Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився та подав до суду заяву у якій просить розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Куба Ю.В. в судове засідання не з`явилася. Письмові пояснення не надала. Позов заявлений з тих підстав, що відповідач у повному обсязі виконав своє зобов`язання за кредитним договором на підставі якого був виданий виконавчий напис. Позивач вказує, що заборгованість є спірною. В період з 19.06.2017 року по 2020 рік він приймав участь в АТО і був звільнений від сплати відсотків та інших платежів за кредитними зобов`язаннями. 15 листопада 2021 року судом витребувано у приватного нотаріуса Куби Ю.В. копії документів, а саме копію нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису нотаріуса від 18 грудня 2019 року, про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю „ПЛАТІНУМ ФІНАНС" 5230 гривень 61 копійки. Куба Ю.В. витребувані документи до суду не надіслала. Судом встановлено, що 17 липня 2007 року між позивачем [PERSON] та ПАТ „Альфа-Банк" було укладено кредитний договір №500010658. Вказана обставина визнається позивачем. Представник товариства з обмеженою відповідальністю „ПЛАТІНУМ ФІНАНС" звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Куби Ю.В. із заявою про вчинення виконавчого напису. 18 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кубою Ю.В. вчинено виконавчий напис. Відповідно до його умов пропонується звернути стягнення з громадянина України [PERSON] , який є боржником за кредитним договором від 19.05.2007 року №500010658, укладеного між ним та Публічним акціонерним товариством „Альфа-Банк". 30.09.2009 року згідно договору факторингу право вимоги боргу було відступлено ТОВ „Кредитні Ініціативи ". Згідно договору факторингу №2012-2-1/1 від 18 грудня 2012 року, укладеному між ТОВ „Кредитні Ініціативи " та ТОВ „Купер Прайс", право вимоги за кредитним договором №500010658 від 19.05.2007 року укладеним з ПАТ „Альфа -Банк" було відступлено ТОВ „Купер Прайс". Згідно договору факторингу №0111/2019 від 01 листопада 2019 року, укладеному між ТОВ „Купер Прайс" та ТОВ „Платінум Фінанс" право вимоги за кредитним договором №500010658від 19.05.2007 року укладеним з ПАТ „Альфа -Банк" було відступлено ТОВ „Платінум Фінанс". Строк за який проводиться стягнення:14.11.2008 року по 27.11.2019 року. Загальна сума заборгованості, в тому числі плата за вчинення виконавчого напису , яка підлягає стягненню з боржника , складає 5230 гривень 61 копійку. Постановою головного державного виконавця Кельменецького відділу державної виконавчої служби 28 серпня 2021 року відкрито виконавче провадження №66601980 на підставі виконавчого напису №2844, виданого 18.12.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ „ПЛАТІНУМ ФІНАНС" заборгованість у розмірі 5230 гривень 61 копійки. Вказані обставини стверджуються копією виконавчого напису від 18 грудня 2019 року, копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 28 серпня 2021 року. Таким чином між сторонами склалися кредитні правовідносини. Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Право вчинення виконавчого напису відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України „Про нотаріат" належить до компетенції нотаріусів. При цьому, законодавець визначив, що виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Частиною першою статті 88 Закону України „Про нотаріат" встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ „Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі за текстом - Порядок). Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною першою статті 87 Закону України „Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Згідно з пп.2.1 п.2 гл.16 розд.ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (пп.2.2 п.2 гл.16 розд.ІІ порядку). Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу 30 днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (пп.2.3 п.2 гл.16 розд.ІІ порядку). Крім того, пп.3.2, 3.5 п.3 гл.16 розд.ІІ порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМ від 29.06.99 №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному переліку документів. При цьому цей перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням зазначеного та приписів стст.15, 16, 18 ЦК, стст.50, 87, 88 закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог боржника. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Разом з тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 5.07.2017 у справі №6-887цс17. Обґрунтовуючи позов, позивач [PERSON] серед іншого посилався на те, що заборгованість є спірною. Частиною 4 ст.263 ЦПК встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах ВС. У постанові від 13.10.2021 у справі №554/6777/17-ц ВС зазначив, що чинне законодавство не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, ураховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість учинення виконавчого напису. Матеріали справи відомостей про отримання позивачем (боржником) відповідного повідомлення не містять. Також в порушення вимог ЦПК України відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, що які б підтверджували факт направлення позикодавцем листа-повідомлення з вимогою сплатити борг і отримання/неотримання позичальником такого листа, тобто доказів, які підтверджують безспірність заборгованості. Таким чином, суд вважає доведеною ту обставину, що на момент видачі виконавчого напису боржник не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису та висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу або повідомити про наявність спору щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість учинення виконавчого напису. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково. Зокрема позивач не надав суду доказів того, що він в повному обсязі виконав свої зобов`язання перед ПАТ „Альфа-Банк" за кредитним договором №500010658 від 17 липня 2007 року. Згідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, згідно ст.ст.133,141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 908 гривень в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору. Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі ст.ст. 16,18,ЦК України, статті 34,87,88 Закону України „Про нотаріат", п.п.1.1., 1.2., 3.2., 3.4, 3.5 глави Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, постановою Кабінету Міністрів України „Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" №1172 в редакції від 29.11.2001 року,

Outcome: partial