Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. В обгрунтування поданої заяви посилається на те, що [INFO] в с.Піонерське Сімферопольського району Автономної Республіки Крим померла його дружина [PERSON] . Оскільки остання померла на тимчасово окупованій території України, він не може зареєструвати її смерть у встановленому законодавством порядку, оскільки органами державної реєстрації актів цивільного стану України не приймаються до уваги документи про смерть, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. А тому, просить суд встановити факт смерті [PERSON] , який мав місце [INFO] на тимчасово окупованій території України - в с.Піонерське Сімферопольського району Автономної Республіки Крим, так як встановлення даного факту має для нього юридичне значення. В судове засідання [PERSON] не з`явився. В поданій до суду заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи - Білогірського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень не надав. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності представника заінтересованої особи. Дослідивши письмові заяви заявника та матеріали справи, суд вважає подану заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка смт Ємельяново Ємельяновського району Красноярського краю, померла [INFO] в с.Піонерське Сімферопольського району, Республіки Крим, про що 12.10.2018 року складено відповідний запис акта про смерть за №170189910001001247008, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть, серії [NUMBER] , виданого 16 жовтня 2018 року Євпаторійським міським відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. [PERSON] , заявник по справі, є чоловіком померлої [PERSON] , що підтверджується даними повторного свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого 25 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білогірського районного управління юстиції у Хмельницькій області. Отримати свідоцтво про смерть у Білогірського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) [PERSON] не може, оскільки факт смерті його дружини відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України (Закон України від 15.04.2014 року № 1207-УІІ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», постанова ВР України від 17.03.2015 р. № 254-УІІІ «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями). Згідно п. 1 ч.1 ст. 3 зазначеного закону, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" визначено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка смт Ємельяново Ємельяновського району Красноярського краю, померла [INFO] в с.Піонерське Сімферопольського району, Республіки Крим, на тимчасово окупованій території України, що підтверджується свідоцтвом про її смерть, яке не може вважатись легітимним на території України. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України та на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Проте, виходячи з практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами як джерело права, необхідно враховувати висновки суду у справах проти Туреччини (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001), Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), де наголошено, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]. Цей висновок в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованих територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цих територій при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, суд вважає можливим, як виняток, взяти до уваги відомості, зазначені в свідоцтві про смерть особи, які видані органом, що знаходиться на тимчасово окупованій території Криму. З огляду на те, що іншим чином підтвердити факт смерті [PERSON] неможливо, а його встановлення має юридичне значення для заявника, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення поданої заяви про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430, ч. 4 ст. 317 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішенння суду у даній справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved