Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

У липні 2021 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, вказавши, що в жовтні 2017 року банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення. 20.03.2018 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 20.03.2018 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Крім того, [PERSON] зазначив в заяві наступне: прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в банку; я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з договором; також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях; я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або банком з використанням електронного цифрового підпису (п.6); усе листування щодо цього договору просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору (п.11). Проте, стверджує позивач, в порушення вимог чинного цивільного законодавства України та зазначених умов договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 15.03.2021 року у нього виникла заборгованість в загальному розмірі 14789,94 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача разом із понесеними ним витратами по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн. Згідно з ухвалою судді від 12.08.2021 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. 29.11.2021 року судом постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху, надано строк для усунення недоліків. Тоді ж від відповідача надійшов відзив, у якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, вказуючи, що особисто не підписував Умов обслуговування рахунків фізичної особи, не погоджував розміру відсотків, комісій чи пені, а розрахунок заборгованості є невірним, оскільки не враховує оплат на погашення заборгованості та нарахування відсотків і пені є безпідставним. У зв`язку з чим, вказує на необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення. 14.12.2021 року від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, у якій останній просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі, вказуючи, що укладений договір є обов`язковим до виконання сторонами та був погоджений ними, про що свідчить, зокрема, застосування клієнтом електронного підпису при вході у застосунок «monobank». Також, щодо непогодження з Умовами договору про надання банківських послуг відповідач не звертався, продовжуючи користуватись карткою. 07.02.2022 року від [PERSON] надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому останній просив відмовити в задоволенні позову, вказуючи, що загалом ним було використано 32845,87 грн., та сплачено ним в рахунок заборгованості 23406,05 грн., звертаючи увагу що розрахунок позивача є невірним, оскільки в суму використаних коштів включені суми, які ним самостійно списані. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомляв. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає вимоги позову такими, що підлягають частковому задоволенню. Як встановлено судом, 20.03.2018 року між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви до вказаного Договору, згідно з яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Докази у справі достовірно вказують на те, що АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» відкрило на ім`я [PERSON] картковий рахунок, на який Банком були перераховані кредитні кошти та через який сторонами здійснювались фінансові операції. Позивач видав відповідачу кредитну картку, яка використовувалася ним для проведення розрахунків. Вказані докази підтверджують одержання відповідачем кредитних коштів. Крім того, такі обставини визнаються відповідачем. В силу положень ч. 1ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 20 березня 2018 року не містить умов щодо розміру кредитного ліміту, а також розміру, підстав та порядку нарахування процентів за користування кредитним коштами. Надані позивачем Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Витяг з Тарифів і Паспорт споживчого кредиту «Картка monobank» визначають, у тому числі: пільговий період користування коштами, розмір кредитного ліміту, процентну ставку, строк кредитування, порядок повернення кредиту, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін. Однак, ці документи не підписані [PERSON] , а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Отже, відсутні належні та достовірні докази про те, що Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Витяг з Тарифів і Паспорт споживчого кредиту «Картка monobank», Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача були підписані позичальником в подальшому за допомогою електронного підпису. Крім того, за змістом положення ст.9 Закону №1734-VIII\~паспорт споживчого кредиту - це лише інформація, необхідна для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття позичальником обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту, яка надається кредитодавцем споживачу до укладення кредитного договору, а умови договору про споживчий кредит та форма його укладення визначені ст.ст.12,13 Закону України «Про споживче кредитування»в розділі ІІІ «Договір про споживчий кредит» цього Закону. Оскільки за відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови надання банківських послуг, відсутності в Анкеті-заяві домовленості сторін про розмір кредитного ліміту, підстави та порядок нарахування процентів, надані банком Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичних осіб, Витяг з Тарифів і Паспорт споживчого кредиту «Картка monobank» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки вказані документи достовірно не підтверджують вказаних обставин. У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч. 4ст.\~263\~ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. З огляду на викладені обставини, суд не погоджується із наведеним позивачем розрахунком заборгованості та вважає за необхідне зазначити наступне. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.5) та інформації про рух коштів по картці (а.с.71-73) відповідач використав кредитні кошти в загальному розмірі 32845,87 грн., а задля погашення заборгованості по кредиту ним повернуто позивачу 23406,05 грн. Ці ж обставини підтвердив відповідач у наданих суду письмових запереченнях (а.с.92-95). Також, із зазначеного розрахунку слідує, що позивачем за період з 31.08.2019 по 31.12.2019 було нараховано та списано 3168,19 грн відсотків за користування кредитними коштами. Суд зауважує, що за умови відсутності узгодження між сторонами ціни договору у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, нарахування [PERSON] відсотків по кредитному договору та списання коштів в погашення цих сум здійснено позивачем протиправно. З цих же підстав необґрунтованим є нарахування позивачем заборгованості по пені та комісії в загальному розмірі 1881,93 грн. в зв`язку з чим такі вимоги задоволенню не підлягають за недоведеністю. Тому, з огляду на вищенаведене, станом на 15.03.2021р. у позичальника перед банком виникла заборгованість за кредитом з фактично отриманих та неповернутих коштів у загальному розмірі 9439,82 грн (32845,87-23406,05 грн). \~ \~ \~ \~В силу вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, виходячи із задоволення позовних вимог банку на 63,82 %, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1448,71 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved