Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача Долинської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області, треті особи, які не заявляють вимог щодо предмета спору: [PERSON] , [PERSON] , у якому (позові) просив: - визначити додатковий строк на прийняття спадщини та визначити [PERSON] для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] , строком на 2 місяці з дня набрання рішенням законної сили. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що [INFO] померла його матір [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, однак своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини він не зміг, оскільки не знав про наявність спадкового майна, а коли дізнався то витратив ще час для пошуку документів на це майно. Крім того, причиною несвоєчасного оформлення спадкових документів було введення на території країни карантину. Ухвалою від 17.11.2021 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом з постановленням здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження і розпочато підготовче провадження у справі із призначенням підготовчого судового засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Від відповідача Долинської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначив, про те, що Долинська міська рада не є належним відповідачем у справі, а належним відповідачем є онука померлої [PERSON] - [PERSON] . Щодо предмету позову зазначила, що заперечує проти вимог позивача, посилаючись на відсутність правових підстав для їх задоволення. Письмові пояснення від третіх осіб до суду не надходили. Ухвалою від 17.12.2021 закрито підготовче провадження у справі із призначенням її до судового розгляду по суті у судовому засіданні. Відповідач, якого про дату, час і місце розгляду справи, було повідомлено належним чином, що підтверджується розпискою його представника, яка міститься у матеріалах справи, - участь у судовому засіданні свого представника не забезпечив, про причини неявки суду не повідомляв, клопотання про відкладення судового засідання від відповідача до суду не надходило. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у суду матеріалів справи. Позивач у судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі обґрунтовуючи свою позицію аналогічно викладеному у позові, позовні вимоги просив задовольнити. Треті особи не заперечували проти задоволення позову. Додатково, кожен окремо пояснили, що є братами позивача та також пропустили строк для прийняття спадщини після смерті їх матері. Заслухавши позивача, третіх осіб, дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, враховуючи позицію відповідача викладену у відзиві на позов, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, з огляду на таке. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поряд з цим, відповідно до положень ч. 1 - ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами у розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Положеннями ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини. [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] , [INFO] , - померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема, у вигляді трьох земельних ділянок, що підтверджується державними актами на право приватної власності на землю серія РЗ № 401563, серія РЗ № 401564, серія РЗ № 401565. За життя [PERSON] склала заповіт від 11.02.2002, посвідчений секретарем виконавчого комітету Лаврівської сільської ради народних депутатів Долинського району Кіровоградської області, яким заповіла належні їй земельні ділянки своїм синам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] із заявами про прийняття спадщини після смерті матері протягом шести місяців з дня її відкриття до нотаріуса не зверталися, що останніми не заперечується та підтверджено у судовому засіданні. За даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 67545996 від 30.11.2021 інформація у реєстрі за параметрами пошуку « [PERSON] , дата смерті [INFO] » - відсутня. Поряд з цим встановлено, що на день смерті [PERSON] у будинку у якому вона була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] з нею разом з 05.04.2017 проживала онука [PERSON] , [INFO] . Згідно з положеннями ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Зміст інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 67545996 від 30.11.2021 свідчить про те, що [PERSON] із заявою про відмову від спадщини до нотаріуса не зверталась. Таким чином, спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є її онука [PERSON] , яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на встановлені обставини справи та враховуючі до кого, як до відповідача позивачем пред`явлено позовні вимоги судом відзначається таке. Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява, зокрема, повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти. Положеннями ст. 48 ЦПК України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Встановлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві (висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 07.10.2020 у справі № 705/3876/18). Визначення відповідачів є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновок Великої Палати Верховного Суду, наведений у постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц). Відповідно до положень ч. 1 - ч. 3 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Долинської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області як до відповідача у справі про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, як до органу, який наділений повноваженнями порушувати питання про визнання спадщини відумерлою. Поряд з цим, відповідно до положень ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. З огляду на наведені вище встановлені обставини справи суд констатує, що у даній справі Долинська міська рада Кропивницького району Кіровоградської області не є належним відповідачем, оскільки у правовідносинах, що є предметом даного судового розгляду наявний спадкоємець за законом, який прийняв спадщину - [PERSON] , яка і є належним відповідачем у даній справі. Отже, саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до визначеного позивачем відповідача, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів чи замінити первісного відповідача належним відповідачем та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно того відповідача, якого зазначено у ньому. При цьому, слід відзначити, що позивачу [PERSON] у підготовчому судовому засіданні судом було роз`яснено його процесуальні права та роз`яснено можливість вирішення питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача. Однак, позивач [PERSON] до суду з клопотанням про залучення до участі у справі відповідача (співвідповідача) [PERSON] або про заміну первісного відповідача - Долинської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області належним відповідачем [PERSON] , - не звертався, а ні до закінчення підготовчого провадження, а ні під час судового розгляду. За таких, встановлених обставин справи, наведених положень цивільного процесуального законодавства та норм матеріального права, враховуючи, що позивачем пред`явлено позов до неналежного відповідача і він не звертався до суду з клопотанням про залучення відповідача (співвідповідача) або заміну неналежного відповідача, - суд дійшов висновку, що у задоволенні такого позову слід відмовити. Ухвалюючи дане судове рішення у справі, суд щодо його умотивованості відзначає, що доводи сторін у даній справі оцінені судом на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин, а відтак, інші доводи ними озвучені та зазначені ними у процесуальних заявах по суті справи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні ними фактичних обставин справи і норм матеріального права та процесуального закону, а тому такі доводи не вимагають детальної відповіді або спростування.

Outcome: dismissed