Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

У липні 2021 року КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» забезпечує [PERSON] , [PERSON] послугами з централізованого опалення по кв. [ADDRESS] . Нарахування плати за послуги з централізованого опалення проведені на підставі тарифів, затверджених рішеннями виконкому Ізмаїльської міської ради № 49 від 19.01.2018 року та № 1285 від 26.11.2018 року. Між позивачем та [PERSON] 12.03.2018 року був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення, відповідно до якого оплата наданих послуг має проводитись не пізніше 20 та 10 числа місяця, що настає за розрахунковим, відповідно. Розрахунковим періодом є календарний місяць. В порушення зазначеного відповідачі проводили оплату за спожиті послуги не в повному обсязі, в результаті чого за ним за період з 01.11.2019 по 01.07.2021 рахується заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 14 027,61 грн. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідачі у судове засідання не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися у відповідності до ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомили та не подали відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. На підставі ст.ст. 67, 68 ЖК України та п. 30 Правил надання послуг по централізованому опаленню, наданню холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, відповідач зобов`язаний своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за квартиру, але й за комунальні послуги, а саме: централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч.2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст. 25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктами 1,2,4 ч.1 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Судом встановлено, що між КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» та [PERSON] 12.03.2018 року був укладені договори про надання послуг з централізованого опалення та додаток до договору про надання послуг по технічному обслуговуванню внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення, відповідно до яких оплата наданих послуг має проводитись не пізніше 10 та 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Розрахунковим періодом є календарний місяць (а.с.7-9). Теплова енергія у квартиру [ADDRESS] надавалась належним чином. Доказів відключення від теплопостачання суду не надано. Таким чином, [PERSON] знаходиться у договірних відносинах з КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго», а [PERSON] - в фактичних договірних відносинах. На ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок [NUMBER] , згідно якому за період з 01.11.2019 по 01.07.2021 склалась заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 14 027/61 грн. (а.с.6) Згідно ст.129 Конституції України, ст.ст.12,13,77,78,79,80,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Оскільки послуги надаються, але їх оплата не проводиться, сума боргу підтверджена особовим рахунком, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved