Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрований 17.09.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис за №133. В обґрунтування позову вказав, що 17.09.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції у Київській області зареєстрував з відповідачкою шлюб за актовим записом № 133. У шлюбі із відповідачкою в них народилася дитина: син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя із відповідачкою не склалося та не можуть проживати разом як сім`я, виконувати сімейні обов`язки у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння. Внаслідок чого шлюбні відносини фактично припиненні. А тому із відповідачкою не ведуть спільного господарства. Зрозуміли, що у них різні погляди на сімейне життя, цінності та різні цілі. Тому подальше спільне життя, як подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам один одного. 09 листопада 2021 року, в порядку п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України, у справі відкрито спрощене позовне провадження та постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення сторін. Відповідачка [PERSON] протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали не надала відзив на позов в порядку, визначеному ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55\~Сімейного кодексу\~України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст.\~105\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.\~114\~Сімейного кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що 17.09.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції у Київській області, за актовим записом № 133, було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.09.2013 року. У шлюбі в сторін народилася дитина: син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, внаслідок чого шлюбні відносини фактично припиненні. Сторони спільне господарство не ведуть. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Оскільки позов [PERSON] задоволено у повному обсязі, тому в силу ст.\~141\~ЦПК України з відповідачки [PERSON] на його користь слід стягнути 908 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 105, 112\~СК України та

Outcome: approved