Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ позивач звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, покликаючись на те, що 15 червня 2021 року він отримав постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №65679355 про стягнення з нього на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 1803968,52 грн. Із зазначеної постанови йому стало відомо, про вчинення приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. виконавчого напису від 12 травня 2021 року, зареєстрованому в реєстрі за №611, згідно якого запропоновано стягнути заборгованість з нього шляхом звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Вважає, що нотаріусом при вчиненні спірного виконавчого напису не дотримано вимог законодавства - не перевірено безспірності вимог кредитора, не враховано, що з моменту права вимоги минуло більше ніж три роки. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №611 від 12 травня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Представника відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому позов заперечує у повному обсязі, покликається на те, що позивач не спростовує наявність заборгованості перед банком, не надає інших розрахунків чи доказів невідповідності боргу перед банком. Банком були надані усі необхідні документи нотаріусу та виконавчий напис було видано нотаріусом у відповідності до норм закону. Крім того, вважає, що строк позовної давності не слід застосовувати до даних правовідносин нотаріусу, оскільки такий стосується виключно звернення до суду, а не до нотаріуса та крім того, подією для початку перебігу строку має бути дата припинення дії договору. Просить у задоволенні позову відмовити. Приватний нотаріус Бондар І.М. подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна вирішити на підставі наявних у ній даних та доказів. У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що 07 грудня 2006 року між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір №LVH9GK00000139 та договір іпотеки, за яким з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №LVH9GK00000139 передано в іпотеку квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис від 12 травня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №611, згідно якого на підставі договору іпотеки від 07 грудня 2006 року звернено стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] з метою виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором у розмірі 1800468,52 грн. Також, згідно виконавчого напису №12890 від 20 грудня 2018 року стягнення заборгованості проводиться за період з 07 грудня 2006 року по 29 березня 2021 року. Сума заборгованості складає: заборгованості за кредитом - 22673,47 дол США; заборгованості за відсотками - 16700,20 дол США; комісія - 3724,51 дол США; пеня - 21278,07 дол США, що всього становить 64376,25 дол США., що за курсом НБУ на 29 березня 2021 року становить 1800468,52грн. Витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису нотаріусу 3500,00 грн. Всього, з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, становить 1803968,52грн. Відповідно до ст.88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно пп. 3.1. та 3.4 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних\~дій,\~затвердженого Наказом\~Міністерства юстиції\~України від\~22\~лютого 2012\~року за\~№ 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Крім того, у пп.3.2, 3.5 п.3 гл.16 розд.ІІ даного Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМ від 29 червня 1999 №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному переліку.\~ Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові №201/11696/16-ц, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі й унаслідок цивільно-правової відповідальності, це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 закону «Про нотаріат»). Учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Для правильного застосування положень стст.87, 88 закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. \~ \~ \~ \~Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. \~ \~ \~ \~Крім цього, згідно оскаржуваного виконавчого напису при вчиненні виконавчого напису в розмір повної суми заборгованості за кредитним договором від 07 грудня 2006 року включено і розмір пені, який нарахований поза межами річного строку спеціальної позовної давності, оскільким відповідно до розрахунку заборгованості стягнення проводилось за період з 07 грудня 2006 року по 29 березня 2021 року. Внаслідок наведеного, оскільки у розмір заборгованості за кредитним договором №LVH9GK00000139 від 07 грудня 2006 року включено розмір пені, який нарахований поза межами річного строку спеціальної позовної давності, розрахунок заборгованості за таким кредитним договором не є безспірним, а також на момент вчинення виконавчого напису минуло більше ніж три роки з моменту виникнення права вимоги за окремими платежами за кредитним договором, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення у повному обсязі. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому позов слід задовольнити. Також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Отже, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 908,00 грн. судового збору.

Outcome: approved