Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

у вересні 2021 року позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд виключити відомості про його батьківство з актового запису № 3986 від 20 грудня 2014 року про народження [INFO] [PERSON] , зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 травня 2009 року між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що був зроблений відповідний запис № 682. Однак, 30 серпня 2013 року Голосіївським судом м. Києва (справа № 752/9443/13) за ініціативою відповідачки шлюб було розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] . [INFO] відповідачка народила сина [PERSON] . У свідоцтві про народженні [PERSON] батьком вказаний позивач [PERSON] . Згодом відповідачка [PERSON] повідомила позивача про те, що він не є біологічним батьком [PERSON] та не заперечує проти виключення відомостей про його батьківство з актового запису про народження від 20 грудня 2014 року. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 вересня 2021 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче провадження (а.с. 26). У судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Подали до суду заяву, в якій просить розглядати справу у їх відсутністі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Представник відповідачки - адвокат Черевко В.М. та третя особа подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідачки [PERSON] позов визнав і просив його задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене, наявні всі передбачені ч. 1 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України підстави умови для заочного розгляду справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що з 22 травня 2009 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в шлюбі. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 20 серпня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується витягом з Державного реєстрів актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 7). [INFO] народився [PERSON] , батьком якого, згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , вказано позивача, а матір`ю - відповідачку (а.с. 8). Не зважаючи на розірвання шлюбу відповідач продовжував підтримувати дружні стосунки з позивачкою та дітьми. Однак згодом дізнався про те, що не є батьком [PERSON] [INFO] . До вказаних правовідносин застосовуються норми права визначені Сімейним кодексом України (надалі за текстом - СК України). Згідно ч.1-3, ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Частина 6, ст.136 СК України зазначає, що до вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Як наголошує п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснити судам, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Із заяви відповідачки стало відомо, проте що позивач не є біологічним батьком дитини, на підставі чого факт відсутності споріднення дитини з позивачем по справі визнано сторонами та не оспорюється. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 визначено, що рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. У відповідності до положень ч.1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. З огляду на викладене, реєстрацію народження дитини, а саме внесення відомостей про батька, слід провести на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. За ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актовий запис цивільного стану анулюється на підставі: рішення суду; висновку відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану у випадках, передбачених законом. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд приходить до висновку, що оскільки позивач стверджує, що відповідач особисто повідомила йому, що він не є біологічним батьком народженого нею [PERSON] , при цьому вона повністю визнала позовні вимоги позивача, тому [PERSON] необхідного виключити з графи „батько" актового запису про народження [PERSON] № 3986 від 20 грудня 2014 року як такого, що не є батьком народженої відповідачкою [PERSON] дитини. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем був сплачений судовий збір в сумі 1362 грн, що підтверджується квитанціями від 10.09.2021. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вся сума сплаченого судового збору у розмірі 1362 грн.

Outcome: approved