overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] , 12.11.2021 року звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що він 14.12.2011 року уклав шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований Заставнівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), за актовим записом №99. Від спільного проживання в шлюбі дітей не мають. Причиною розпаду сім`ї є різні погляди на життя, відсутність порозуміння, втрата почуття поваги та любові, тривалий час не підтримують фактичних шлюбних відносин, створили нові сім`ї та проживають окремо. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просив його розірвати в судовому порядку, оскільки відповідачка ігнорує його прохання розірвати шлюб у органах РАЦСу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про визнання позовних вимог щодо розірвання шлюбу, просила справу розглянути у її відсутності. Відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.12.2011 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.10.2021 року (а.с.4). Від спільного проживання у сторін дітей не має. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного, внаслідок чого сторони не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відомостей про бажання відповідачки змінити своє прізвище після розлучення в суді не має, а тому суд не вирішує дане питання. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 22 січня 2016р. було укладено шлюб між нею та відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сторожинецького районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №16. Від шлюбу у них дітей немає. Причиною розпаду сім`ї явилось те, що у сторін сімейні стосунки не склалися, вони припинили шлюбні стосунки, з жовтня 2019р. разом не проживають. На підставі вищевикладеного, позивач просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 24.12.2021р. відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснити у порядку спрощеного провадження, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України без повідомлення сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. У встановлений суддею строк, відзиву на позовну заяву від відповідача не надійшло. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, суд знаходить можливим здійснити розгляд справи без участі відповідача та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається - ч.1 ст.24 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження ... є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.ч.3,4 ст. 56 СК України. Ст.ст. 105 ч.3, 110, 112 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду після з`ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу. Відповідно до роз`яснень, викладених в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні дослідженими доказами встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують. Шлюб носить формальний характер та не відповідає своєму призначенню. Суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.3,24,110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором із [PERSON] посилаючись на те, що [PERSON] звернулася до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 12.07.2013 року. [PERSON] було відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт. Станом на 08.07.2021 р. розмір заборгованості за договором складає 22433 грн. 70 коп. Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість, що складає 10900 грн. 13 коп. та судові витрати. Провадження у справі відкрито 23.10.2021 року з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 18.11.2021 р., з повідомленням сторін про день, час та місце проведення судового засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, але в позові та клопотанні доданому до позову просив розглядати справу без його участі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином. Відзив на позов не надала, а тому виходячи з вимог статті 280 ЦПК України суд визнає причину неявки позивача поважною та знаходить можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував позивач. Судом встановлено, що між АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг, за заявою б/н від 12.07.2013 року, згідно якої [PERSON] було відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт. Станом на 08.07.2021 р. розмір заборгованості за договором складає 22433 грн. 70 коп., з яких 17631 грн. 99 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 4801 грн. 71 коп. - заборгованісмть за простроченими відсотками. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Крім того, позивач ставить питання про стягнення з відповідача понесених судових витрат в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень сплаченого судового збору. Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Понесені позивачем судові витрати підтверджені належними доказами, а тому підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи обставини справи, на підставі ст.ст. 526, 530, 546, 554, 1054, 1055 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне. 30.07.2019р. [PERSON] звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилася з правилами надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 15000грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Відповідач належним чином умови договору не виконувала, внаслідок чого у неї перед позивачем станом на 14.09.2021року виникла заборгованість в розмірі 19549.05гривень. На підставі викладеного позивач просить винести рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 19549.05гривень, судовий збір. Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 24.12.2021р. відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснити у порядку спрощеного провадження, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України без повідомлення сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання у якому просить розглянути справу без участі представника позивача, просить задовольнити в повному обсязі позовні вимоги, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У встановлений суддею строк, відзиву на позовну заяву від відповідача не надійшло. У відповідності ч.1 ст.280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Суд, оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою, в якій просять розірвати шлюб, зареєстрований між ними відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області 21.03.2014 року, актовий запис №57. В обґрунтування своїх вимог заявники зазначили, що шлюбні відносини фактично розпалися, спільне господарство не ведуть, а тому вважають, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу є неможливим. Заявники вказали, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , проте, спір щодо місця його проживання відсутній. У судове засідання заявники не з`явилися, надали до суду письмові заяві, в яких просили суд розглядати справу без їх участі, заявлені вимоги підтримують, на їх задоволенні наполягають. За таких обставин та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання не фіксувалось звукозаписувальним технічним засобом. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд вважає, що заяви [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що заявники перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 21.03.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області року, актовий запис №57. На теперішній час [PERSON] із [PERSON] шлюбних стосунків не підтримують, спору про поділ майна між ними немає, спільне господарство вони не ведуть. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України та оскільки фактично шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинились, спільне життя суперечить інтересам сторін, томусуд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 24, 114, ч.3 ст. 105, ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВІСТАР», Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області, приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича про звільнення майна з-під арешту. Свої вимоги мотивувала тим, що 09 серпня 2012 року Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист з примусового виконання рішення суду від 28 квітня 2011 року про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором та судових витрат у загальному розмір 1 749 045,80 грн. 30 січня 2018 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду від 28 квітня 2011 року в цивільній справі № 2-5182/11 за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсним кредитного договору та зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, а саме Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар». 19 листопада 2018 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва виправлено помилку у виконавчому листі у цивільній справі №2-5182/11 від 28.04.2011 року, зазначивши вірно по всьому його тексту номер справи як №2-5182/11, замість невірно зазначеного як №2-5398/11. Згідно інформаційного листа Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30 червня 2021 року на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 38116335 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5398/11, виданого Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором та судових витрат у загальному розмір 1 749 045,80 грн. 24 травня 2013 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. 17 лютого 2014 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 07 серпня 2010 року він уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося у зв`язку з відсутністю спільних інтересів, різних поглядів на життя, відсутності взаєморозуміння. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, і є таким, що суперечить інтересам позивача, відповідачки та інтересам дитини. Ухвалою суду від 10 грудня 2021 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 11-12). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву, в якій висловлено прохання розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій висловлено позицію про визнання позову, справу просила розглядати без її участі. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України). Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що між сторонами 07 серпня 2010 року зареєстровано шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб від 07 серпня 2010 року, актовий запис №72 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 28 серпня 2010 року серії [NUMBER] , актовий запис №159 (а.с. 5). Згідно статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі статей 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

30.09.2021 року позивач звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, просить суд: стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 07.10.2011 року, від якого мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідач 03.08.2020 року залишив родину та не проживає в одному помешканню з позивачем та дитиною. Утримання та виховання дитини на даний час лежить на позивачу, домовленості щодо участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто. 18 жовтня 2021 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та визначено відповідні строки. Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідач не отримав. Поштова кореспонденція (ухвала про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками), поверталась до суду неврученою з відміткою «Укрпошти» про причини повернення - «За закінченням терміну зберігання». Відповідачем до суду відзиву на позовну заяву подано не було, позивачем додаткових пояснень також до суду подано не було. Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

У відповідності до ст. 268 ЦПК України суд проголошує вступну та резолютивну частину рішення, складення повного тексту судового рішення відкладається до 28 січня 2022 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення, складання повного рішення відкласти до 29.01.2022.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

17.12.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 17.08.2005 року, від якого мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подав заяву про розгляд справи без йогго участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалась завчасно та в установленому законом порядку. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 17.08.2005 року. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved