Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

21.11.2019 року [PERSON] звернувся до Турківського районного суду Львівської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу йому належить транспортний засіб марки «Mercedec - Benz Atego», номерний знак [NUMBER] . 13.09.2019 року він передав зазначений автомобіль [PERSON] для поїздки в с. Ясениця Турківського району Львівської області. Однак, коли [PERSON] знаходився о 14 годині 43 хвилини по вулиці Шевченка в с. Ясениця Турківського району, то відповідач [PERSON] наніс удар сокирою у лобове скло автомобіля, чим завдав транспортному засобу механічних пошкоджень. [PERSON] був змушений викликати поліцію, та по його заяві працівниками поліції проводилася перевірка. Так як мали місце цивільно - правові відносини розгляд звернення [PERSON] було припинено. Після вказаних подій він змушений був звернутися на СТО для проведення ремонту автомобіля, а саме, здійснено заміну вітрового скла, вартість ремонту разом із запчастинами склала 5155.00 гривень. Також вказаними діями відповідач спричинив і моральну шкоду, яка виразилася у душевних стражданнях. Просить суд стягнути з відповідача на його користь 5155,00 гривень матеріальної шкоди, 2000,00 гривень моральної шкоди та понесені судові витрати. З протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2019 року (а.с.17) відомо, що призначення не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. Розпорядженням в.о. голови Турківського районного суду Львівської області Кріль Л.М. №01-09/21/20 від 13.03.2020 року справу передано на розгляд найбільш територіально наближеного суду - до Старосамбірського районного суду Львівської області в зв`язку з неможливістю автоматизовано розподілити справу, оскільки рішенням Вищої ради правосуддя №3049/0/15-19 від 21.11.2019 року єдиний працюючий суддя Турківського районного суду Львівської області Кріль Л.М. відсторонений від здійснення правосуддя до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження (всі інші посади суддів - вакантні), що підтверджується протоколом про неможливість автоматизованого розподілу справи між суддями. 27.03.2020 року справа поступила до Старосамбірського районного суду Львівської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2020 року справа передана судді [PERSON] . Наказом №47-К від 10.07.2020 року суддю [PERSON] відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю [INFO] . З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П. Ухвалою судді від 07.10.2020 року, року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 11 годину 30 хвилин 03.12.2020 року, яке відкладено на 15 годину 00 хвилин 08.06.2021 року. Ухвалою суду від 08.06.2021 року підготовче провадження у справі зарито, справу призначено до судового розгляду на 15 годину 15 хвилин 12.07.2021 року. Ухвалою суду від 12.07.2021 року судове засідання відкладено на 17 годину 00 хвилин 10.11.2021 року. Ухвалою суду від 10.11.2021 року судове засідання відкладено на 17 годину 30 хвилин 26.01.2022 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, був належно повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.56). 02.12.2020 року надіслав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позов підтримує в повному обсязі (а.с.33). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був належно повідомлений, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.54), відзив на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав, про причини неявки суд не повідомив. В матеріалах справи знаходяться докази того, що відповідач повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином в тому числі через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України (а.с.54, 57-58). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено наступні обставини та зміст спірних правовідносин. Згідно з ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Позивач [PERSON] є власником атомобіля, марки «Mercedec - Benz Atego», державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.4). З рапорта старшого інспектора - чергового СРПП №2 Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області від 13.09.2019 року відомо, що 13.09.2019 року о 14 годині 45 хвилин надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 13.09.2019 року о 14 годині 43 хвилин, за адресою: с.Ясениця, вул.Шевченка, Турківського району Львівської області, невідомий розбив сокирою лобове скло в автомобілі [PERSON] (а.с.6). З заяви [PERSON] від 13.09.2019 року відомо, що він просить прийняти міри до [PERSON] , жителя с.Ясениця Турківського району Львівської області, який 13.09.2019 року пошкодив лобове скло на автомобілі марки «Мерседес Атего», номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] (а.с.12). З листа Турківського відділення поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області №3842 від 28.09.2019 року відомо, що у Турківському відділенні поліції Самбірськоговідділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області в межах компетенції розглянуто повідомлення [PERSON] .. Дане звернення 13.09.2019 року зареєстроване в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №3842, 3846. В ході проведеної перевірки встановлено, що по даному факту відсутні ознаки будь якого адміністративного чи кримінального правопорушення, даний факт підтверджується лише показами [PERSON] , свідків чи очевидців даної події встановити не представилось можливим, по даному факту вбачаються ознаки Цивільно правових відносин, а тому подальший розгляд звернення [PERSON] припинено, матеріали перевірки здані в архів Турківського ВП. В поясненні [PERSON] від 13.09.2019 року, зазначено, що 13.09.2019 року, близько 13 години 00 хвилин, на дорогу біля його будинку заїхав грузовий автомобіль, марки «Мерседес», який своїм кузовом обірвав йому електролінію до його будинку та залишив його без світла. На запитання, чи розбивав він лобове вікно вищевказаного автомобіля, [PERSON] відповів - «так» (а.с.14). Фізичною особою-підприємцем [PERSON] складено акт про надання послуг RO00005608 від 16.10.2019 року та видано рахунок [PERSON] на оплату № КР00000023 від 16.10.2019 року, а саме: скло вітрове Sekurit - 3520,00 гривень, ущільнювач вітрового скла - 410,00 гривень, скло вітрове - заміна - 1125,00 гривень, мийка на віддачу - 100,00 гривень, загальна сума 5155,00 гривень (а.с.7-8). Згідно з положеннями ст.22 ЦКУ, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У відповідності до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншими ушкодженнями здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Відповідно до ст.23 Цивільного кодексу України (далі ЦК) особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За приписами частини першої ст.1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1)якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. (п.1 частина друга ст.1167 ЦК). Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам),дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Вимогами ст.1187 ЦК, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непоборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до роз`яснень п.2 постанови пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року із наступними змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», при заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на його володільця не може бути покладено обов`язок по її відшкодуванню, якщо вона виникла внаслідок непоборної сили або умислу потерпілого, а у випадках, передбачених спеціальним законом-тільки умислу потерпілого. Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, коли іншого не встановлено законом, розмір належного з володільця джерела підвищеної небезпеки відшкодування має бути зменшений або у відшкодуванні шкоди має бути відмовлено. Згідно ч.1 ст.1193 ЦК умисел потерпілого відноситься до юридичного факту, за наявності якого особа, яка завдала шкоди, безумовно звільняється від обов`язку її відшкодувати. Діяти умисно означає передбачати і бажати настання шкоди або свідомо її допускати. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] до [PERSON] необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 5155,00 гривень матеріальної шкоди, 2000,00 гривень моральної шкоди. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 768,40 гривень (а.с.1).

Outcome: approved