Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Представник позивача - адвокат Рибалка О.С., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON] . До досягнення позивачем повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини його доходів. На даний час [PERSON] здобуває вищу освіту в Луганському державному університеті внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка за денною формою навчання за кошти фізичних та юридичних осіб. Згідно із довідкою навчального закладі від 20.09.2021 №1-1871, термін навчання складає 4 роки. Позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі через необхідність оплачувати своє навчання, проживання у м. Сєвєродонецьку, харчування, проїзд у транспорті. Оскільки позивач навчається на денній формі навчання, то влаштуватися на роботу, або забезпечити себе самостійно, змоги не має. Мати позивача - [PERSON] працює у КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» м. Торецька на посаді сестри медичної, її заробітна плата складає близько шести тисяч гривень на місяць. Крім того, [PERSON] є особою з інвалідністю з дитинства. Незважаючи на скрутне матеріальне становище, мати позивача надає синові систематичну фінансову підтримку. Утім, забезпечити потреби сина самотужки вона не має змоги. Батько добровільно надавати допомогу синові не бажає, хоч і має таку можливість, отримуючи стабільний дохід у вигляді пенсії. Позивач, з урахуванням матеріального становища відповідача, наявності у нього неповнолітніх дітей, ,будучи особою з інвалідністю 1 групи, вважає справедливим та достатнім розміром аліментів у розмірі 1/6 частки заробітку (доходів) відповідача. Провадження у справі відкрито 30.11.2021. Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в суді проти позову заперечував, посилаючись на те, що відповідач є особою з інвалідністю 1 групи. Відповідач кожного дня потребує медикаментозного лікування. Він двічі поспіль хворів на коронавірусну інфекцію (COVID-19), що спричинило погіршення стану його здоров`я, у зв`язку з його тяжким захворюванням нирок. Відповідач отримує пенсію, розмір якої становить приблизно 16 тисяч гривень. Крім того, він є платником аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 33 % та утримання колишньої дружини до досягнення дитиною трьох років - у розмірі 17 %. З [PERSON] він розлучений, проживає від неї та дітей окремо. Враховуючи, що відповідач має аліментні зобов`язання у загальному розмірі 50 % від його доходів, за станом здоров`я потребує щоденного підтримуючого лікування у зв`язку з тяжким захворюванням нирок, представник відповідача вважає, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який продовжує навчання. Крім того, зазначив, до повноліття позивача, відповідач належно виконував свої аліментні зобов`язання по відношенню сина. Вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, суд доходить наступного висновку. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з положенням ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню доньку, сина у твердій грошовій сумі або в частці від заробітку платника аліментів з врахуванням обставин передбачених ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.20 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . (а.с. 5) На даний час [PERSON] є повнолітнім, що підтверджується копією паспорту № [NUMBER] (а.с. 6). Згідно довідки №1-1871 від 20.09.2021, виданої Луганським державним університетом внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка, [PERSON] наказом ректора ЛДУВС імені Е.О. Дідоренка від 03.08.2021 №423 був зарахований студентом 1 курсу на денну форму навчання (спеціальність 081 Право, ступінь вищої освіти «бакалавр», термін навчання 4 роки, за кошти фізичних та юридичних осіб) до Луганського державного університету внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка. (а.с. 8). Згідно копії договору про навчання у закладі вищої освіти від 27.08.2021, копії договору про надання платної освітньої послуги від 27.08.2021, укладеного між Луганським державним університетом внутрішніх справ імені Е.Л. Дідоренка та законним представником [PERSON] - [PERSON] , вартість навчальної послуги на рік становить 17600,00 грн. (а.с. 9-12). Матеріали справи містять копію квитанції №25 від 23.08.2021 про сплату [PERSON] (матір`ю позивача) навчальних послуг у сумі 8800,00 грн. (а.с. 20). Згідно договору №4 про надання послуг на тимчасового розміщення (проживання) від 31.08.2021, укладеного між готелем «Дежавю» та [PERSON] , вартість послуги на проживання складає 1600 грн. + комунальні послуги, на місяць. (а.с. 13-17) Згідно договору №14 про надання послуг на тимчасового розміщення (проживання) від 01.10.2021, укладеного між готелем «Дежавю» та [PERSON] , вартість послуги на проживання складає 1600 грн. + комунальні послуги, на місяць. (а.с. 17-19) [PERSON] працює сестрою медичною у КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Торецька», її середній дохід складає близько 6000 грн. Крім того вона є особою з інвалідністю з дитинства 3 групи. (а.с. 22-23). Відповідач [PERSON] , згідно витягу з АСВП, є платником аліментів на користь [PERSON] , на її утримання та утримання дітей. Загальний розмір стягуємих з [PERSON] аліментів становить 50 %, що сторонами в суді не оспорювалося. Згідно виписки №2021-7656 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] , останній є особою з інвалідністю 1 групи, перебував на лікуванні з 08.12.2021 по 31.12.2021 - поза лікарняна двобічна інтерстеціальна пневмонія, причинена SARS-COV-2, вивих плечового суглобу, хронічна хвороба нирок 5 стадія. Згідно виписки із амбулаторної карти [PERSON] , останній знаходиться на ДО амб. ЗПСМ №4 з 2019 з діагнозом: хронічна хвороба нирок 5 ст., мікроскопічний поліангіїт з ураженням нирок, гломурулонефрит, нефротичний синдром, артеріальна гіпертензія з ст.., анемія середнього ступеню важкості, ХНН термінальна стадія, інтерстеціальний набряк легень, у зв`язку з чим перебував на лікарняних з 03.10.19-15.10.19, 16.10.19-13.11.19, 14.11.19-11.12.19, 12.12.19-18.12.19, 20.12.19-02.01.20, 02.01.20-08.01.20, 09.01.20-20.01.20, 23.03.20-26.03.20, 03.07.20-04.07.20, 19.07.21-19.07.21, 05.08.21-10.08.21, 30.08.21-03.09.21, 24.09.21-28.09.21, 09.11.21-06.12.21. Потребує лікування: програмний гемодіаліз тричі на тиждень, гепарин, аргілайф, вітаміни, омез, леркамен, абрантіл, мальтофер, етарбі, беталок, мед рол, золопент, фолієва кислота, суфер, корило. Інвалідність 1 групи встановлена 20.01.2020. Суд зазначає, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Як встановлено судом, [PERSON] є повнолітнім, продовжує навчання та не має можливості в повній мірі покрити витрати, пов`язані з оплатою навчання, проживанням за місцем знаходження навчального закладу, у зв`язку з чим, останній потребує матеріальної допомоги. При цьому, [PERSON] не має можливості самостійно працювати та мати власний дохід, оскільки навчається на денному відділені навчального закладу. Мати позивача - [PERSON] , працює, її середній дохід складає приблизно 6000 грн., є особою з інвалідністю 3 групи. В той же час, відповідач є особою з інвалідністю 1 групи, має тяжке хронічне захворювання, у зв`язку з чим потребує щоденного медикаментозного лікування, має аліментні зобов`язання у загальному розмірі 50 % від доходу, є отримувачем пенсії, розмір якої приблизно складає 16000 грн. З урахуванням потрібності в матеріальній допомоги позивача, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших аліментних зобов`язань, в тому числі обов`язку матері утримувати сина, який продовжує навчання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, на час його навчання в розмірі 1/16 частки заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 23.10.2021 до закінчення ним навчання у навчальному закладі, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Вирішуючи питання, пов`язані з оплатою судових витрат в порядку ст. 141 ЦПК України, суд зазначає, що відповідач є особою з інвалідністю 1 групи та відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому судові витрати, що підлягають стягненню з останнього, необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: partial