Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

[PERSON] , 17.08.2020 року звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача Київської міської ради, в якому просив встановити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Обґрунтовуючи підстави звернення до суду позивача посилається на наступне. Так, [INFO] в м.Києві у віці 82 років помер його батько: [PERSON] [INFO] , про що 25.01.2010 року зроблений актовий запис №1689. [INFO] в м.Києві у віці 90 років померла мати: [PERSON] [INFO] , про що 14.07.2018 року зроблений актовий запис №11567. Після померлих батьків залишилась спадщина, з метою прийняття якої до органів нотаріату звернувся його рідний брат - [PERSON] [INFO] . Проте, [INFO] в м.Києві у віці 64 років помер [PERSON] , про що 26.02.2019 року зроблений актовий запис №3772. З метою прийняття спадщини позивач звернувся до органів нотаріату, проте йому було відмовлено в реєстрації заяви, оскільки був відсутній документ, який би вказував на факт, що він є рідним сином [PERSON] 1927 року народження та [PERSON] 1928 року народження, а також рідним братом [PERSON] 1954 року народження, а саме - свідоцтво про народження. В квітні 2019 року позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із заявою, про встановлення факту, що має юридичне значення, а рішенням від 25.06.2020р. встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що Позивач - громадянин України [PERSON] , [INFO] є рідним сином [PERSON] , що помер [INFO] та рідним сином [PERSON] , що померла [INFO] у м.Києві, а також рідним братом [PERSON] , що помер [INFO] . Оскільки [PERSON] помер [INFO] , а позивач звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення у квітні 2019 року, тобто в межах 6- місячного строку із дня смерті, причини пропуску ним строку, встановленого ч.І ст.1270 ЦК України, для подання заяви про прийняття спадщини є поважними. У зв`язку з вищевикладеним, позивача вважає, що строк для прийняття спадщини пропущено з поважних причин, а тому просить суд встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 17.08.2020 р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою суду від 19.08.2020 р., відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до Київської міської ради, третя особа: [PERSON] про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 12.10.2020 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого представник відповідача просить суд на підставі поданих стороною доказів прийняти рішення згідно чинного законодавства, а справу слухати за відсутності представника. Ухвалою суду від 05.10.2021 постановленої на місці та занесеної до протоколу судового засідання здійснено перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження та проведено заміну судового засідання на підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 05.10.2021 постановленої на місці та занесеної до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить задовольнити та проти заочного рішення не заперечує. Третя особа [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Суд, заслухавши представника позивача, третю особу [PERSON] , врахувавши письмові доводи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача: [PERSON] [INFO] , про що 25.01.2010 року зроблений актовий запис №1689. [INFO] померла мати позивача: [PERSON] [INFO] , про що 14.07.2018 року зроблений актовий запис №11567. Після померлих батьків позивача [PERSON] та [PERSON] залишилась спадщина, з метою прийняття якої до органів нотаріату звернувся рідний брат позивача - [PERSON] [INFO] , який [INFO] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 25.06.2020р. встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що Позивач - громадянин України [PERSON] , [INFO] є рідним сином [PERSON] , що помер [INFO] та рідним сином [PERSON] , що померла [INFO] у м.Києві, а також рідним братом [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємством визнається перехід майна спадкодавця в разі його смерті до іншої особи - спадкоємцю у порядку передбаченому законодавством. Спадкоємець може прийняти спадщину за заповітом або за законом. У випадку, коли спадкодавець склав заповіт, - до спадщини закликаються спадкоємці за заповітом. Частинами першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. За приписами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст.1212 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця, або день, з якого вона оголошується померлою. У ст. 67 Закону України Про нотаріат від 02.09.1993 року № 3425-12 встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину. Письмова заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, 21.07.2020 р. після померлого [PERSON] в Дев`ятій київській нотаріальній конторі було заведено спадкову справу за номером у спадковому реєстрі 66147649, номер у нотаріуса 431/2020. Постановою державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Пічевської Н.В. від 21.07.2020 р., відмовлено позивачу [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки позивачем пропущено встановлений законом 6-ти місячний строк для прийняття спадщини. Позивач просить визнати поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини до майна померлого [PERSON] та визначити додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки брат позивача - [PERSON] помер [INFO] , а позивач звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення у квітні 2019 року, тобто в межах 6- місячного строку із дня смерті, причини пропуску ним строку, встановленого ч.І ст.1270 ЦК України, для подання заяви про прийняття спадщини є поважними. Вказані обставини і стали перешкодою для звернення в 6-ти місячний строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин. Водночас, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З викладеного вбачається, що спадкоємцю, який пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Крім того, Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такий висновок зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 13 березня 2020 року у постанові у справі № 314/2550/17. Так позивач зазначає поважними причинами пропуску строку те, що у зв`язку із відмовою в реєстрації заяви про прийняття спадщини, оскільки був відсутній документ, який би вказував на факт, що він є сином [PERSON] і [PERSON] , а також рідним братом [PERSON] ,позивач звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення у квітні 2019 року, тобто в межах 6- місячного строку із дня смерті. Згідно із ч. 1 ст. 252, ч. 1 ст. 253, ч. 3, 5 ст. 254 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами; перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок; строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, "Про судову практику у справах про спадкування" , особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Отже, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку для подачі заяви на прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Враховуючи викладене, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.80 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач пропустив встановлений законодавством шестимісячний строк для звернення з заявою про прийняття спадщини з поважних причин, а тому приходить до висновку про обґрунтованість його вимог, та вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved