Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~У грудні 2021 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що 23 грудня 2017 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у Чортківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 293. Від шлюбу в них є малолітній син [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Тривалий час у них була добра та повноцінна сім`я, проте спільне життя не склалося. На даний час вони не проживають, не спілкуються через різні погляди на життя. Фактично їх сім`я розпалася, подружні відносини вони не підтримують. За даних обставин позивач не вбачає потреби підтримувати сімейні відносини, просить шлюб розірвати. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, відповідачка подала до суду заяву, в якій вона повністю визнає позовні вимоги позивача, просить справу розглянути у її відсутності та відсутності її представника. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши пояснення відповідачки та її представника, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачкою позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що з 23 грудня 2017 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували у Чортківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 293. Від шлюбу в них є малолітній син [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя сторін не склалося. На даний час вони проживають окремо, не спілкуються через різні погляди на життя, не ведуть спільне господарство. Фактично їх сім`я розпалася, подружні відносини вони не підтримують. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачка позовні вимоги визнає, суд приходить до висновку про повернення позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 908 гривень згідно квитанції про сплату АТ «Ощадбанк» № 28811 від 15 грудня 2021 року, що становить 454 гривні. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved