Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач - [PERSON] звернулася до Любашівського районного суду з позовом до Зеленогірської селищної ради Подільського району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що вона є власником будинку 1987 року побудови із господарськими будівлями. Вона звернулася до державного реєстратора із заявою про проведення державної реєстрації права власності на вказаний будинок, проте останній своїм рішенням відмовив її провести державну реєстрацію права власності на будинок з прилеглими господарськими будівлями. Посилаючись на викладене , позивач просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок, визначений літ. «А» та на прилеглі господарські будівлі сарай - літ. «Б», погріб із шиєю - літ «Гг» , огорожу №1, розташовані в по [ADDRESS] . Позивач згідно письмової заяви просила справу розглянути у її відсутність, позов просила задовольнити. Відповідач: Зеленогірська селищна рада Подільського району Одеської області надала до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, вказуючи на те, що заперечень по справі не має. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 24 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, а тому судом ухвалено про розгляд справи у відсутність сторін. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Як вбачається із виписки з по господарської книги № 7 за 2021 рік Познанського старостинського округу № 2 Зеленогірської селищної ради Подільського району Одеської області, [PERSON] являється власником житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] (а.с.9). Відповідно до довідки Познанського старостинського округу №2 Зеленогірської селищної ради від 06 жовтня 2021 року № 267/02-14 , згідно рішення сесії Познанської сільської ради Любашівського району № 61/5-VІ від 05 квітня 2011 року, житловому будинку та присадибній ділянці [PERSON] , присвоєно адресу: [ADDRESS] (а.с.9). Із технічного паспорту КП «Любашівське районне бюро технічної інвентаризації» вбачається, що по [ADDRESS] побудовано житловий будинок в 1987 році визначений літ. «А», загальною площею 41,9 кв.м., житловою площею 31,5 кв.м., прилеглі господарські будівлі: сарай - літ. «Б» , погріб із шиєю - літ. «Г, г», огорожа №1 загальною вартістю 40540 грн. (а.с.10-11). Як видно з рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Дудник Г.О. № 61007388 від 20.10.2021 р, останній відмовив позивачу у проведенні державної реєстрації будинку, у зв`язку з тим, що документи, що підтверджують право власності на даний житловий будинок , не відповідають вимогам (а.с.12). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може також бути визнання правочину недійсним. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 та ч. 1 ст. 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частинами 1 та 2 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, враховуючи, що позивач являється власником житлового будинку та її право порушено і зазначений факт сторонами не оспорюється, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Позивач не просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат, а отже підстави для відшкодування витрат відсутні. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися. На підставі викладеного та

Outcome: approved