Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

В вересні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Держава Україна в особі Верховного Суду про відшкодування моральної шкоди, завданої очевидною бездіяльністю/невиконанням рішення суду у справі №686/17062/15, в якому просить: стягнути з держави Україна на його користь чотири трильйони гривень моральної шкоди, завданої очевидною бездіяльністю/невиконанням рішення суду у справі №686/17062/15 за період з 21 вересня 2021 року по 29 вересня 2021 року, яке набрало законної сили 28.02.2020 року. В обгрунтування позову позивач вказав, що 21.12.2020 року він здав оригінал виконачого листа в справі №686/17062/15 від 02.03.2020 року, однак до сьогодшінього дня йому не перераховано кошти, тобто є явне невиконання рішення суду на підставі виконавчого листа, який ніколи ніким не визнавався таким, що не підлягає виконанню. Моральна шкода, завдана йому, полягає у порушенні його прав та моральних стражданнях. Внаслідок невиконання рішення судів порушено його наступні права: конституційне право споживача на доброякісну послугу від органів державної влади держави Україна в частині правомірності та добросовісності; право правомірного очікування на справедливий суд та відшкодування витрат, які були понесені ним на відновлення порушених його прав, яке держава Україна зобовязана забезпечити і яке є реальним, а не уявним чи примарним / законний інтерес, який отримує законний захист є правом очікування, а покладені обовязки на судову владу та державу Україна, полягають в тому, щоб рішення було не просто винесене, а й виконане; право на справедливий суд /порушення ст.6 Конвенції/«Рисовський проти України»: виконання остаточного рішення, постановленого національним судом, є невід`ємною частиною «суду» у розумінні ст. 6 Конвенції (п. 1 ст. 6 Конвенції, заява № 29979/04 від 20 жовтня 2011 року); право на судовий захист, адже виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18- рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення КСУ від 25.04.2012 №11-рп/2012), а невиконання судового рішення до сього дня є триваючим правопорушенням, оскільки принцип «мовчазної згоди» не може застосовуватись для легалізації триваючого правопорушення або здійснення незаконної діяльності (ВС/КАС № 826/2810/17 від 26.06.2018), навіть якщо ця бездіяльність здійснюється ДКСУ. Таким чином оцінений ним розмір моральної шкоди у чотири трильйони гривень є достатнім покриттям його страждань, які у разі незгоди з ним відповідачем, обовязок доказування його неспівмірності завданої моральної шкоди у відповідності до закріпленої в ЦК України презумпції вини особи, яка вчинила правопорушення, покладається на відповідача. Це означає, що особа вважається винною у завданні шкоди, невиконанні зобов`язання або іншому правопорушенні, оскільки не буде доведено іншого (ст. 614 та ч. 2 ст. 1166 ЦК). Відповідач порушив принцип поваги до правової ситуації, створеної Законом, в тому числі і Конституцією України, не виконуючи своє ж рішення. Рішення ВСУ та ВС незалежно від того, визначено в них порядок і строки їх виконання чи ні, є обов`язковими до виконання на всій території України, вони мають пряму дію і для набрання чинності не потребують підтверджень з боку будь-яких органів державної влади, при цьому будь-яких додаткових рішень для підтвердження обовязковості рішень ВСУ та ВС Конституцією України не вимагається. Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Тлумачення статті 23 ЦК України свідчить, що вона є нормою, яка повинна поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це, зокрема, підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання «особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав». Відшкодування моральної шкоди і право на таке відшкодування виникає в силу прямої вказівки закону а саме статтей 23 та 1174 ЦК України та ст.56 Конституцїї України. ЄСПЛ призначає суми компенсації моральної шкоди не менше ніж 500 евро. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення КСУ від 25.04.2012 №11-рп/2012). Розглянувши справу № 216/3521/16-ц (провадження № 14-714цс19), ВП ВС у постанові від 1 вересня 2020 року зробила такий висновок щодо застосування норм права: «Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Тому позивач просить позов задоволити. В судове засідання позивач не з`явився, в позовнй заяві вказав про розряд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову, розгляд справи просить здійснювати без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 16.01.2020 року у справі № 686/17062/15-ц позов [PERSON] до прокуратури Хмельницької області, старшого прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Хмельницької області Сибіги Андрія Васильовича про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди задоволено частково: визнано, що поширені старшим прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Хмельницької області Сибігою А.В. відомості, що [PERSON] являється «Клоуном» - не відповідають дійсності та принижують його честь, гідність та ділову репутацію; стягнуто з прокуратури Хмельницької області на користь [PERSON] 2027 гривень в рахунок відшкодування маральної шкоди, 263 гривні 87 копійок сплоченого судового збору та 2648 гривень витрат пов`язаних з проведенням експертизи; стягнуто з прокуратури Хмельницької області на користь Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України 3140 гривень 00 копійок витрат пов`язаних з проведенням експертиз. Хмельницьким міськрайонний судом на виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 16.01.2020 року, 02.03.2020 року було видано виконавчий лист. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 05.05.2020 року рішення Хмельницького міськрайоного суду від 16.01.2020 року скасовано та ухвалено нове рішення. В позові [PERSON] відмовлено; стягнуто з [PERSON] на користь Прокуратури Хмельницької області 740 гривень 49 копійок судового збору за подання апеляційної скарги; стягнуто з [PERSON] на користь Київського науково-дослідного інституту судових експертиз 3140 гривень витрат на проведення експертизи. Ухвалою Верховного Суду від 19.11.2020 року касаційну скаргу [PERSON] на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.01.2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 05.05.2020 року в справі за позовом [PERSON] до Прокуратури Хмельницької області, старшого прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Хмельницької області Сибіги Андрія Васильовича про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, визнано неподаною та повернуто. Згідно листа Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області від 23.12.2020 року, до Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області подано виконавчий лист Хмельницького міськрайонного суду від 02.03.2020 по справі № 686/17062/15 про стягнення з прокуратури Хмельницької області на користь [PERSON] відшкодування моральної шкоди, судового збору та витрати на проведення експертизи. Державна казначейська служба України та її територіальні органи виконують рішення про стягнення коштів з рахунків державних органів, підприємств, установ та організацій згідно Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (надалі Порядок). Відповідно до підпункту 2 пункту 9-1 Порядку, орган Казначейства повертає виконавчий документ до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання в установленому порядку виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. 5 травння 2020 року Хмельницький апеляційний суд скасував рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі №686/17062/15 від 16.01.2020.

Outcome: dismissed