Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати припиненими трудові правовідносини між ним та Державним підприємством «Донецька залізниця» з 30 вересня 2016 року за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що працював старшим електромеханіком Дистанції сигналізації та зв`язку Державного підприємства «Донецька залізниця». З лютого 2016 року роботодавець припинив виплачувати йому заробітну плату, хоча і продовжував її нараховувати аж до 30 вересня 2016 року. Після цієї дати нарахування заробітної плати припинилося. Між тим, він аж до цього часу з роботи не звільнений, продовжує формально значитися на посаді старшого електромеханіка Дистанції сигналізації та зв`язку структурного підрозділу «Дебальцівська дистанція сигналізації та зв`язку» ДП «Донецька залізниця». Заробітну плату він не отримує, а відсутність запису про його звільнення з роботи перешкоджає його подальшому працевлаштуванню, що позбавляє його можливості легально заробляти собі засоби до існування. ДП «Донецька залізниця» зареєстроване на території, непідконтрольній органам державної влади України. На території, яка підконтрольна органам державної влади України, воно не перереєструвалося. На теперішній час взагалі неможливо знайти хоча б якийсь орган управління зазначеної юридичної особи. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25.11.2021 відкрито провадження у справі з одночасним залученням до участі в розгляді справи правонаступника Державного підприємства «Донецька залізниця» - Акціонерне товариство «Українська залізниця», справу призначено до судового розгляду по суті, сторонам встановлені строки на подання заяв по суті (а.с.19-20). Судовою ухвалою від 12 січня 2022 року позовну заяву за підстав ч.11 ст.187 ЦПК України залишено без руху, оскільки у порушення ст.ст.175 ч.3 п.5, 177 ч.5 ЦПК України позовна заява не містила інформації про те, чи звертався позивач до правонаступника ДП «Донецька залізниця» - Акціонерного товариства «Українська залізниця» з питань припинення трудових правовідносин, відомостей про наслідки такого звернення, а також зазначення та надання доказів на підтвердження цих обставин (а.с.27-28). Позивач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, за текстом позовної заяви просив про розгляд справи у його відсутність. Відповідач АТ «Українська залізниця», належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання явку представника не забезпечив, про причини чого не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків. Згідно із записами у трудовій книжці [PERSON] , [INFO] : - 20.11.1987 - на підставі наказу №218/К від 18.11.1987 він був прийнятий на роботу до Дебальцевської дистанції сигналізації та зв`язку Донецької ордена Леніна залізниці електромеханіком контрольно-ремонтного пункту радіозв`язку; - 01.02.2000 - на підставі наказу № 13/Л від 31.01.2000 переміщений електромеханіком сигналізації централізації та блокування бригади пусконалагоджувальних робіт; - 04.01.2005 - на підставі наказу № 17/Л від 04.01.2005 переведений старшим електромеханіком І групи цеху автоматизованої системи діагностичного контролю буксових вузлів; - 23.10.2008 - на підставі наказу 667/Н від 23.10.2008 Дебальцевська дистанція сигналізації та зв`язку Донецької залізниці з 23.10.2008 перейменована на Дебальцевську дистанцію сигналізації та зв`язку ДП «Донецька залізниця»; - 01.01.2014 на підставі наказу №117/ос від 30.12.2015 змінена назва посади «старший електромеханік дільниці І групи» на «старший електромеханік дільниці» згідно з класифікатором України ДК 003:2010 «Класифікатор професій». Після запису 01.01.2014 інших записів трудова книжка не містить (а.с.7-10). Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявлених [PERSON] вимог, суд виходить з такого: У відповідності до п.1 ч.1 ст.23 Кодексу законів про працю України (КЗпП) укладений між сторонами трудовий договір є безстроковим, що укладений на невизначений строк. Підстави припинення трудового договору закріплені у статті 36 КЗпП, пункт 4 частини першої якої передбачає, що однією з таких підстав є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39). Згідно з ч.1 ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Неможливість продовження роботи позивачем обумовлена таким: Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей. Згідно із наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» Донецьку і Луганську області з 07.04.2014 також визначено районами проведення антитерористичної операції. Антитерористична операція тривала з 14 квітня 2014 року до 30 квітня 2018, після чого на підставі Указу Президента України від 30.04.2018 № 116/2018 «Про затвердження рішення РНБО «Про широкомасштабну антитерористичну операцію на території Донецької та Луганської областей», яким уведене в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року "Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях", відбулася зміна формату широкомасштабної антитерористичної операції - розпочалася операція Об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської федерації у Донецькій і Луганській областях, відповідно до плану операції Об`єднаних сил. Місто Дебальцеве Донецької області, де по вулиці Мокіївської, 96 була зареєстрована юридична адреса Дебальцевської дистанції сигналізації та зв`язку ДП «Донецька залізниця» - останнє місце роботи позивача, у відповідності до прийнятого 02.12.2015 Кабінетом Міністрів України розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» включено у перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Тобто місце роботи позивача опинилося на території, тимчасово непідконтрольній державі Україна. Правомочним у вирішенні питання розірвання трудового договору з позивачем є АТ «Укрзалізниця», з огляду на таке: АТ "Укрзалізниця" (ідентифікаційний код 40075815), як нова юридична особа, утворене згідно із Законом України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" та постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця". Постановою КМ України від 25.06.2014 № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» утворене публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» на базі Державної адміністрації залізничного транспорту загального користування, які реорганізуються шляхом злиття згідно з додатком 1. До переліку підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, на базі яких утворюється публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», що містить Додаток 1, увійшло Державне підприємство «Донецька залізниця», код згідно з ЄДРПОУ - 01074957. Кабінетом Міністрів України 25 листопада 2015 року погоджено пропозицію Міністерства інфраструктури щодо утворення публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» регіональної філії «Донецька залізниця». З 01 грудня 2015 року утворено ПАТ «Укрзалізниця». З 01 грудня 2015 року ДП «Донецька залізниця» реорганізована у регіональну філію «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Постановою Кабінету Міністрів України №938 від 31.10.2018 Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» змінило тип з публічного на приватне та повне найменування на Акціонерне товариство «Українська залізниця». З тексту Статуту АТ «Укрзалізниця» (в редакції постанови КМ України від 13.05.2020 № 452), розміщеного на офіційному сайті Верховної Ради України за посиланням: https://zakon.rada.gov.ua/go/735-2015-n, Товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту. Проте, на заяву позивача про звільнення (а.с.35) Регіональна філія «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» листом за № НАС-16-П-07 від 26.01.2022 надала таку відповідь: «Філія утворилася та розпочала свою господарську діяльність з 01.12.2015 і є відокремленим структурним підрозділом юридичної особи АТ «Укрзалізниця». Відповідно до заяви Ви перебуваєте у трудових відносинах з структурним підрозділом «Дебальцівська дистанція сигналізації та зв`язку» ДП «Донецька залізниця». ДП «Донецька залізниця» знаходиться на непідконтрольній українській владі території (із юридичною адресою в м. Донецьк, вул. Артема. 68, 83001, код ЄДРПОУ 01074957), залишається юридичною особою, свої зобов`язання та документи на їх підтвердження до АТ «Укрзалізниця» не передавало. За нормами статті 21 Кодексу законів про працю України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою. Ви не перебуваєте у трудових відносинах з Філією. Отже, Філія не має правових підстав на розірвання трудового договору укладеного між Вами та ДП «Донецька залізниця»» (а.с.36). Така відповідь є фактичною та необґрунтованою, з огляду на наведене вище, відмовою АТ «Укрзалізниця» як правонаступника ДП «Донецька залізниця» у розірванні трудового договору з позивачем з його ініціативи. Тож позовні вимоги визнання трудових правовідносин припиненими є обґрунтованими. Суд вважає також обґрунтованими і вимоги визнання трудових правовідносин припиненими з 30 квітня 2019 р., виходячи з обставин, встановлених чинним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15.05.2019 у цивільній справі №233/1474/19, яким з Державного підприємства «Донецька залізниця» на користь [PERSON] стягнута заборгованість по заробітній платі за період з 01 лютого 2016 року по 30 вересня 2016 року (а.с.37-38). Нарахування заробітної плати позивачу до 30.09.2016 включно свідчить про виконання ним трудової функції до цієї дати. Таким чином позов підлягає задоволенню у повному обсязі. У зв`язку з тим, що відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача за ч.6 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь спеціального фонду Державного бюджету України в розмірі 908,00 грн, виходячи з такого: Відповідно до пп.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви немайнового характеру судовий збір справляється в сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З 01 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» в розрахунку на місяць у розмірі 2270,00 грн. Отже, при поданні позову - 26.10.2021 розмір судового збору складав 908,00 грн. Тож з відповідача в доход держави належить стягнути судовий збір в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved