Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] , у якій просить встановити факт смерті його баби [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Сорокине Луганської області. Встановлення зазначеного факту зумовлене необхідністю отримання свідоцтва про смерть відповідно до чинного законодавства України для реалізації спадкових прав. Заявник у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник заінтересованої особи - Міловського відділу державної реєстрації актів цивільного стану - у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу за відсутності представника відділу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно копії паспорту заявника [PERSON] , останній є громадянином України, та згідно копії довідки від 25.09.2017 року № 926-341768, його фактичне місце проживання як внутрішньо переміщеної особи зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 6). Родинні відносини заявника з померлою непрямо підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.11), копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.12). Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть № 206 від 09.09.2021 року, виданої на тимчасово непідконтрольній території України, [PERSON] померла [INFO] , причина смерті: хронічна серцева недостатність ІІІ, дифузний атеросклероз (а.с.25). Як видно зі свідоцтва про смерть (а.с.36), виданого на тимчасово непідконтрольній території України, [PERSON] померла [INFO] у місті Краснодоні (теперішня назва Соркине). Згідно \~ст. 76 ЦПК України\~«Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.» Суд приймає до уваги висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини», а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.\~ Суд оцінює надані документи як докази, на підставі яких можливо встановити \~наявність факту смерті незважаючи на те, що вони видані на тимчасово непідконтрольній території України і не відповідають встановленому зразку. Відповідно до п. 8 ч.1 \~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факт у смерті особи в певний час у \~\~разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч.1\~ст. 317 ЦПК України\~вбачається, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. За змістом\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання». Згідно до п. 13\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року\~\~«Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Таким чином, заявником було доведено, що він є онуком [PERSON] , [INFO] , який померла [INFO] у м. Сорокине Луганської області, що на непідконтрольній території України, тому його вимоги законні та підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved