Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась із заявою [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за участю заінтересованих осіб: [PERSON] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , за якою просить встановити факт приналежності правовстановлюючого документу, а саме: Свідоцтва про право власності на житло від 30.01.2003 р. №411, зареєстрованого за №2440 - [PERSON] , [INFO] (адреса реєстрації: [ADDRESS] , Паспорт [NUMBER] , виданий Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 23.08.1996 року, РНКОПП: [NUMBER] ), де замість невірно зазначеного прізвища [PERSON] , - « [PERSON] », вважати правильне: « [PERSON] ». У заявниці на даний час, виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує її особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на її ім`я. Виправити дану помилку у правовстановлюючих документах на даний момент не має можливості. Оскільки не усунення судом цих недоліків позбавляє заявницю можливості належним чином розпорядитися своїм майном, заявниця вправі вимагати від суду захисту своїх суб`єктивних прав. Заявник [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та задоволенні заяви наполягала у повному обсязі. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та проти прийняття рішення не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення заяви. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі Свідоцтва про право власності на житло від 30.01.2003 р. №411, зареєстрованого за №2440, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках на праві спільної часткової власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 73,8 кв. м. Право власності зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» від 21.02.2003 р., в книзі: 481пр стор. 14 реєстр. 2786. [INFO] помер син заявника, [PERSON] , відповідно до Свідоцтва про смерть від 23.03.2013 р., виданого виконкомом Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис №15. Маючи намір привести правовстановлюючі документи в порядок, 26.02.2021 р., заявник звернулася до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради щодо зняття з реєстраційного обліку померлого сина та підтвердження факту реєстрації за адресою мешкання інших членів родини. Рішенням Департаменту про відмову № С5-43564-ф/л від 26.02.2021 р. у наданні відомостей про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, [PERSON] було повідомлено про неможливість здійснення відповідних адміністративних послуг з причин наявності у поданих документах недостовірних відомостей. Вказана відмова була викликана тим, що у Свідоцтві про право власності на житло від 30.01.2003 р. по батькові [PERSON] було зазначено: « [PERSON] », замість правильного: « [PERSON] ». Відповідно до паспорту громадянки України серії [NUMBER] , виданого Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 23.08.1996 року, прізвище [PERSON] зазначено: « [PERSON] ». Відповідно до карти фізичної особи - платника податків Державної податкової інспекції у Малиновському районі від 18.12.1997 р. (Дублікат від 06.10.2008 р.) - прізвище [PERSON] зазначено: « [PERSON] ». Розбіжність у написанні прізвища заявника виникла в результаті описки (орфографічної помилки) під час перекладу з російської на українську мову при оформленні Свідоцтва про право власності на житло від 30.01.2003 р. Відповідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, тощо. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що маючих юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, з метою надання заявниці можливості вільно розпоряджатися своєю власністю, а саме квартирою квартира [ADDRESS] , існує необхідність встановити юридичний факт, що правовстановлюючі документи - Свідоцтво про право власності на житло, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконю Одеської міської Ради народних депутатів, зареєстроване і записане у реєстрову книг; №3-1504 від 08 липня 1993 року, та Розпорядження органу приватизації №14982, вид Міським агентством з приватизації житла «8» липня 1993 року, належить їй [PERSON] , [INFO] . Виправити дану помилку у правовстановлюючих документах на даний момент не має можливості. Оскільки не усунення судом цих недоліків позбавляє заявницю можливості належним чином розпорядитися своїм майном, заявниця вправі вимагати від суду захисту своїх суб`єктивних прав. Згідно ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа ВСУ 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх аналізу, беручи до уваги, що свідоцтва про право власності на житло від 30.01.2003 р. №411, зареєстрованого за №2440 - [PERSON] , [INFO] (адреса реєстрації: [ADDRESS] , Паспорт [NUMBER] , виданий Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 23.08.1996 року, РНКОПП: [NUMBER] ), де замість невірно зазначеного прізвища [PERSON] , - « [PERSON] », вважати правильне: « [PERSON] », а також враховуючи, що розбіжність стосується однієї літери в прізвищі заявниці, суд вважає за необхідне встановити юридичний факт належності цій особі правовстановлюючого документу. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved