вересня 1974 року нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори, реєстр № 3259, відповідно до умов якого [PERSON] подарувала [PERSON] , [PERSON] в рівних частинах кожному Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] ); копія рішення Народного суду Харківського району Харківської області від 18 листопада 1975 року по справі № 2-21020-1975 р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою; копія акту судового виконавця народного суду Харківського району від 19 травня 1976 року щодо виконання рішення суду від 18 листопада 1975 року з приводу порядку використання земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] ; копія акту від 03 жовтня 1988 року про закінчення будівництва та введення в експлуатацію будівлі за адресою: [ADDRESS] ; копія рішення Пісочинської селищної ради народних депутатів Харківського району № 417 від 12 липня 1988 року про приймання в експлуатацію житлового будинку літ. «Б-1» в [ADDRESS] , побудованого [PERSON] та [PERSON] шляхом перебудування, належної їм Ѕ частини старого житлового будинку; копія матеріалів інвентаризаційної справи № 1870 на домоволодіння [ADDRESS] ; копія технічного паспорту на житловий будинок за адресою [ADDRESS] ) смт Пісочин, виготовлений КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 05 червня 2018 року на ім`я [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; копія довідки № 258, наданої 18 червня 2018 року КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», за даними якої за серед архівних інвентаризаційна-реєстраційних документів БТІ містяться матеріали технічної інвентаризації та реєстрації станом на 31 грудня 2012 року на два різні об`єкти, що мають однакову поштову адресу: [ADDRESS] ; при вивченні архівних матеріалів бюро встановлено, що вищезазначене домоволодіння, яке складається з двох житлових будинків літ. «Б-1» та літ. «Л-1» розташоване на земельній ділянці, яка має вихід на дві паралельні вулиці та фактично має адресу: [ADDRESS] , (об`єкт за [ADDRESS] в бюро не обліковується); копія рішення виконавчого комітету Пісочинської селищної ради Харківського району № 2/12 від 12 липня 2018 року, за даними якого житловому будинку літ. «Б-1» з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] ; копія будинкової книги для прописки громадян в будинку [ADDRESS] ; фотокопії зі справ Харківського обласного державного нотаріального архіву: договір купівлі-продажу, посвідчений 11 серпня 1971 року державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, реєстр № 2821, свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 15 червня 1971 року державним нотаріусом Другої Харківського району державної нотаріальної контори, реєстр № 1468. Також суду надано: рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Харківської районної державної адміністрації Харківської області № 43132047 від 21 вересня 2018 року про відмову у державні реєстрації прав та їх обтяжень, яким [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; копія рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області № 44342758 від 30 листопада 2018 року про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; копія рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області № 44878543 від 27 грудня 2018 року про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; копія рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області № 44964919 від 04 січня 2019 року про відмову у державні реєстрації прав та їх обтяжень, яким [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 315 частина 1 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд, проаналізувавши надані докази у їх сукупності, вважає, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають, як такі, що не ґрунтуються на нормах закону, оскільки встановлення факту розташування будинку за адресою, іншою ніж вказано у рішенні суду про визнання права власності на цей будинок по своїй суті є ревізією судового рішення, яким повністю задоволені вимоги заявника на підставі поданого нею позову, доказів та визнано право власності на нерухоме майно за адресою, що зазначалась у позові. Враховуючи вищевикладені обставини, суд відмовляє в задоволенні вимог про встановлення факту, що має юридичне значення, при цьому звертає увагу заявника, що вона не позбавлена права звернутися до суду із заявою про перегляд рішення Харківського районного суду Харківської області від 13 серпня 2018 року суду за нововиявленими обставинами, якщо такі мають місце, зокрема щодо існування рішення № 2/12 від 12.07.2018 року виконавчого комітету Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, або звернутися до суду апеляційної інстанції з апеляційної скаргою та клопотанням про поновлення строків апеляційного оскарження рішення суду, якщо мало місце неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Outcome: dismissed