Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Позивач через свого представника - адвоката Кравченка В.А. звернулась до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування.В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , з якою вона більше 6 років фактично проживала, здійснювала догляд, допомагала по господарству, а в подальшому і поховання. Інших спадкоємців у померлої не лишилось. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку [ADDRESS] , земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га, кадастровий номер 2321580500:06:001:0053, а також земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,9583 га, яка розташована на території Антонівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, кадастровий номер 2321580500:02:003:0055. У встановлений законом строк вона звернувся до Вільнянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однаку зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують родинні відносини між нею та спадкодавцем, нотаріус своєю постановою відмовила у оформленні спадщини. На підставі викладеного, позивач, посилаючись на те, що вона є спадкоємцем четвертої черги, а саме особою, яка проживала спільно зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою: розташований за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,2500 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 2321580500:06:001:0053, посвідчену Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 473089, а також земельну ділянку площею 5,9583 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Антонівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, кадастровий номер 2321580500:02:003:0055, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 22.11.2021 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження. 19.01.2022 ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 24.01.2022. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, надавши письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягали на тих підставах, що зазначені в позові. Представник відповідача - Виконавчого комітету Михайло-Лукашівської сільської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, на електронну адресу Вільнянського районного суду Запорізької області направив клопотання, у якому підтвердив відомості, зазначені у довідці від 22.10.2021 № 268 за підписом старости Антонівського старостинського округу, а також просив провести розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних у матеріалах справи документів. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності позивача, його представника, а також представника відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.11.2020 Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку [ADDRESS] , земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га, кадастровий номер 2321580500:06:001:0053, а також земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,9583 га, яка розташована на території Антонівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, кадастровий номер 2321580500:02:003:0055. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Заповітів [PERSON] не залишила, тому спадкування спадщини, яка відкрилась після її смерті, має здійснюватися за законом. У встановлений законом 6-місячний строк до Вільнянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] звернулась [PERSON] , що підтверджується її відповідною заявою у фотокопії спадкової справи № 136/2021, яка відкрилась після смерті спадкодавця [PERSON] . Інших спадкоємців протягом встановленого законом строк для подання заяви про прийняття спадщини, а також на час розгляду справи встановлено не було. В подальшому [PERSON] звернулась до Вільнянської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлої, однак постановою від 27.10.2021 нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують родинні відносини між нею та спадкодавцем. Як вбачається з довідки № 127 від 11.05.2021, виданої Виконавчим комітетом Михайло-Лукашівської сільської ради, померла [INFO] [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 1974 року по день смерті. Разом з нею на день її смерті ніхто постійно не проживав та не був зареєстрований. Разом з тим, згідно з довідкою № 268 від 22.10.2021, виданої старостою Антонівського старостинського округу Виконавчого комітету Михайло-Лукашівської сільської ради, протягом останніх 6 років допомагала по господарству та доглядала за померлою [INFO] [PERSON] позивач у справі [PERSON] . Крім того, саме позивач [PERSON] здійснила поховання померлої [INFO] [PERSON] , про що свідчить квитанція прибуткового касового ордеру від 02.11.2020 щодо оплати ритуальних послуг та придбання пов`язаного із похованням товару. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Таким чином, термін "місце проживання", вжитий у ЦК України, є більш широким у порівнянні із відповідним терміном, закріпленим у ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", і охоплює також вжитий у цьому Законі термін "місце перебування". Відтак, факт спільного проживання осіб, у розумінні норм ЦК України, який відповідно до ч. 2 ст. 4 цього Кодексу, є основним актом цивільного законодавства, не залежить від реєстрації місця проживання осіб за однією адресою. Реєстрація місця проживання чи місця перебування фізичної особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод або підставою для їх обмеження, згідно зі ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". Разом з цим, фактом, що має юридичне значення, є саме постійне спільне проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент смерті останнього не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Визначаючи постійне місце проживання, з огляду на приписи ст. 29 ЦК України, ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", необхідно брати до уваги те місце проживання, у якому особа протягом року знаходиться найбільший час. Таким чином, факт постійного спільного проживання [PERSON] з померлою [INFO] [PERSON] по день смерті останньої підтверджується дослідженими судом належними і допустимими доказами, а тому у суду є всі підстави визнати за [PERSON] , як спадкоємцем четвертої черги, право власності на майно [PERSON] у порядку спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved