Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, який мотивує тим, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 03.09.2021 року та 10.06.2021 року шлюб між ними розірваний. Від даного шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON] , яка, як стверджує позивач проживає з нею за адресою: [ADDRESS] . Відповідач проживає за іншою адресою. Позивач стверджує, що донька навчається у третьому класі Ужгородської початкової школи «Пролісок» та щодня їздить з м. Чоп в м. Ужгород автобусом. Крім того, донька додатково навчається у народному хореографічному колективі сучасного танцю, однак, батько дитини в добровільному порядку аліменти не сплачує, матеріально дитину не забезпечує. У позовній заяві позивач наводить розрахунок витрат на дитину, які складають 10000 грн. на місяць, а тому вважає, що відповідач повинен сплачувати половину вказаної суми. З урахуванням наведеного, позивач просить суд визначити місце проживання дитини [PERSON] [INFO] з матір`ю та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 5000 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову та до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує частково, зокрема просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньки у розмірі 2600 грн. та визначити місце проживання дитини з матір`ю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти визначення місця проживання дитини з матір`ю [PERSON] , однак, просить зменшити розмір аліментів до 1/6 частки з усіх його доходів, так як він має ще одну дитину від іншого шлюбу і сплачує аліменти. Наразі ніде не працює. Представник третьої особи - Органу опіки і піклування Служба у справах дітей Виконавчого комітету Чопської міської ради у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, однак, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.06.2021 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. У даному шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 26.12.2012 року виконавчим комітетом Чопської міської ради. У відповідності до ч. 1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Як встановлено судом, після розірвання шлюбу між сторонами у справі та припинення спільного проживання, дитина [PERSON] 2012 року народження, залишилась проживати з матір`ю [PERSON] , що підтверджується долученою до матеріалів справи довідкою відділу державної реєстрації нерухомості, бізнесу та реєстрації місця проживання Управління центр надання адміністративних послух № 1802 від 08.10.2021 року та не заперечується відповідачем [PERSON] . З дослідженого у судовому засіданні Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Чопської міської ради №03-12/3711 від 03.11.2021 року встановлено, що враховуючи інтереси малолітньої [PERSON] , [INFO] , орган вважає за доцільне визначити місце проживання дитини разом з матір`ю за місцем її проживання. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Щодо вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача аліментів на утримання дитини суд приходить до наступного висновку. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON] згідно поданої письмової заяви зменшила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2600 гривень щомісячно. Відповідач [PERSON] фактично не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки, однак, просить зменшити його розмір до 1/6 частки від усіх його доходів. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зі змістуст.182 СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінюючи наявні у справі докази, та враховуючи те, що обов`язок утримувати дитини є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, беручи до уваги, що відповідач [PERSON] ніде не працює, а відтак, неможливо встановити його майновий дохід, суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] зобов`язаний нести витрати на утримання своєї дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2600,00 гривень щомісячно. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом 15 жовтня 2021 року, то аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати. За приписами п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення аліментів, такий підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved