Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідачки про захист прав споживачів, стягнення коштів, а саме просить стягнути з відповідачки на її користь сплачені грошові кошти за послуги хімчистки у сумі 350 гривень 00 копійок, стягнути з відповідачки на її користь компенсацію вартості куртки у сумі 1 099 гривень 00 копійок, а також просить стягнути з відповідачки на її користь моральну шкоду у сумі 5 000 гривень 00 копійок, посилаючись на те, що 31 березня 2021 року, вона здала куртку ФОП [PERSON] для виконання послуг хімчистки за адресою: [ADDRESS] , ательє «[INFO]» за 350,00 гривень, проте під час перевірки нею виконаної хімчистки було виявлено істотні недоліки, а саме що штучний наповнювач куртки деформувався та збився окремими частинами, внаслідок чого вона була вимушена тричі звертатись до ФОП [PERSON] з вимогою виправлення недоліків, на що отримала відмову. Після цього вона зверталась до відповідачки з вимогою про повернення грошових коштів за неякісно виконану хімчистку та компенсувати вартість куртки, проте відповідачка в усній формі відмовила їй в задоволенні її вимог та ввела її в оману щодо гарантійного строку та гарантійного обслуговування а також місця розташування і повної назви суб`єкта господарювання. За таких обставин вона була змушена звернутись до Держспоживслужби для захисту своїх прав. Під час проведення перевірки, ФОП [PERSON] створювала перешкоди для фахівців держспоживслужби. 7 травня 2021 року вона звернулась до відповідачки з письмовою претензією повернути грошові кошти. Цей лист вона направила рекомендованим листом Укрпоштою, проте відповідачка отримавши листа проігнорувала його. Враховуючи все вищевикладене вважає, що надані послуги хімчистки ФОП [PERSON] були надані неналежним чином, що спричинило пошкодження її майна. Внаслідок чого вона зазнала значної моральної шкоди, що полягала в душевних хвилюваннях, погіршення стосунків з оточуючими і як наслідок погіршення здоров`я, вона була вимушена приділяти значну частину свого особистого часу на вирішення даної проблеми, багаторазово зверталася до відповідачки, як усно так і письмово. Близькі та оточуючі почали докоряти їй тим, що вона отримала неякісну послугу, спричинену моральну шкоду вона оцінює в 5 000 гривень, а тому у зв`язку з вищевикладеним, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. 26.10.2021 року винесено ухвалу, про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду. 13.12.2021 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справ до розгляду по суті. 24.01.2022 року внесено ухвалу про заміну відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] на її правонаступника [PERSON] , залучивши її до участі у цивільній справі в якості відповідача. 24.01.2022 року винесено ухвалу про відмову в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмету спору. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Пояснила, що вона звернулась до відповідачки за послугами з хімчистки, здала відповідачці зимову куртку та оплатила вартість послуг, таким чином придбавши послуги з хімчистки. Відповідачка отримала кошти за послуги та надала їй квитанцію. Куртку було зіпсовано після отримання коштів, а саме після хімчистки в куртці збився наповнювач. У розмові з відповідачкою, остання погодилась з фактом псування куртки, вона намагалась виправити псування, проте стан куртки не змінився. Вона зверталась до відповідачки з проханням повернути кошти в розмірі вартості зіпсованої куртки і вартість послуг хімчистки, на що відповідачка пропонувала їй частково компенсувати понесені витрати, проте вона не погодилась. При зверненні до відповідачки про надання інформації щодо своєї діяльності, відповідач її відмовила, а в приміщенні де відповідачка надає послуги був відсутній куточок споживача. Також відповідачка не надала їй відомостей про фірму з надання послуг хімчистки, перешкоджала проведенню перевірки Держспоживслужбою. Так відповідачка займається нечесною підприємницькою діяльністю. Вона звернулась саме до відповідачки, оскільки на фасаді приміщення, де здійснює свою діяльність відповідачка було написано про надання послуг хімчистки, проте де саме і ким проводилась хімчистка їй не відомо, а тому відповідальною за зіпсовану річ є саме відповідачка. Відповідачка в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила в повному обсязі та просила відмовити в їх задоволенні, посилаючись на необґрунтованість та недоведеність. Пояснила, що вона є неналежним відповідачем, оскільки вона тільки приймала куртку для проведення хімчистки, проте саме її не робила, хімчистка проводилась іншими особами, коли позивачка здала їй куртку вона видала їй квитанцію. Після отримання куртки після проведення хімчистки, позивачка повернулась до неї десь через дві години і заявила, про наявні недоліки, на що вона запропонувала позивачці зробити перечистку, на що позивачка погодилась, після чого було проведено перечистку. Вона пропонувала позивачці повернути кошти за хімчистку, на що вона відмовилась і почала вимагати оплатити їй вартість куртки відповідно до квитанції, проте вона не погодилась, оскільки куртка була не нова, їй було десь пів року. Претензію позивачки вона отримувала, куточок споживача не є обов`язковим. Держспоживслужба не є державною установою, а тому вони не мають права проводити перевірку. Висновку експертизи про пошкодження майна позивачкою суду не подано. Позивачка не надала суду належних і допустимих доказів, що саме внаслідок її дій було пошкоджено майно позивачки. Позивачці було відомо про те, що вона лише приймає речі на хімчистку, проте проводить хімчистку інша організація. Дії позивачки вважає шахрайськими. Суд вислухавши позивача та відповідача, перевіривши та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 31 березня 2021 року позивачкою [PERSON] була здана куртка ФОП [PERSON] для виконання послуг хімчистки за адресою: [ADDRESS], Ательє «[INFO]» за 350,00 гривень, що підтверджується квитанцією № 593. На підставі договору з хімчисткою ФОП « [PERSON] », в обов`язки відповідачки входить прийом брудного одягу, обстеження виробу на наявність складних плям та сильного забруднення та оформлення квитанції, що підтверджується копією договору. На момент прийому куртки, квитанція № 593, при ретельному огляді відповідачкою було виявлено пляму на лівому рукаві про, що було зазначено в квитанції. Замовлення № 593 забрав кур`єр доставивши речі в хімчистку. Після хімчистки 06. 04 2021 року замовлення № 593 знову повернули в пункт прийому. Позивачка [PERSON] поставила підпис на квитанціях на трьох екземплярах, тим самим погодилась з умовами виконаної роботи, перед тим як забрати куртку ретельно декілька разів оглянула річ, після чого оплатила замовлення що підтверджується квитанцією № 593, та забрала річ додому. Через деякий час приблизно через три або чотири години, позивачка [PERSON] повернулася з курткою та заявила що річ було зіпсовано. Відповідною було запропоновано позивачці здати куртку на перечистку, на що вона погодилась, внаслідок чого замовлення № 593 13.04.2021 року було відправлено в хімчистку на перечистку, що також підтверджується матеріалами справи. Після того, як після перечистки куртки, позивачка почала вимогами у відповідачки грошові кошти, як відшкодування зад вданої шкоди, проте належних у допустимих доказів пошкодження речі саме відповідачкою суду не подано, Згідно п.1 ч.2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено права споживача у разі порушення умов договору про виконання робіт (надання послуг). Згідно ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до приписів ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 76 - 81 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, тому позов не підлягає задоволенню в повному обсязі. Так, під час розгляду справи позивачкою не подано суду належних і допустимих доказів, завдання їй шкоди, а з поданих позивачкою доказів, які містяться в матеріалах справи встановлено лише факт звернення позивачкою до відповідачки послугами з хімчистки, проте факт завдання шкоди позивачкою не підтверджено, а копій фотокарток, які подано суду в якості доказів, не вбачається факту завдання шкоди. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує положення ст.141 ЦПК України, звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» та ухвалення рішення на користь відповідача, у зв`язку з чим витрати по сплаті судового збору підлягають компенсації за рахунок держави.

Outcome: dismissed