Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

03.08.2021 року позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ТзОВ «А Трейдінг» грошові кошти у розмірі 1047004,00 грн. та судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 10470,04 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 11.08.2020 року між сторонами: ТзОВ «А Трейдінг» (позичальник) та [PERSON] (позиководавець) було укладено договір про надання поворотної безвідсоткової строкової позики №11/08/20-4, згідно умов якого відповідач зобов`язувався повернути вказані грошові кошти позикодавцю. Всього було перераховано відповідачу 1047004,00 грн., строк користування позикою до пред`явлення позикодавцем вимоги про повернення, але не більше 1 року. 04.06.2021 року відповідачу було надіслано вимогу про повернення суми позики, однак кошти повернені не були. А тому змушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача вказані кошти. 09.08.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 05.10.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначається, що договір про надання поворотної безвідсоткової строкової позики №11/08/20-4 від 11.08.2020 року було укладено на суму 256985,00 грн., а тому на якій підставі позивач перерахував відповідачу кошти в більшому розмірі не відомо. Вимога про повернення суми позики надійшла від адвоката АО «Європейський адвокат», який не є стороною договору позики та не мав повноважень підписувати вимогу. А тому вважає, що позовні вимоги є безпідставними та підлягають відхиленню у повному обсязі. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак позивач подав заяву про розгляд справи без його участі та просив задоволити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явився, не забезпечив явку свого представника, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як вбачається з матеріалів справи, 11.08.2020 року між ТзОВ «А Трейдінг» (позичальник), в особі директора Романського С.М. та [PERSON] (позикодавець) було укладено договір про надання поворотної безвідсоткової строкової позики №11/08/20-4. Сума позики за договором складала 256985,00 грн., строк користування позикою до пред`явлення позикодавцем вимоги про повернення, але не більше 1 року. З наявних в матеріалах справи квитанцій АТ КБ «Приватбанк» слідує, що [PERSON] 11.08.2020 року перерахував ТзОВ «А Трейдінг» 256985,00 грн., призначення платежу оплата згідно дог пбсп 11/08/20-4 від 11.08.2020. Крім того в матеріалах справи наявні дублікати квитанцій про перерахування позивачем на рахунок відповідача наступних коштів: 23.09.2020 року 198019,80 грн., 24.11.2020 року 14500,00 грн., 08.12.2020 року 250000,00 грн., 22.12.2020 року 67000,00 грн., 23.02.2021 року 130000,00 грн., у всіх квитанціях призначення платежу вказане як оплата згідно дог пбсп 11/08/20-4 від 11.08.2020, однак жодних правових підстав щодо збільшення суми позики, зазначеної у договорі №11/08/20-4 від 11.08.2020 року суду представлено не було. Факт отримання поворотної безвідсоткової строкової позики згідно договору №11/08/20-4 від 11.08.2020 року підтверджується письмовою пропозицією мирового врегулювання від 11.10.2021 року, підписаною директором ТзОВ «А Трейдінг» Романським С. Як встановлено судом, сума позики згідно умов договору складає 256985,00 грн., доказів збільшення суми позики позивачем суду надано не було, жодних додаткових договорів стороною позивача не представлено. Таким чином судом встановлено, що договір позики було укладено на суму 256985,00 грн., які отримав відповідач. Суд не бере до уваги покликання представника відповідача на безпідставність письмової вимоги позивача про повернення суми коштів поворотної безвідсоткової строкової позики з підстав підписання такої неуповноваженою особою, оскільки така прийнята та визнана відповідачем, що вбачається з вищевказаної пропозиції мирового врегулювання. Клопотання про повернення без розгляду відзиву на позовну заяву не може бути задоволене судом, оскільки повноваження представника відповідача, який підписав вказаний відзив, перевірені судом та такий допущений до участі у справі. Приписами ч.1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Часьтина 1 ст. 626 ЦК України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За приписами ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України встановлено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З аналізу частини наведеної правової норми вбачається, що договір позики є реальним правочином і вважається укладеним з моменту передання грошей або речей, що виступають предметом цього договору. Названа норма є імперативною. Зазначена особливість реальних договорів закріплена у частині 2 статті 640 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Окрім того, із дефініції даного договору, яка закріплена в абзаці 1 частини 1 статті 1046 Цивільного кодексу України, можна зробити висновок, що позика спрямована до обов`язку повернути взяте в позику. Судом встановлено, що позивач надав відповідачу поворотну безвідсоткову строкову позику у сумі 256985,00 грн., а тому у відповідача є обов`язок повернути взяте у позику. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань згідно договору позики, а тому з відповідача слід стягнути 256985,00 грн. Згідно ст. 141 ч. 1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, з відповідача слід стягнути 2569,85 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: partial