Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

У квітні 2021 р. Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - Банк) звернулось з позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.11.2013 р. станом на 16.03.2021 р. у розмірі 22 517,32 грн., посилаючись на те, що [PERSON] не виконує належним чином зобов`язань за зазначеним договором. [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що Банк не надав доказів одержання ним кредиту, він взагалі не отримував від Банку будь-яких коштів, 29.09.2016 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення шахрайських дій, які полягали у знятті з його картки шахраями коштів. Крім того, [PERSON] просить застосувати позову давність. Судом з`ясовано, що 07.11.2013 р. [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (далі - Заява) (а. с. 18). Як вбачається з Заяви, [PERSON] погодився з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами становлять між ним та Банком договір про надання банківських послуг, він ознайомлений з цим договором до його укладення та згоден з його умовами. 01.08.2014 р. на ім`я [PERSON] було відкрито кредитну картку, що підтверджується довідкою про надані кредитні картки (а. с. 17) та [PERSON] не заперечується. З розрахунків заборгованості за договором № б/н від 07.11.2013 р. випливає, що Банк вважає, що станом на 16.03.2021 р. заборгованість [PERSON] за тілом кредиту за договором від 07.11.2014 р. становить 22 517,32 грн. (а. с. 8, 9 - 11, 12 - 13). Разом з тим, з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на [PERSON] , випливає, що максимальний кредитний ліміт, який було встановлено за Заявою, становив 18 000,00 грн. (а. с. 16). При цьому у позовній заяві Банк також посилається на те, що за Заявою [PERSON] було встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти (тобто 8 000,00 грн.), у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 18 000,00. Таким чином [PERSON] не міг отримати кредит у розмірі, більшому ніж 18 000,00 грн. За таких обставин твердження Банку про те, що [PERSON] станом на 16.03.2021 р. має заборгованість за тілом кредиту у розмірі 22 517,32 грн. є безпідставним та суперечить навіть підставі позову. Отримання ж [PERSON] кредиту у розмірі 17 955,09 грн., тобто у межах кредитного ліміту, підтверджується випискою з його рахунку станом на 17.03.2021 р., з якої вбачається, що кредит у цьому розмірі було отримано 28.02.2016 р. (а. с. 14 - 15) Ця виписка є належним та допустимим доказом, вона спростовує посилання [PERSON] на те, що Банк не надав доказів одержання ним кредиту, і що він взагалі не отримував від Банку будь-яких коштів. Посилання [PERSON] на те, що 29.09.2016 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення шахрайських дій, які полягали у знятті з його картки шахраями коштів, підтверджується витягом від 10.03.2016 р. з кримінального провадження № 12016060050000353 від 29.09.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 190 Кримінального кодексу України, проте цей витяг лише містить відомості про фабулу кримінального правопорушення, а не підтверджує наведені у ньому обставини, у тому числі ті, на які посилається [PERSON] , заперечуючи проти позову (а. с. 76). Крім того, зазначеному витягу більше п`яти років, при цьому у матеріалах справи відсутні будь-які актуальні відомості щодо стану розгляду кримінального провадження № 12016060050000353 від 29.09.2016 р. З виписки з рахунку [PERSON] станом на 17.03.2021 р. також випливає, що 19.03.2016 р. йому було перераховано 1 000,00 грн. (а. с. 14 - 15), а тому його заборгованість за тілом кредиту становить 16 955,09 грн. Щодо заяви про застосування позовної давності Суд зазначає наступне. Відповідно до 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі статтею 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною першою статті 261 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною п`ятою статті 261 Цивільного кодексу України встановлено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. У Заяві відсутні умови про строк надання [PERSON] кредиту. Банк, обґрунтовуючи позов, посилається на Умови та Правила надання банківських послуг, та Тарифи, які викладені на сайті www.privatbank.ua, як на частини договору, укладеного з [PERSON] , при цьому до позовної заяви додано витяг з Тарифів та Умов та правила надання банківських послуг (а. с. 18, 20 - 55). При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Тарифи та Умови та Правила надання банківських послуг розумів [PERSON] та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Заяву. Крім того, роздруківка із сайту Банку належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (Банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 р. (провадження № 6-16цс15) і не спростовано Банком при розгляді вказаної справи. При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом. Витяги з Тарифів, Умови та Правила надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи, не містять підпису [PERSON] , тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 07.11.2013 р. шляхом підписання Заяви. Таким чином договір від 07.11.2013 р. не місить умов про строк надання кредиту, а тому Банк має право вимагати повернення кредиту у будь-який час (якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства - частина друга статті 530 Цивільного кодексу України). Борг [PERSON] за тілом кредиту у розмірі 16 955,09 грн. виник 19.04.2016 р., а відтак з наступного дня у Банку виникло право пред`явити до [PERSON] вимогу про повернення цього кредиту, тобто з 20.06.2016 р. розпочався перебіг позовної давності за цією вимогою, якій закінчився 20.06.2019 р. Однак з позовом до [PERSON] Банк звернувся 19.03.2021 р. або пізніше, що випливає з дати позовної заяви - 18.03.2021 р. та дати платіжного доручення про сплату судового збору - 19.03.2021 р. (а. с. 5, 6), тобто після спливу строку позовної давності. Частинами третьою - п`ятою статті 267 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Матеріали справи не свідчать про поважність причин пропущення Банком позовної давності, а відтак Суд відмовляє у задоволенні позову у зв`язку зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено [PERSON] .

Outcome: dismissed