Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

24.01.2022 начальник структурного підрозділу КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» Середа О. звернувся до суду з вищевказаною заявою, мотивуючи тим, що [PERSON] , [INFO] , мешканка [ADDRESS] , доставлена працівниками поліції у супроводі сина у зв`язку з неадекватною поведінкою: (зі слів та заяви сина): почала бити вікна, намагалася склом порізати собі шию і ноги, розкидала речі, постійно кричить, стала збудженою, кидається з кулаками на нього, тікає з дому, була відсутня майже добу, за рішенням лікаря - психіатра госпіталізована до КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» в примусовому порядку. Відповідно до висновку ЛКК № 3 від 24.01.2022 [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, її обстеження та лікування можливі лише в стаціонарних умовах, потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». У судовому засіданні представник КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» лікар - психіатр Коваленко О.В. заявлені вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у заяві та пояснила, що з травня 2021 року у [PERSON] , після перенесеного оперативного втручання з приводу видалення катаракти, погіршився психічний стан, до них із відповідною заявою про госпіталізацію звернувся син [PERSON] , зазначивши, що його мати побила вікна, виявляла суїцидальні прояви, погрожувала йому. Комісією лікарів-психіатрів закладу встановлена наявність у [PERSON] ознак тяжкого психічного розладу, внаслідок чого остання виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, її обстеження та лікування можливі лише в стаціонарних умовах, оскільки вона не вважає себе психічно хворою і добровільно лікуватися не бажає, тому просить заяву задовольнити. [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти госпіталізації її до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. Законний представник [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що психічний стан його матері [PERSON] став поступово змінюватися після перенесеного нею оперативного втручання у травні 2021 року. Спочатку їй допомагали ліки, проте 23.01.2022 о 5-00 годині ранку вона побила вікна у будинку, застосовувала до нього фізичну силу, спричиняла собі ушкодження, у зв`язку з чим [PERSON] побоюється за її та власне життя, оскільки проживає разом з нею. Самостійно [PERSON] не може проживати, оскільки не здатна сама забезпечити собі належні умови проживання. Просив задовольнити клопотання про госпіталізацію в примусовому порядку [PERSON] до психіатричної лікарні, оскільки остання може становити загрозу як для себе, так і для оточуючих. Представник [PERSON] - адвокат Єфіменко Л.І. у судовому засіданні вважала за можливе задовольнити заявлене клопотання, оскільки на даний час [PERSON] за своїм психічним станом потребує лікування в умовах стаціонару. Вислухавши пояснення лікаря-психіатра, осіб, які беруть участь у справі, врахувавши думку прокурора, який вважає заяву лікарні обґрунтованою, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 9 «Основ законодавства України про охорону здоров`я» застосування примусових заходів медичного характеру щодо осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння, обмеження прав інших громадян у вигляді примусового медичного огляду або примусової госпіталізації, а також у зв`язку з проведенням карантинних заходів допускається тільки на підставах і в порядку, передбачених законами України. Згідно ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Факт тяжкого психічного захворювання підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів № 3 від 24.01.2022, відповідно до якого [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, її обстеження та лікування можливі лише в стаціонарних умовах, потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Таким чином суд вважає, що [PERSON] підлягає госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку, оскільки іншими заходами її лікування забезпечити неможливо, а інтереси та безпека суспільства, в даному випадку, переважають над інтересами окремої особи.

Outcome: approved