Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

30 листопада 2021 року представник Моторного (транспортного) страхового бюро України поштовими засобами зв`язку звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди у порядку регресу. В обґрунтування позову зазначив, що 07 травня 2020 року в м. Миргород по вул. Шишацькій сталося ДТП за участю [PERSON] водія автомобіля ВАЗ 21063 днз [NUMBER] та автомобіля ВАЗ [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29.05.2020 року [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, 130 ч.1 КУпАП. Цивільна відповідальність відповідача в момент ДТП не була застрахована. В результаті ДТП власник транспортного засобу зазнав матеріальних збитків, розмір яких, згідно проведеної оцінки майна, склав 14\~806,84 грн. Потерпілий [PERSON] у регламентований спосіб звернувся до страховика та отримав страхову виплату. На підставі ст. 1191 ЦК України та статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» представник позивача прохав стягнути на користь позивача завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 16\~936,84 грн та судові витрати. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено проведення першого судового засідання (а.с.38). У встановлений судом строк відповідач відзиву не подав. В судове засідання представник позивача не з`явився, до суд подав клопотання в якому прохав розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити. Відповідач в судовому засідання, в частині розміру позовних виогм заперечував, вважав розмір страхового відшкодування завищеним. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до частково задоволення з таких підстав. Судом встановлено, 07 травня 2020 року в м. Миргород по вул. Шишацькій сталося ДТП за участю [PERSON] водія автомобіля ВАЗ 21063 днз [NUMBER] та автомобіля ВАЗ [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29.05.2020 року [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, 130 ч.1 КУпАП. Постанова набрала законної сили 10.06.2020 року (а.с. 4). Станом на момент ДТП цивільна відповідальність транспортного засобу автомобіля ВАЗ 21063 днз [NUMBER] застрахована не була, що підтверджується відповідним витягом з електронного реєстру МТСБУ (а.с.5). В подальшому до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування звернувся гр. [PERSON] (а.с.6,8). За наслідками проведеної оцінки майна, транспортного засобу ВАЗ 21063 днз [NUMBER] встановлено наявність збитків у розмірі 14\~806,84 грн. (а.с.11-23). В подальшому, МБСБУ здійснила виплату потерпілому в розмірі 14 806,84 грн. (а.с.27). Надаючи оцінку встановленим обставинам та доводам сторін, суд зауважує наступне. Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог статті 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 39.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом (п.п. 39.2.1 п. 39.2. ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Підпунктом «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до п.п. 38.2. п. 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. У випадках, коли деліктні правовідносини поєднуються з правовідносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість самого завдавача шкоди. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регресу) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування (пункт 35). За змістом ч.1 ст. 1191 ЦК України, право зворотної вимоги (регресу) до винної особи виникає у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Законом передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») Як вбачається з матеріалів справи, розмір страхового відшкодування, виплаченого потерпілому [PERSON] , склав 14\~806,84 грн., в свою чергу як позовні вимоги звертаються на суму 16\~936,84 грн. Зі змісту позову випливає, те що МТСБУ додатково включило до розміру позовних вимоги витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 2 130 грн. Суд зауважує, що витрати страхувальника, які не передбачені статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", не входять до суми страхового відшкодування, оскільки такі витрати не є складовою фактичного розміру збитків, а належать до господарських витрат. Тому, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення в межах, фактично виплаченого потерпілому відшкодування, а саме в розмірі 14\~806,84 грн. В решті вимог слід відмовити за їх безпідставністю. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial