Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

19.02.2021р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. № 3-4). Провадження по справі було відкрито ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 15.03.2021р. та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання (а.с. № 20). Ухвалою суду від 08.06.2021р. за клопотанням відповідача від 08.06.2021р. сторонам було надано строк для примирення 6 місяців (а.с. №36, 39, 40). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 09.12.2021р. провадження по справі було поновлено (а.с. № 45). Позивачка у позовній заяві в обґрунтування вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 13.07.2012р. у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області під актовим записом № 324. У них від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Причиною припинення шлюбних відносин стали втрата почуття любові та поваги один до одного, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння з питань ведення господарства. Сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбно-сімейних стосунків та не мають спільного бюджету. Позивачка вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. 31.01.2022р.\~позивачка та\~ її\~ представник\~ адвокат\~Пантилеєнко З.С. (діє за ордером від 12.02.2021р. а.с. № 14) надали спільну заяву (додаткові пояснення), в якій підтримали поданий позов та просили ухвалити рішення за їх відсутності та без фіксування судового процесу технічними засобами. В цій заяві також уточнили, що стосунки між сторонами погіршилися в лютому 2021р., коли і було подано позову, втім позивачка з чоловіком остаточно припинили шлюбні стосунки у липні 2021р., коли вона почала проживати за іншою адресою. По тексту заяви позивачка просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » (а.с. № 63). Представник відповідача адвокат Сустав Н.В. (діє на підставі ордеру від 28.01.2022р. а.с. №56) надала суду заяву від 31.01.2022р., в якій підтвердила дату припинення сімейних відносин, а саме липень 2021р., просила ухвалити рішення за її відсутності та без технічної фіксації судового процесу (а.с. №64). Крім цього, 31.01.2022р. представник відповідача подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач заперечень проти розірвання шлюбу не має, вирішення позовних вимог просила залишити на розсуд суду, втім наголошувала на тому, що сімейні відносини між сторонами були остаточно припинені саме в липні 2021р., коли позивачка почала проживати окремо, за іншою адресою (а.с. №50-52). Таким чином, суд у відповідності до положень ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалив рішення в судовому засіданні 31.01.2022р. за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, ознайомившись з заявами сторін (їх представників) від 31.01.2022р., відзивом на позов, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13.07.2012р. у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області під актовим записом № 324 (а.с. №5). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. №6). Ухвалою суду від 08.06.2021р. сторонам було надано максимальний строк на примирення - шість місяці та провадження у справі було зупинене на цей час (а.с. № 40). Відповідно до абзацу 5 п.10 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Судом \~встановлено,\~що позивачка\~ після\~ спливу\~наданого \~судом \~строку на\~ примирення\~ наполягає\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ на\~задоволені \~позовних \~ вимог,\~зазначає,\~що \~спільне \~життя \~ не\~ склалося\~ через\~ \~втрату почуття\~любові \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~та поваги\~один до\~одного,\~різні погляди\~на життя,\~відсутність взаєморозуміння. Наразі сторони спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин та проживають окремо. Факт того, що позивачка з дитиною проживає за іншою адресою, підтвердила по тексту відзиву від 31.01.2022р. та в заяві від 31.01.2022р. й представник відповідача (а.с. № 50-52, 64). Як представник відповідача в заяві до суду від 31.01.2022р. (а.с. №64), так і позивачка та її представник в спільній заяві до суду від 31.01.2022р. (а.с. № 63) зазначали, що подружжя остаточно припинило шлюбні стосунки з липня 2021р. Представник відповідача у відзиві на позовну заяву від 31.01.2022р. заперечень проти розірвання шлюбу не висловила та просила дане питання залишити на розсуд суду (а.с. №50-52). З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені з липня 2021р. (більше, ніж півроку назад) і з цього часу більше не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилася, наданий судом сторонам строк для примирення результатів не дав, відповідач (його представник) в заяві до суду та відзиві на позов від 31.01.2022р. не висловив заперечень проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню. Одночасно з ухваленням рішення суду про розірвання шлюбу, суд не вирішує питання про зміну прізвища позивачки у відповідності до положень ст.113 Сімейного Кодексу України, оскільки остання в заяві до суду від 31.01.2022р. (а.с. №63) висловила бажання залишити собі прізвище « [PERSON] ». Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн. (а.с.№2). На підставі викладеного,

Outcome: approved