Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів до [PERSON] у якому зазначила, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2005 року. Від даного шлюбу мають дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, постійні сварки, свідками яких були діти. У зв`язку з цим, з весни 2021 року вони фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Вважає, що примирення між ними неможливе, тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. Спору майнового характеру між ними немає. Просила суд їх шлюб з відповідачем розірвати залишивши їй прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його доходів. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Сторони до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, позивач надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала, просила залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] », відповідач надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав. Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі 29.12.2021 до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи зроблений запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, відповідь на який надійшла до суду 04.01.2022. 05.01.2022 на підставі ухвали судді відкрито провадження у даній справі, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, розгляд справи по суті призначений на 09.00 год 26.01.2022, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 15 жовтня 2005 року Ясинуватським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного юстиції між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 232 (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 7). Згідно з довідкою, [PERSON] , 1982 р. н. зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично, як внутрішньо переміщена особа, разом з дітьми [PERSON] , 2013 р. н., [PERSON] , [INFO] , мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5, 10). [PERSON] , 1982 р. н. як внутрішньо переміщена особа, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17). Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний шлюб можливо зберегти, судом не встановлено. V. Оцінка суду Згідно зі ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сiмейного кодексу України, шлюб припиняється внаслiдок його розiрвання. Вiдповiдно до частини другої статті 112 Сiмейного кодексу України, суд постановляє рiшення про розiрвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б iнтересам одного з них, iнтересам їх дiтей, що має iстотне значення. Таким чином, оцiнивши зiбранi по справi докази, суд вважає, що шлюб мiж сторонами слiд розiрвати, так як сторони створити мiцної сім`ї за час спiльного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подружнi стосунки припинилися, подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їх дітей. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави суд вважає, що позивачу необхідно залишити прізвище « [PERSON] », оскільки вона просила про це в своїй заяві. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, суд прийшов до висновку, що дана вимога позивача підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Одним із способів виконання батьками обов`язку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду. Згiдно зі статтею 182 Сiмейного кодексу України при визначеннi розмiру алiментiв суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника алiментiв, наявність у платника алiментiв інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, iншi обставини, що мають істотне значення. Частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та за жодних обставин не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України, враховуючи той факт, що відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів у заявленому розмірі, суд вважає, що з вiдповiдача на користь позивача на утримання дітей підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/3 частини його доходу щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до їх повноліття. На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved