Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення по сплаті аліментів та про зміну способу стягнення аліментів. Позов мотивовано тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. В 2012 році позивачка уклала новий шлюб і змінила прізвище на « [PERSON] ». В шлюбі у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.12.2007 року. Рішенням Могилів - Подільського суду Вінницької області від 12.04.2010 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки в розмірі 500,00 грн. Рішенням Могилів - Подільського суду Вінницької області від розмір аліментів було збільшено до 1000,00 грн. Відповідач з січня 2021 року ухиляється від виконання судового рішення та згідно виданого виконавчою службою розрахунку заборгованості по аліментам слідує, що борг по аліментам станом на жовтень 2021 року становить 5919,54 грн. Так як заборгованість по аліментам становить 5919,54 грн. т загальний розмір пені становить 5919,54 грн. тобто є рівний розміру заборгованості. Крім того, сума аліментів у розмірі 1000,00 грн. є мізерною, дитина росте і потребує значно більших витрат на харчування, одяг, взуття, лікування, придбання необхідних речей для навчання у школі. Просила суд, змінити спосіб стягуваних з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] присуджених згідно рішення Могилів - Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05.02.2018 року по справі № 138/1983/17 з твердої грошової суми 1000,00 грн. на ј частку від усіх видів доходів [PERSON] , але не менше як 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Стягнути [PERSON] на користь [PERSON] пеню в сумі 5919,54 грн. за прострочення сплати аліментів. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду відзив у якому зазначив, що позов визнає частково, а саме, що сума пені становить 4 446,45 грн. Суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутність сторін на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. В шлюбі у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.12.2007 року (а.с.11). Рішенням Могилів - Подільського суду Вінницької області від 12.04.2010 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки в розмірі 500,00 грн. Рішенням Могилів - Подільського суду Вінницької області від 05.02.2018 року розмір аліментів було збільшено до 1000,00 грн.(а.с.12) [PERSON] з січня 2021 року ухиляється від виконання судового рішення та згідно виданого виконавчою службою розрахунку заборгованості по аліментам слідує, що борг по аліментам станом на жовтень 2021 року становить 5919,54 грн.(а.с.14). В [PERSON] діагностовано пласковальгусну деформацію стоп, сполучнотканинна дисплазія, рекомендовано проведення високовартісних обстежень(а.с.20-21). [PERSON] почала навчатись у КЗ «Подільський науково - технічний ліцей для обдарованої молоді» (а.с.22). Відповідно до розрахунку заборгованості пені [PERSON] , пеня становить 4466,45 грн., оскільки:в березні, квітні та липні відповідач погашав заборгованість зі сплати аліментів відповідно до квитанцій: 31.03.2021 року - 1000,00 грн., 23.04.2021 року - 1200,00 грн., 15.07.2021 року - 1206,03 грн., 07.11.2021 року - 1255,00 грн., 23.11.2021 року - 1255,00 грн.(а.с.54-59). Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Крім того, статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 11 ЗУ «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно ч. 1ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до цивільного кодексу України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України). Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно п. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зважаючи на положення ст. ст. 141,180-182 СК України, зокрема про солідарний обов`язок батьків на утримання неповнолітньої дитини, суд вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Могилів - Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05.02.2018 року, стягнувши з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу). Крім того, відповідно до ст. 196 СК України, розмір пені становить 1 % суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, починаючи від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 % заборгованості. Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 25.04.2018 у справі № 572/1762/15-ц відступила від усталеної практики встановила порядок розрахунку пені за прострочення сплати аліментів. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення пені на підставі ч. 1 ст. 196 СК України суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням встановленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Далі потрібно підсумувати розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначити загальну суму пені за весь період заборгованості шляхом додавання показників за кожен місяць. Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. В рішенні Могилів - Подільського суду Вінницької області від 05.02.2018 року не визначено дати з якої щомісячно відраховувати аліменти. Враховуючи вище викладене, пеня за прострочення сплати аліментів становить 4 446,45 грн. відповідно до розрахунку поданого відповідачем, який суд вважає вірним та таким що грунтується на вимогах закону. Згідно ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, він підлягає до стягненню в дохід держави з відповідача у розмірі 908, 00 гривень. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 80,84,141,179,180-183,185,196 СК України,

Outcome: partial