Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] , звертаючись до суду з вказаним вище позовом просять визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а саме: за [PERSON] - на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] ; за [PERSON] - на 1/3 частину домоволодіння як за колишнім членом колгоспного двору. Свої вимоги мотивували тим, що вказаний вище будинок відносився до типу господарств колгоспний двір і головою колгоспного двору був [PERSON] , а членами колгоспного двору були його дружина [PERSON] та син - [PERSON] . Всю спадщину після померлого [PERSON] прийняв його син [PERSON] , а тому з урахуванням частки батька він став мати право на 2/3 частки спірного домоволодіння, яке перейшло до позивача [PERSON] після смерті батька [PERSON] . Оскільки правовстановлюючі документи на будинок за життя спадкодавців не видавалися, позивачі не мають можливості належним чином оформити свої права на зазначене домоволодіння, а тому змушені звернутись із позовом до суду. Ухвалою суду від 01 вересня 2021 року відкрито провадження по даній справі та вирішено про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачі та їх представник адвокат Кравченко В.В. в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду представником позивача надано заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити ( а.с. 74). Відповідач - територіальна громада села Унучки Чернігівського району Чернігівської області в особі Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, надала клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника ( а.с.88). Своїм правом на подання відзиву на позов чи заяви про визнання позову Відповідач не скористався. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Чернігівська районна державна нотаріальна контора в судове засідання явку свого представника не забезпечила, надала клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника ( а.с.86). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з частиною 3 статті 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення. \~ \~ \~ \~ Відповідно до копії технічного паспорту, домоволодіння по [ADDRESS] було побудоване в 1965 році ( а.с. 30-34). Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до довідки № 83 від 17.02.2021, виданої Новобілоуською сільською радою Чернігівського району Чернігівської області Довжицького старостинського округу на підставі погосподарських книг сільської ради, домоволодіння по [ADDRESS] , станом на 01.07.1990 та 15.04.1991 відносилось до суспільної групи господарств „колгоспний двір, головою якого був [PERSON] , а членами колгоспного двору були його дружина [PERSON] та син - [PERSON] ( а.с. 29). \~ \~ \~ \~Згідно ст.120 ЦК УРСР колгоспний двір це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч.2 ст.123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР №885-ХІІ був введений в дію Закон України Про власність. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 (із подальшими змінами) «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Оскільки встановлено, що спірний будинок належав до суспільної групи господарств «колгоспний двір», тому голова колгоспного двору - [PERSON] та члени цього двору - [PERSON] та [PERSON] , мають право на частину в праві сумісної власності на підставі статей 120, 123 ЦК УРСР. Таким чином, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] мали рівне право на майно колгоспного двору, а значить, і на вказаний вище житловий будинок з господарськими будівлями, тобто по 1/3 частині кожен. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 17). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] до спадкового майна належала 1/3 частина вказаного вище житлового будинку з відповідною часткою господарських споруд. Згідно довідки № 154 від 29.04.2021, виданої Новобілоуською сільською радою Чернігівського району Чернігівської області Довжицького старостинського округу, [PERSON] на\~день смерті\~був зареєтрований\~та проживав\~в [ADDRESS] .\~Разом з\~ним був\~зареєстрований та\~проживав його\~син [PERSON] ,\~ а\~дружина [PERSON] проживала без реєстрації ( а.с.18). Факт перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про їх шлюб серії [NUMBER] , згідно якого вони перебували у шлюбі з 23.01.1964 ( а.с. 24). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 10.09.2021, у даному реєстрі відсутня інформація про заповіти [PERSON] (а.с.52). Відповідно до\~наданої \~Чернігівською районною\~державною нотаріальною\~конторою інформації\~в листі\~№186/01-16\~від 19.01.2022,\~після померлого\~ [INFO] [PERSON] була заведена 17.02.2001 спадкова справа №139/2001. Із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину та свідоцтва про право власності звернулася дружина спадкодавця [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися на користь [PERSON] ( а.с.89). Отже, судом встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом прийняла його дружина - [PERSON] . Таким чином, [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON] стала мати право на 2/3 частини спірного домоволодіння (1/3 частину як член колишнього колгоспного двору та 1/3 частину яка перейшла до неї в порядку спадкування після смерті чоловіка). За таких підстав, суд не може погодитися з доводами позову про те, що [PERSON] прийняв спадщину батька [PERSON] і став мати право на 2/3 частки спірного домоволодіння. Як встановлено з повідомлення Державного нотаріального архіву Чернігівської області №220/01-17 від 12.01.2022, після смерті [PERSON] свідоцтва про право на спадщину не видавалися ( а.с.84). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , помер\~ [INFO] (а.с. 19). До спадкового майна [PERSON] належала 1/3 частка спірного домоволодіння, на яку він мав право як член колишнього колгоспного двору. Згідно довідки № 155 від 29.04.2021, виданої Новобілоуською сільською радою Чернігівського району Чернігівської області Довжицького старостинського округу, [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав один по [ADDRESS] ( а.с. 20). Як вбачається з копії спадкової справи № 653/2016, яка надійшла із Чернігівської районної державної нотаріальної контори, після померлого [INFO] [PERSON] спадщину за законом прийняла його дочка - [PERSON] , позивач по справі, яка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) ( а.с. 45-50). \~ \~ \~ \~Таким чином, після смерті [PERSON] , до позивача [PERSON] як спадкоємця за законом перейшло право власності на 1/3 частину вказаного вище домоволодіння, яка належала за життя спадкодавцю. Із довідки КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» № 707 від 18.11.2020 вбачається, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , не зареєстровано (а.с. 28). У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний будинок на ім`я спадкодавця [PERSON] , позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що відображено в листі державного нотаріуса Деркач Н.Б. від 27.08.2021 (а.с.27). Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна. За таких обставин нотаріусом спадкоємцям не може бути видано свідоцтво про право на спадщину на спірне домоволодіння. Розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог, враховуючи ту обставину, що позивачу [PERSON] як спадкоємцю за законом після смерті батька [PERSON] належить 1/3 частина спірного житлового будинку, а позивачу [PERSON] як члену колишнього колгоспного двору та як спадкоємцю за законом після смерті чоловіка [PERSON] - 2/3 частини спірного житлового будинку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] в частині визнання права власності за кожною по 1/3 частині житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] , за [PERSON] як за спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , а за [PERSON] як за членом колишнього колгоспного двору, підлягають задоволенню. Інша 1/3 частина спірного будинку не відноситься до спадкового майна [PERSON] , а тому спадкуванню позивачем [PERSON] не підлягає, тому позовні вимоги [PERSON] в цій частині задоволенню не підлягають. Як зазначалося вище, цю частину спірного будинку отримала в порядку спадкування після смерті чоловіка позивач [PERSON] , проте в позові дані вимоги нею не заявлені. На підставі викладеного,

Outcome: partial