Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивують тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті котрого відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на житловий будинок по [ADDRESS] , котрий належав померлому як голові колишнього колгоспного двору. За життя [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все своє майно, яке належатиме йому на час смерті заповів своїй правнучці [PERSON] , котра на даний час є малолітньою та її інтереси представляє мати [PERSON] ; будучи законним представником спадкоємця за заповітом, позивач [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину; однак їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв`язку із тим, що житловий будинок не був особистою власністю померлого, а належав до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого був останній, а відповідно членами були його дружина [PERSON] , син [PERSON] та невістка [PERSON] , - позивачі по справі; так як колгоспні двори припинили своє існування, нотаріус не має змоги визначити частки в майні всіх членів колгоспного двору; відтак просять за рішення суду визначити їм по ј частці житлового будинку як членам колишнього господарського двору та визнати за малолітньою [PERSON] право власності на ј частину житлового будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті прадіда, котрий був головою двору. У судовому засіданні позивач [PERSON] , її представник та представник [PERSON] адвокат Дашинич І.Б. вимоги позовної заяви підтримали, посилалися на викладені обставини у зверненні до суду, просили задовольнити позовні вимоги; позивач [PERSON] до суду не з`явилася у зв`язку із станом здоров`я, позивач [PERSON] аналогічно до суду не прибула, про причини неявки не повідомила. Представник відповідача Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області, будучи повідомленим у встановленому законом порядку, до суду не з`явився та не повідомив про причини неявки, із відзивом на позов не звертався, а тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні проти чого не заперечили учасники. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав: Судом установлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] ; згідно заповіту, посвідченого 26.02.2019р. секретарем виконкому Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області за реєстровим №49 відомо, що він на випадок свої смерті все своє майно заповів правнучці [PERSON] . Із свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 26 вересня 1994 року виконкомом Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району вбачається, що [PERSON] був головою селянського двору, - житлового будинку по [ADDRESS] . Довідкою №2067, виданою виконкомом Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області 04.10.2021р., підтверджується факт реєстрації станом на 01.07.1990р. по вищевказаній адресі таких осіб: голови двору [PERSON] , його дружини [PERSON] , сина [PERSON] та невістки [PERSON] . Із приводу спадкування позивач [PERSON] зверталася до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено в оформленні права власності на спадкове майно, оскільки житловий будинок відноситься до суспільної групи колгоспний двір і на момент припинення такого, право на отримання частки в майні отримали інші особи, які були зареєстровані за вказаною адресою, однак самі частки на тепер не виділені. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як роз`яснив\~Пленум Верховного\~Суду України\~у постанові\~від 22.12.1995\~року «Про\~судову практику\~у справах\~за позовами\~про захист\~права приватної\~власності» п.\~6\~«а» право\~власності на\~майно,\~яке належало\~колгоспному двору\~і збереглося\~після припинення\~його існування,\~мають ті\~члени двору,\~котрі до\~15.04.1991\~року не\~втратили право\~на частку\~в його\~майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору; особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Ураховуючи вищенаведені норми законів у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд прийшов до переконання, що даний позов є підставний та підлягає до задоволення оскільки судом установлено, що на момент припинення колгоспного двору позивачі не втратили своє право на частку в майні двору і така їм належить по закону;\~крім того,\~обставини визнання\~права власності\~в порядку\~спадкування судом прийнято до уваги і вважаються такими, що підлягають до задоволення, бо іншого порядку переходу права власності немає і такий є законним на підставі наведених вище норм і наявних у справі документальних доказів.

Outcome: approved