Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Представник позивача обґрунтовує свої вимоги тим, що позивач являється власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . Як член сім`ї, за адресою розташування житлового будинку, зареєстрований відповідач у справі, [PERSON] , який доводяться позивачу сином. Проте, починаючи з 2003 року, [PERSON] за вказаною адресою без поважних причин не проживає і відповідно не користується житлом, не оплачує комунальних послуг та не бере участі в утриманні будинку і на теперішній час його місцезнаходження позивачу невідоме. В зв`язку з тим, що відповідач тривалий час в належному позивачу будинку не проживає, то його реєстрація за вказаною адресою спричиняє для нього своєрідні незручності, так як він має намір розпорядитися належним йому будинком на власний розсуд. Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, при цьому наполягають на позовних вимогах. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином - шляхом опублікування оголошення про його виклик в судове засідання на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки суду не повідомив. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивачі не заперечують проти заочного вирішення справи. Третя особа у судове засідання не з`явилася, але подала заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, при цьому просить ухвалити рішення на розсуд суду. За таких обставин, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач являється власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . Зазначена обставина підтверджується виданим на ім`я позивача Свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 19.01.1983 року, зареєстрованим в реєстрову книгу за № 7-33, в якому адреса будинку зазначена за № 22 (а.с.7). Рішенням Виконавчого комітету Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області від 05.04.2018 року за № 62 змінено адресу житлового будинку, що знаходився за адресою: [ADDRESS] з № 22 на [ADDRESS] (а.с.8). Судом встановлено, що як член сім`ї, за адресою розташування житлового будинку, зареєстрований відповідач у справі, [PERSON] , який доводяться позивачу сином. Факт реєстрації [PERSON] підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 36 від 05.01.2022 року, наданою виконавчим комітетом Томаківської селищної ради (а.с.9). Проте, починаючи з 2003 року, [PERSON] за вказаною адресою без поважних причин не проживає і відповідно не користується житлом, не оплачує комунальних послуг та не бере участі в утриманні будинку і на теперішній час його місцезнаходження позивачу невідоме. Зазначені обставини підтверджуються актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 05.01.2022 року проведеним депутатом Томаківської селищної ради, засвідченим належним чином (а.с.10). Відповідно до ч.1 ст.317, ч.1, 2, 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій, для запобігання такому порушенню. На підставі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.47, 48 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону та за рішенням суду. Згідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. На підставі частини 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності громадянина за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідач не проживає вже більше вказаного строку. Відповідно до положень ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що існують всі підстави для задоволення даних позовних вимог. Позивач просить суд не стягувати з відповідача на свою користь судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved