Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась із позовом до [PERSON] (далі - відповідач) з вимогою: - стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. 11.08.2020 сторони уклали шлюб, під час якого в них народився спільний син [PERSON] , [INFO] . Наразі син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Ураховуючи те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, будучи зобов`язаним відповідно до діючого законодавства, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, позивач не в змозі забезпечувати утримання сина самостійно, тому наведене стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 03.12.2021 призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Сторони не\~подали до\~суду своїх\~заперечень проти\~розгляду справи в спрощеному позовному провадженні. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони спору, в підтвердження чому є свідоцтво про його народження. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім`ї останньої. Позивач стверджує, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина не надає, будучи зобов`язаним відповідно до діючого законодавства, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, а позивач не в змозі забезпечувати утримання дитини. Разом із тим відповідач, на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 03.12.2021, не навів обставин, які підлягають з`ясуванню та доказуванню у даній справі та не спростував доводи позивача. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено в ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ч. 2 ст. 181 СК України). Судом встановлено, що дитина сторін проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім`ї останньої. Отож позивач наділена правом на звернення до суду із даним позовом. Пункти 1-2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 передбачають, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище як платника аліментів так і дитини; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів щодо стану здоров`я дитини чи відповідача, відсутні підтвердження матеріального стану таких осіб. У відповідності з ч.ч. 1-2 ст. 183 СК України визначено що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Правилами ст. 141 СК України, передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, у тому числі щодо її утримання. Обов`язок щодо доведеності обставин вказаних у позові чи відзиві визначено ст.ст. 76-77, 81 ЦПК України. Вирішуючи питання щодо можливість батька надавати матеріальну допомогу малолітній дитині, суд враховує, що відповідач не надав відзиву у межах визначеного судом строку. При цьому, суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, доказів щодо неможливості нести аліментний обов`язок до справи не надав. Визначаючи розмір аліментів на малолітню дитину, які слід стягувати із відповідача, суд враховує встановлені вище обставини, можливість надання матеріальної допомоги обома батьками, а також обставини, зазначені у ст. 182 СК України, та вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на дитину у спосіб обраний позивачем, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення до суду позову і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. Суд вважає, що такий розмір аліментів відповідатиме обов`язку батька на надання утримання дитини відповідно до віку та можливостей, що дозволить створити умови життя необхідні для життя та розвитку дитини, а також виконання батьківських обов`язків, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне допустити рішення суду до негайного виконання в частині стягнення аліментів за один місяць. Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, виходячи зі змісту\~ст. 141 ЦПК України, а тому присуджує із відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач була звільнена при пред`явленні позову. Враховуючи викладене та

Outcome: approved