Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. У травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Іванівської районної державної адміністрації Херсонської області, про зміну способу участі у вихованні малолітнього онука [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтовує тим, що рішенням Іванівського районного суду Херсонської області від 01 червня 2018 року визначено [PERSON] спосіб участі у вихованні онука [PERSON] шляхом встановлення часу для побачень з дитиною. Рішення набрало законної сили 10 липня 2018 року та знаходиться на виконанні у Іванівському районному відділі ДВС ГТУЮ у Херсонській області. Проте, зустрічі онука з дідусем доводиться проводити в присутності психолога, оскільки дитина не бажає спілкуватися з дідусем, у зв`язку з тим, що боїться останнього, внаслідок негативної поведінки дідуся відносно нього та неї, його матері, а йти проти волі дитини вона не бажає. Навіть, коли вона доставляла сина до місця проживання дідуся в смт.Іванівка, дитина також відмовлялася спілкуватися з дідусем. Внаслідок неможливості виконання рішення суду Іванівським РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області неодноразово приймалися постанови про накладення на неї штрафу за таке невиконання. Вважає, що доставляти сина в примусовому порядку, без волі останнього, суперечить інтересам дитини та шкодить його здоров`ю. Просить суд змінити спосіб участі дідуся, [PERSON] у вихованні онука [PERSON] , який встановлений рішенням Іванівського районного суду Херсонської області від 01.06.2018 року, а саме: встановити час для побачень з дитиною у другу та четверту суботу місяця, першу та третю неділю місяця з 11:00 год до 17:00 год за місцем проживання дідуся [PERSON] по [ADDRESS] , без присутності матері [PERSON] , за бажанням дитини; у державні святкові дні з 10:00 год до 16:00 год за бажанням дитини та за попередньою домовленістю з матір`ю [PERSON] ; 10 днів кожного літнього місяця (червня, липня, серпня) для відпочинку за місцем проживання дідуся [PERSON] по [ADDRESS] , без присутності матері [PERSON] , за бажанням дитини. Зобов`язати [PERSON] забирати дитину з місця її проживання у визначені дні та години за бажанням дитини, з обов`язковим поверненням [PERSON] дитини до місця проживання останньої. Рух справи. 23 травня 2019 року ухвалою Іванівського районного суду Херсонської області відкрито провадження по справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з призначенням по справі підготовчого судового засідання (а.с.44 том 1). 09 серпня 2019 року ухвалою суду залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Іванівської районної державної адміністрації Херсонської області, якому надати до суду письмовий висновок про доцільність зміни способу участі діда [PERSON] у вихованні малолітнього онука [PERSON] (а.с.83 том 1). 09 серпня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.84 том 1). 08 листопада 2019 року ухвалою суду призначено судово-психологічну експертизу, проведення якої доручено експерту-психологу Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради (а.с.159-160 том 1). 03 лютого 2020 року до суду надійшов висновок експерта №601 від 26.12.2019 року. 07 серпня 2020 року ухвалою суду призначено додаткову судово-психологічну експертизу, проведення якої доручено експерту-психологу Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради (а.с.245-246 том 1). 09 лютого 2021 року ухвалою суду змінено експертну установу та доручено проведення додаткової судово-психологічної експертизи експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с.10-11 том 2). 01 червня 2021 року ухвалою суду змінено експертну установу та доручено проведення додаткової судово-психологічної експертизи експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с.22-23 том 2). 13 грудня 2021 року до суду повернуто ухвалу без виконання експертизи у зв`язку з несплатою позивачем вартості робіт за проведення експертизи. 31 січня 2022 року ухвалою суду залучено до участі у справі правонаступника третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: служби у справах дітей та органу опіки та піклування Іванівської районної державної адміністрації в Херсонській області - службу у справах дітей Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області та орган опіки та піклування Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області (а.с.63 том 2). Аргументи учасників справи. 18.06.2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого просить у задоволенні позову відмовити. Свої заперечення обгрунтовує тим, що даний позов спрямований на відмову позивача від виконання рішення суду від 01.06.2018 року, від виконання якого остання всіляко ухиляється. Позовні вимоги щодо встановлення порядку спілкування з онуком, виключно за бажанням дитини призведе до ухвалення рішення, яке не можливо буде виконати, оскільки дитина знаходиться у залежному положенні від матері, яка вважає, що він нібито до неї вороже налаштований, і з цієї причини буде налаштовувати дитину відмовитися від побачення з ним (а.с.51-54 том 1). Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити у позові, додавши, що після набрання рішенням суду від 01.06.2018 р. законної сили та відкриття виконавчого провадження він приїздив до позивача в с.Воскресенка щоб забрати онука для побачень. Але жодних побачень з онуком не відбулося, оскільки позивач негативно налаштувала дитину проти нього, внаслідок чого він припинив поїздки. З онуком останній рік не бачився та не спілкувався, щоб не травмувати дитину. Представник органу опіки та піклування Генічеської районної державної адміністрації в Херсонській області Нагорна І.А. в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позову, зазначивши, що орган опіки та піклування з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, вважає за доцільне змінити спосіб участі дідуся [PERSON] у вихованні онука, шляхом встановлення часу та днів для побачень з дитиною з урахуванням бажання самої дитини. Представник служби у справах дітей Генічеської РДА Херсонської області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся в установленому законом порядку. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, з`ясувавши думку малолітньої дитини, дослідивши висновок органу опіки та піклування та письмові докази по справі, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 28.11.2009 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, у якому [INFO] народився син [PERSON] , який є онуком відповідача [PERSON] (а.с.8-9 том 1). Батько дитини - [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.06.2010 року (а.с.10 том1). Малолітній [PERSON] , 2010 р.н., проживає разом з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] , навчається в Іванівському ліцеї №1 (а.с.15, 22 том 1). Рішенням Іванівського районного суду Херсонської області від 01.06.2018 року у цивільній справі №656/1044/17, за позовом [PERSON] до [PERSON] визначено способи участі [PERSON] у вихованні онука [PERSON] , 2010 року народження, шляхом встановлення часу для побачень з дитиною, а саме: щосуботи кожного тижня з 10:00 год по 16:00 год, за місцем проживання [PERSON] по [ADDRESS] без присутності матері [PERSON] , з обов`язковим поверненням [PERSON] онука до місця проживання останнього; у святкові дні з 10:00 год по 16:00 год у присутності матері [PERSON] ; 10 днів кожного літнього місяця (червня, липня, серпня) для відпочинку за місцем проживання [PERSON] по [ADDRESS] , без присутності матері [PERSON] та за попередньою домовленістю з матір`ю. Зобов`язано [PERSON] повідомляти письмово [PERSON] про зміну місця проживання дитини (а.с.77-79 том 1). Рішення сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили 01.07.2018 року. Іванівським районним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (далі - Іванівський РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області) за заявою стягувача [PERSON] було відкрито виконавче провадження №57525100 щодо примусового виконання рішення суду від 01 червня 2018 року. З листа служби у справах дітей Іванівської районної державної адміністрації в Херсонській області від 11.09.2018 року №01-35/96, вбачається, що 10.08.2018 року службою було проведено бесіду з малолітнім [PERSON] для з`ясування обставин щодо небажання спілкуватися з рідним дідом [PERSON] . Під час бесіди хлопчик не міг стримуватися, на запитання, які стосувалися дідуся реагував неадекватно, плакав. Його емоційний стан був пригнічений. Дитина розповіла, що конфлікти у мами з дідусем мають тривалий характер, навіть виникали бійки та сварки, під час яких він переймав бік матері. Також бажає, щоб усе закінчилося скоріше та його залишили у спокої. Рекомендовано матері [PERSON] звернутися до спеціаліста у сфері психології (а.с.21 том 1). З актів державного виконавця від 17.11.2018 року вбачається, що зустрічі дідуся [PERSON] з онуком [PERSON] відбувалися у присутності представника служби у справах дітей Іванівської РДА Херсонської області та психолога (а.с.26 том 1). За наслідками спостереження за дитиною під час таких зустрічей психологом було складено акти від 17.11.2018 р та від 24.11.2018 (а.с.23, 56 том 1). Так, з акту психолога від 17.11.2018 вбачається, що під час зустрічі у дитини виявлено пригнічений настрій, підвищений рівень тривожності. Дитина була занепокоїна, її турбували страх, але в ході бесіди між онуком, дідусем та бабусею поступово налагодився контакт. Психологічний стан прийшов до норми. В акті психолога від 24.11.2018 року зазначено, « … до того моменту коли дитина знаходилась поряд з мамою хлопчик був трішки напружений, а вже через 20 хв коли [PERSON] приїхав до діда з бабою він став спокійним, знаходився, як дома, зацікавився своїми іграшками та добре спілкувався. З акту державного виконавця від 08.12.2018 року встановлено, що [PERSON] доставила сина додому до дідуся в смт.Іванівка, проте дитина відмовилася пройти до будинку та спілкуватися з дідусем (а.с.27 том 1). З матеріалів справи вбачається, що під час виконання рішення суду, Іванівським РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області відносно [PERSON] виносились постанови про накладення штрафу за невиконання рішення суду, зокрема, постанови від 12.12.2018 р., 27.11.2018р, 02.02.2019 р, 02.11.2019 р (а.с.28, 101-103, 107а том 1, а.с.55-57 том 2). Як вбачається зі змісту даних постанов причинами невиконання рішення суду є незабезпечення [PERSON] побачення [PERSON] з дитиною [PERSON] за місцем проживання дідуся в смт.Іванівка (постанова від 02.02.2019 р., від 02.11.2019 р.), а також відмова малолітньої дитини від спілкування з дідусем [PERSON] (постанова від 12.12.2018 р). Вказані постанови були оскаржені позивачем в судовому порядку та скасовані як незаконні. З матеріалів справи також вбачається, що сторони під час виконання рішення суду від 01.06.2018 р. неодноразово зверталися до районного відділення поліції з заявами. Так, [PERSON] скаржилася щодо застосування [PERSON] фізичної сили до її неповнолітнього сина під час приїзду до с.Воскресенка, щоб забрати дитину додому для зустрічей, та небажання дитини спілкуватися з дідусем, а [PERSON] звертався з заявами про злочин щодо систематичного невиконання позивачем рішення суду від 01.06.2018 року, відомості по яким було внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України (а.с.24-25, 35-37, 62-64, 92-97, 111-113 -118, 130-135 том 1). Крім того, з рапорту поліцейського Іванівського ВП Каховського ВП ГУНП в Херсонській області від 16.02.2019 року вбачається, що 16.02.2019 на службу 102 зателефонував неповнолітній [PERSON] та повідомив, що відносно нього його дідусь [PERSON] вчиняє фізичне насильство, змушує проти його волі їхати з ним до нього, де згодом за м/м знущається (а.с.73 том 1). З відібраних 16.02.2019 року поліцейським пояснень у [PERSON] в присутності матері та педагога вбачається, що дитина відмовляється їздити з дідусем на побачення, оскільки останній вів себе агресивно щодо нього (а.с.121 том 1). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , мешканці с.Воскресенка, показали що у грудні 2018 року до [PERSON] приїздив [PERSON] разом з братом, щоб побачитися з онуком [PERSON] проте, під час зустрічі вели себе агресивно, застосовуючи фізичну силу до [PERSON] . Дитина почала плакати та кричати. Дідусь силоміць прижимав до себе онука. Внаслідок цих подій дитина почала дуже боятися свого дідуся. Згідно письмової заяви [PERSON] поданої до відділу державної виконавчої служби вбачається, що вона не заперечує щодо участі дідуся [PERSON] у вихованні онука, проте її малолітній син не бажає та відмовляється від зустрічей з дідусем (а.с.30 том 1). 30.10.2019 та 25.02.2021 [PERSON] направляла на адресу відповідача письмові заяви з проханням самостійно приїздити за місцем проживання онука та здійснювати побачення за місцем встановленому рішенням суду, оскільки вона не має фінансової можливості щотижня винаймати транспортний засіб для доставки дитини до дідуся в інший населений пункт (а.с.153 том 1); згідно поштових повідомлень [PERSON] відмовився від отримання конвертів (а.с 154-155 том 1, а.с.58-59 том 2). Ухвалою Іванівського районного суду Херсонської області від 16.04.2021 року роз`яснено рішення Іванівського районного суду Херсонської області від 01.06.2018 року у справі №656/1044/17. Відповідно до роз`яснень - обов`язок щосуботи доставляти дитину - [PERSON] , 2010 р.н., з с.Воскресенка Іванівського району Херсонської області до місця зустрічі - [ADDRESS] , для здійснення побачень з 10:00 год по 16:00 год, та повернення дитини до місця проживання останньої в с.Воскресенка Іванівського району, Херсонської області, покладається на дідуся [PERSON] за власний рахунок та у обраний ним самостійно спосіб, а [PERSON] має забезпечити (не чинити перешкод) побачення [PERSON] з дитиною щосуботи з 10.00 до 16.00 год. Ухвала суду набрала законної сили 06.05.2021 року (а.с.67-68 том 2). З висновку органу опіки та піклування щодо визначення способу участі у вихованні онука [PERSON] , [INFO] , затвердженого розпорядженням голови Іванівської районної державної адміністрації Херсонської області від 28 серпня 2019 року №188 вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним змінити спосіб участі дідуся [PERSON] у вихованні онука шляхом встановлення часу для побачень з дитиною у дні та години запропоновані позивачем у позові, з урахуванням бажання дитини (а.с.90-91 том 1). З висновку судово-психологічного експерта №601 від 26.12.2019 року, вбачається, що у ході обстеження [PERSON] , 2010 р.н., порушень інтелектуально мнестичних функцій не виявлено. Рівень розвитку у межах вікової норми у особистості з ознаками формування акцентуйованих рис характеру за педантичним типом. Під час діагностичної бесіди було з`ясовано, що про ситуацію, яка склалася пояснює зі сльозами на очах, тремтить, потирає руки. Про діда [PERSON] каже: «Я його боюсь, він вчиняє скандали, бив маму і душив. Коли я хотів піти до мами його брат теж мене схопив і душив….Хочу жити з мамою. До діда приїздити не хочу». В ході діагностичного обстеження малюнків «Моя родина», « Моя сім`я за столом» [PERSON] в свою родину включив себе, маму, бабусю та дідуся (батьків мами) і молодшого брата. Дідуся та бабусю [PERSON] виключає з малюнків, що свідчить про відстороненість, напруженість, бажання уникати з ними спілкування. За результатами обстеження виявляється негативне ставлення [PERSON] до дідуся [PERSON] . Дитина висловлює свої побоювання щодо діда, виключає його фігуру з малюнків. До психологічних перепон у спілкуванні з дідом є особисто висловлюване малолітнім [PERSON] небажання спілкуватися з дідом та виявлені у [PERSON] підвищений рівень тривожності, схильність до фіксації на своїх переживаннях, довготривале переживання травматизуючих подій (а.с.165-171 том 1). Опитаний в судовому засіданні 27.01.2022 року малолітній [PERSON] , 2010 р.н., у присутності психолога Іванівського ліцею №1 Крижановської О., та за відсутності у судовому засіданні сторін: його матері [PERSON] та діда [PERSON] , суду пояснив, що він не бажає зустрічатися з дідусем [PERSON] , оскільки останній грубо відносився до нього під час зустрічей, штовхав, тріпав та погрожував, силоміць змушував його їхати з ним, в його присутності він ображав його мати та застосовував насилля до свого працівника, внаслідок чого він відчуває страх до нього. З дідусем останній рік не зустрічався та бажання такого не виявляє. За громадською характеристикою, наданою Іванівською селищною радою від 27.12.2019 року, [PERSON] проживає в [ADDRESS] , за час проживання на території селищної ради зарекомендував себе позитивно, в побуті веде себе гідно, з сусідами підтримує добросусідські відносини, заяви, скарги від мешканців селища на нього не надходили (а.с.196 том 1). Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, принаймні в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості. Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (Рішення ЄСПЛ «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, п. 82). Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України. У статті 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд враховує, що інтересам дитини відповідає збереження родинних зв`язків, у тому числі, родинних зв`язків з дідом. Проте, в судовому засіданні встановлено, що побачення та спілкування дідуся [PERSON] з онуком [PERSON] у спосіб встановлений рішенням суду від 01.06.2018 року не відбувається, внаслідок небажання дитини зустрічатися з дідусем, дитина виявляє негативне ставлення до дідуся, висловлює свої побоювання щодо нього, у зв`язку з довготривалим переживанням травматизуючих подій, які відбувалися під час виконання рішення суду. А тому, з врахуванням, в першу чергу, найкращих інтересів дитини, висновків експерта-психолога та органу опіки та піклування, згідно яких до психологічних перепон у спілкуванні з дідом є особисто висловлюване малолітнім [PERSON] небажання спілкуватися з дідом та виявлені у [PERSON] підвищений рівень тривожності, схильність до фіксації на своїх переживаннях, довготривале переживання травматизуючих подій, а тому, щоб усунути фактори, які провокують тривожність і страх дитини, з метою надання можливості в подальшому налагодити відносини відповідача з онуком, суд прийшов до висновку про можливість зміни способу участі діда у вихованні онука, встановивши його з урахуванням бажання самої дитини на зустрічі з дідом, а саме: встановити час для побачень з дитиною: - друга та четверта субота місяця, перша та третя неділя місяця з 11:00 год до 17:00 год за місцем проживання дідуся, без присутності матері, з урахуванням бажання дитини; - у державні святкові дні з 10:00 год по 16:00 год з урахуванням бажання дитини та за попередньою домовленістю з його матір`ю; - 10 днів кожного літнього місяця (червня, липня, серпня) для відпочинку за місцем проживання дідуся, без присутності матері, з урахуванням бажанням дитини та за попередньою домовленістю з його матір`ю. Зобов`язати [PERSON] повідомляти письмово [PERSON] про зміну місця проживання дитини. При цьому, обов`язок доставляти дитину з місця її проживання до місця проживання дідуся (який проживає у іншому населеному пункті) або сплачувати витрати за доставку дитини до відповідача та повертати дитину до місця її проживання покладається на відповідача [PERSON] . Суд не зазначає конкретну адресу місця проживання дитини та відповідача, з огляду на те, що право свободи пересування та вільного вибору місця проживання гарантовано ст. 33 Конституції України. Також, питання свободи пересування та вільного вибору місця проживання врегульовано нормами Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та іншими підзаконними нормативними актами. А враховуючи рівність прав та обов`язків батьків, мати дитини, повинна повідомляти дідуся про місце проживання дитини, на зміну якого (проживання) кожна сторона має право в силу закону. Суд вважає за необхідне зазначити, що визначений спосіб участі у спілкуванні та вихованні дитини не є постійним, а може бути змінений у зв`язку зі зміною обставин у тому числі віку дитину, налагодження відносин між дитиною та дідусем.

Outcome: approved