Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом [PERSON] до Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за яким просить скасувати арешт нерухомого майна: Реєстраційний номер обтяження 11509740, зареєстрований 17.08.2011 року 12:05:39 реєстратором Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 65017, Одеська область, м. Одеса, вул. Бреуса, буд. 26/2, накладений на підставі Постанови про арешт майна боржника та заборони на його відчуження, №28204000 від 02.08.2011 р., винесену Першим Малиновським ВДВС Одеського МУЮ та зняти арешт та заборону відчуження, посилаючись на таке. [PERSON] , зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] . Зазначена квартира була отримана сім`єю позивача на підставі обмінного ордеру 11 червня 1988 року, який був виданий на ім`я батька позивача - [PERSON] . На підставі довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.07.2021 року, [PERSON] дізналась, що Першим Малиновським ВДВС 17.08.2011 року за реєстраційним номером обтяження 11509740 накладено арешт майна боржника та заборону його відчуження. [PERSON] звернулась до Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі із заявою про роз`яснення про надання інформації про постанову № 28204000 від 02.08.2011 р. якою було накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно. У листі відповіді від 12.07.2021 року Першим Малиновським ВДВС у м. Одесі зазначалось, на даний час відсутні будь-які виконавчі провадження відносно [PERSON] . Також вказувалось, що оскільки матеріали виконавчого провадження відносно [PERSON] були знищені за закінченням терміну зберігання, надати копії матеріалів не виявляється можливим. Права позивачки порушені, оскільки [PERSON] не може здійснити приватизацію, оскільки накладено арешт на все майно, тому вона і змушена звернутись до суду за захистом свого особистого майнового права. Представник позивача надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив, відзиву на позов не подавав. Суд у зв`язку з неявкою відповідача, та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з`явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів. [PERSON] , зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] . Зазначена квартира була отримана сім`єю позивача на підставі обмінного ордеру 11 червня 1988 року, який був виданий на ім`я батька позивача - [PERSON] . На підставі довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.07.2021 року, [PERSON] дізналась, що Першим Малиновським ВДВС 17.08.2011 року за реєстраційним номером обтяження 11509740 накладено арешт майна боржника та заборону його відчуження. [PERSON] звернулась до Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі із заявою про роз`яснення та надання інформації про постанову № 28204000 від 02.08.2011 р. якою було накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно. У листі відповіді від 12.07.2021 року Першим Малиновським ВДВС у м. Одесі зазначалось, на даний час відсутні будь які виконавчі провадження відносно [PERSON] . Також вказувалось, що оскільки матеріали виконавчого провадження відносно [PERSON] були знищені за закінченням терміну зберігання, надати копії матеріалів не виявляється можливим. Права позивачки порушені, оскільки [PERSON] не може здійснити приватизацію, оскільки накладено арешт на все майно, тому вона і змушена звернутись до суду за захистом свого особистого майнового права. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня. коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Згідно з частиною 1 статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, припиненням дії, яка порушує право. Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також наголошується на безумовному праві фізичних та юридичних осіб мирно володіти своїм майном. У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Кечко проти України» від 08.11.2005 року визначено, що кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до частини 5 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент здійснення виконавчих дій) та частини 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції) арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно з положеннями пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Витрати по оплаті судового збору залишити за позивачем. Відповідно до ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно із ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved