Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

Позивач АТ «Державний ощадний банк України» 08.11.2021 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що 08.11.2019 року між позивачем та [PERSON] було укладено заяву про приєднання №88063717/081119 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобі ( платіжної картки). Банк на підставі наданих клієнтом документів відкриває клієнту поточний рахунок в гривні на умовах тарифного пакету «Мій комфорт». 08.11.2019 року між банком та позичальником було укладено заяву на встановлення ( збільшення) відновлювальної кредитної лінії ( кредиту), якою позичальнику встановлено кредитний ліміт 39 000 грн. з відсотковою ставкою 38 % річних. [PERSON] умови договору щодо погашення кредиту не виконує, в зв`язку з чим станом на 04.11.2021 року виникла заборгованість у сумі 42749,94 грн.. У зв`язку з чим просив суд стягнути з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в розмірі 42749,94 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою від 23 листопада 2021 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав. Ухвалою від 31 січня 2022 року вирішено провести заочний розгляд справи. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 листопада 2019 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено заяву про приєднання №88063717/081119 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобі ( платіжної картки)./а.с.13-14/ 08.11.2019 року між банком та позичальником було укладено заяву на встановлення ( збільшення) відновлювальної кредитної лінії ( кредиту), якою позичальнику встановлено кредитний ліміт 39 000 грн. з відсотковою ставкою 38 % річних./а.с.15-16/ Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання (п. 3 ч. 1ст. 611 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Як встановлено судом, позивач свої зобов`язання виконав належним чином,а саме надав [PERSON] кредит. У порушення умов кредитного договору свої зобов`язання відповідач [PERSON] за кредитним договором своєчасно не виконав, внаслідок чого станом на 04.11.2021 року утворилась заборгованість, яка становить 42749,94 грн., з яких: 37181,81 грн. - заборгованість за основним боргом; 5498,07 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3,30 грн. - пеня. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 42749,94 грн.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 2270 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved