Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

09.11.2021 р. [PERSON] звернулася до Радехівського районного суду Львівської області з позовом до ТзОВ «Українські фінансові операції», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Онишкевич Роман Іванович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису №71146 виданого 28.05.2021 р. таким, що не підлягає виконанню, в порядку ст. 27, 175-177 ЦПК України. Позовна заява обґрунтована тим, що 29.10.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Онишкевич Р.І. на підставі виконавчого напису №71146 виданого 28.05.2021 р. було відкрито виконавче провадження №67312349. Про дане провадження позивач дізналася із Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Позивач вважає, що виконавчий напис №71146 виданий 28.05.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, з огляду на те, що вчинення виконавчого напису на підставі п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172, вчинений з порушенням діючого законодавства, з огляду на наступні правові обставини: для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, проте позивач не отримував жодних вказаних документів. Відповідно до п.1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1996 р. №1172 для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Виконавчий напис №71146 виданий 28.05.2021 р. вчинено з грубим порушенням норм чинного законодавства, оскільки приватний нотаріус при вчиненні спірного виконавчого напису не перевірив безспірності стягнення грошових коштів, а саме: не отримав від сторін первинні документи щодо видачі кредиту, що є підставою вважати, що заборгованість не є безспірною. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №71146 виданий 28.05.2021 р., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», ідентифікаційний код: 40966896, місцезнаходження: 03150 м. Київ вул.. Загородня, буд. 15, оф.313, реквізити IBAN [NUMBER] відкритий у філії «РОЗРАХ.ЦЕНТР» АТ КБ «ПРИВАТБАНК» -заборгованість за Кредитним договором №7-32651 від 21.02.2020 року на загальну суму боргу 15612,73 грн. Просить судові витрати стягнути з Відповідача. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 09.11.2021 року справу номер 451/1653/21 розподілено судді Патинок О.П. 11.11.2021 р. матеріали позовної заяви залишено без руху. 30.11.2021 р. на поштову адресу суду надійшла заява на усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 01.12.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду у спрощеному позовному провадженні та відкрито провадження у справі. 16.12.2021 р. і 24.01.2022 р. в судове засідання учасники розгляду справи не з`явилися. 19.01.2022 р. на поштову адресу суду від позивача [PERSON] було подано клопотання про розгляд справи за її відсутності. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. (а.с.14,55). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалася позивач. В судові засідання 16.12.2021 р. та 24.01.2022 р. представник відповідача ТзОВ «Українські фінансові операції» не з`явився, відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.30,46). Треті особи: приватний нотаріус Остапенко Є.М. та приватний виконавець Онишкевич Р.І. в судові засідання 16.12.2021 р. та 24.01.2022 р. не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення (а.с.43-44,38,42). Від третьої особи - приватного виконавця Онишкевич Р.І. надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності за наявними матеріалами в справі (а.с.45). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень представника позивача, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та оглянувши матеріали справи, заяву представника позивача, надані докази в їх сукупності, суд приходить переконання про розгляд справи у відсутності сторін за наявними доказами та про задоволення позову з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було винесено 28.05.2021 р. Виконавчий напис №71146, яким пропонують стягнути з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №7-32651 від 21.02.2020 р. укладеним з ТОВ «Українські фінансові операції», суму заборгованості за період з 07.03.2020 р. по 27.05.2021 р. яка становить 15612,73 грн (а.с.73). 29.10.2021 р. приватним виконавцем Остапенко Є.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67312349, де вирішено стягнути з [PERSON] [INFO] , яка є боржником за Кредитним договором №7-32651 від 21.02.2020 р. укладеним з ТОВ «Українські фінансові операції», суму заборгованості за період з 07.03.2020 р. по 27.05.2021 р. яка становить 15612,73 грн (а.с.8-9). Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Главою 14 «Вчинення виконавчих написів» Закону України «Про нотаріат» визначений порядок вчинення виконавчих написів. Зокрема, норми статті 88 цього Закону встановлюють, що нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктами 3.1, 3.2 глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно із пунктом 3.5 глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені в переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278гс18). Боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.10.2018року по справі № справа № 405/1015/17, провадження № 61-10285св18. Суд приймає до уваги доводи позивача про те, що нею укладено кредитний договір, проте стягнення на підставі виконавчого напису суми заборгованості, до якої входили в тому числі і відсотки за користування кредитом, дає підстави зробити висновок, що сума заборгованості не була безспірною вже на момент вчинення виконавчого напису. Більше того, відповідачем не подано відзиву на позовну заяву та будь-яких пояснень з приводу позову, що свідчить про необґрунтованість нібито наявної у позивача заборгованості в розмірі 15612,73 грн. Верховний Суд зазначає, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». Вказане узгоджується із правовою позицією, яка викладена в Постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20). Отже, вирішуючи позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд, встановив відсутність доказів направлення позичальником - ТзОВ «Українські фінансові операції», листа-вимоги про повернення боргу та отримання боржником - [PERSON] такого листа, дійшов висновку про те, що встановлена законом процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), а саме боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Суд за клопотанням позивача, в порядку ст. 141 ЦПК України, стягує з ТОВ «Українські фінансові операції», на користь [PERSON] 1362 грн судового збору (908 грн. за подачу до суду позовної заяви та 454 грн. за подання заяви про забезпечення позову). Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 01.12.2021 р. забезпечено позов у вказаній справі, де зупинено стягнення за виконавчим написом №71146 виданого 28.05.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.. За наведено суд роз`яснює сторонам, що заходи забезпечення позову, згідно ухвали суду від 01.12.2021 р. продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved