Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] , [INFO] , звернулася з позовною заявою до [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позовна заява обґрунтована тим, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим 09.08.2021 року приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області Слесарєвим В.В. У вказаній квартирі зареєстровані відповідачі, які згідно акту про не проживання від 18.08.2021 року у квартирі не мешкають з 21.04.2015 року. Вони не є членами сім`ї [PERSON] або орендарями її квартири, однак з підстав їх формальної реєстрації у житлі позивач позбавлена можливості оформити житлову субсидію, у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, заяв та клопотань про розгляд справи без їх участі або про відкладення судового засідання від них на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачами також не поданий. Відповідно до ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку. Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 09.08.2021 року за № 269653467, [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 09.08.2021 року (а.с. 4). Відповідно до довідки № 1940, виданої 16.08.2021 року начальником/спеціалістом відділу з реєстрації місця проживання фізичних осіб та військового обліку Часовоярської міської ради Коцюбинською А., у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.6, 43). З акту від 18.08.2021 року, складеного т.в.о. головного бухгалтера Виробничого ремонтно-житлового підприємства [PERSON] та економістом з бухгалтерського обліку Виробничого ремонтно-житлового підприємства [PERSON] , вбачається, що відповідачі зареєстровані у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , але не мешкають з 21.04.2015 року, що підтверджують сусіди: [PERSON] (мешкає за адресою: [ADDRESS] ) та [PERSON] (мешкає за адресою: [ADDRESS] ) (а.с. 7, 45). Глава 23 ЦК України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено у ч. 3 ст. 13 Конституції України, власність зобов`язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому, право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Вимогами ст. 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Як зазначено в ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути обмежений у здійсненні цього права. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , необхідно визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , оскільки відповідачі без поважних причин за місцем реєстрації не проживають з 21.04.2015 року, тож позов підлягає задоволенню. Згідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: approved