Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення коштів наданих як поворотна фінансова допомога, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, посилаючись на те, що 16 березня 2017 року між Виробничим сільськогосподарським кооперативом «Злагода» та [PERSON] , був укладений Договір № 28 про падання поворотної фінансової допомоги (далі - Договір), як працівником кооперативу. Відповідно до п. 1.1. Розділу 1 Договору Позикодавець надає Позичальнику поворотну фінансову допомогу, а Позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним Договором. Пунктом 2.1. Розділу 2 Договору передбачено, що поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в межах суми 50 000,00 (п`ятдесят тисяч) грн. На виконання п. 1.1. Договору та у відповідності до Розділу 2 Договору відповідачу була надана поворотна фінансова допомога у розмірі 50 000,00 грн. Видача поворотної фінансової допомоги здійснюється шляхом перерахування на картковий рахунок Позичальника в розмірі 50 000,00 грн. за реквізитами: р/р [NUMBER] відкритий в ПАТ «Альфа Банк» у м. Києві, МФО 300346. Поворотна фінансова допомога була перерахована на картковий рахунок, що підтверджується зведеною банківською відомістю № 666 від 16.03.2017 року. Отже зі свого боку ВСК «Злагода» належним чином виконала умови Договору № 28 від 16.03.2017 року. Розділом 3 Договору передбачається, що поворотна фінансова допомога повертається до 31.03.2019 року. Повернення грошових коштів проводиться щомісячно в сумі не менше 2100,00 грн. до 15 числа місяця шляхом внесення грошових коштів Позичальником в касу Позикодавця або шляхом перерахування грошових коштів на особистий рахунок Позикодавця. Отже на момент коли відповідач повинен був виконати зобов`язання в межах Договору, а саме повернути поворотну фінансову допомогу Позичальнику в розмірі 50000,00 грн., [PERSON] повернув лише 19 900 грн., чим порушив умови договору. Станом на 01.04.2019 заборгованість по Договору року складала 30 100,00 грн. Пунктом 3.1. Розділу 3 Договору закріплено, що поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 31.03.2019 року при цьому пунктом 8.1. Розділу 8 строк дії договору передбачено, що даний Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами обов`язків відповідно до цього Договору. Після закінчення терміну виконання зобов`язання за Договором відповідач повернув до каси підприємства ще 5 153,40 грн. Отже заборгованість відповідача перед позивачем, по Договору, на даний момент складає 50 000 - 19 900 - 5 153,40 =24 946,60 грн. Відповідачем фактично було припинено погашення заборгованості з липня 2020 року тож кооперативом було прийнято рішення про надсилання Досудової вимоги від 10.08.2020 року про сплату заборгованості за Актом звірки від 10.08.2020 р. (з яким відповідач був ознайомлений 10.08.2020 р.). Бажаючи, все таки, вирішити питання, щодо повернення заборгованості по Договору в позасудовому порядку, ВСК «Злагода» направило повторно на адресу відповідача претензію № 99 від 06.07.2021 року з вимогою сплатити заборгованість по Договору в розмірі 24 946,60 грн. та відповідні штрафні санкції в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України. Але відповідач так і не повернув грошові кошти. Грошові кошти по Договору не були повернуті в повному обсязі ВСК « Злагода» до 31.03.2019 року, з цього випливає, що [PERSON] порушив строки повернення фінансової допомоги. Згідно з п. 4.1 Договору сторони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором відповідно до чинного законодавства України. Норма ст. 529 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Виходячи з вище наведеного та в порядку ч.2 ст. 625 ЦК України, ВСК « Злагода» було нараховано - 3% річних за період з 01.04.2019 по 22.10.2021 року - в розмірі 2 015,32 грн. та інфляційні втрати за період з 01.04.2019 по 22.10.2021 у розмірі - 3 960,99 грн. Представник позивача - адвокат Власенко Н.О. надала клопотання з проханням позов задовольнити та розглянути справу без участі представника позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 березня 2017 року між Виробничим сільськогосподарським кооперативом «Злагода» та [PERSON] , був укладений Договір № 28 про падання поворотної фінансової допомоги, як працівником кооперативу. Відповідно до п. 1.1. Розділу 1 Договору Позикодавець надає Позичальнику поворотну фінансову допомогу, а Позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним Договором. Пунктом 2.1. Розділу 2 Договору передбачено, що поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в межах суми 50 000,00 (п`ятдесят тисяч) грн. На виконання п. 1.1. Договору та у відповідності до Розділу 2 Договору відповідачу була надана поворотна фінансова допомога у розмірі 50 000,00 грн. Видача поворотної фінансової допомоги здійснюється шляхом перерахування на картковий рахунок Позичальника в розмірі 50 000,00 грн. за реквізитами: р/р [NUMBER] відкритий в ПАТ «Альфа Банк» у м. Києві, МФО 300346. Поворотна фінансова допомога була перерахована на картковий рахунок, що підтверджується зведеною банківською відомістю №666 від 16.03.2017 року. Отже зі свого боку ВСК «Злагода» належним чином виконала умови Договору № 28 від 16.03.2017 року. Розділом 3 Договору передбачається, що поворотна фінансова допомога повертається до 31.03.2019 року. Повернення грошових коштів проводиться щомісячно в сумі не менше 2100,00 грн. до 15 числа місяця шляхом внесення грошових коштів Позичальником в касу Позикодавця або шляхом перерахування грошових коштів на особистий рахунок Позикодавця. Отже на момент коли відповідач повинен був виконати зобов`язання в межах Договору, а саме повернути поворотну фінансову допомогу Позичальнику в розмірі 50000,00 грн., [PERSON] повернув лише 19 900 грн., чим порушив умови договору. Станом на 01.04.2019 заборгованість по Договору року складала 30 100,00 грн. Пунктом 3.1. Розділу 3 Договору закріплено, що поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 31.03.2019 року при цьому пунктом 8.1. Розділу 8 строк дії договору передбачено, що даний Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами обов`язків відповідно до цього Договору. Після закінчення терміну виконання зобов`язання за Договором відповідач повернув до каси підприємства ще 5 153,40 грн. Отже заборгованість відповідача перед позивачем, по Договору, на даний момент складає 50 000 - 19 900 - 5 153,40 =24 946,60 грн. Договір про надання поворотної фінансової допомоги з правової позиції є договором позики. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики в строк та в порядку, що передбачені договором. Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Крім того, зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов , визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Положення ч. 1 ст. 1050 ЦК України передбачають, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦКУ. Тобто боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). За наведеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача 24946,60 грн. поворотної фінансової допомоги, 3% річних у сумі 2015,32 грн. та інфляційних втрат за період з 01.04.2016 року по 22.10.2021 року, згідно розрахунків доданих до позовної заяви підлягають задоволенню. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачем в обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката надано договір про надання професійної правової допомоги адвоката № 18/21 ЛБГ від 30.09.2021 року, розрахунок витрат за договором, у зв`язку з чим слід стягнути зазначену суму з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам /т. 1 а.с. 35-38/ Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, згідно ст. 141 ЦПК України. Враховуючи вище викладене,

Outcome: approved