Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

28 серпня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, а 07 грудня 2021 року із заявою про виправлення помилки у позові, в яких просив суд визнати незаконними та скасувати накази №342/ос від 16 серпня 2021 року, №133-ос від 13 серпня 2021 року та №340-ОС від 13 серпня 2021 року. Поновити його на посаді в.о. директора Херсонської філії Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту». Стягнути з відповідача на його користь середній заробіток починаючи з 16 серпня 2021 року по дату ухвалення рішення у справі. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він, наказами №109 та №110 від 26 березня 2021 року був призначений в.о. директора Херсонської та Новокаховської філії «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» та приступив до виконання своїх обов`язків з 29 березня 2021 року, які виконував сумлінно. Проте, з моменту призначення тимчасово виконуючим обов`язки голови правління Товариства [PERSON]., на нього почався тиск, та на підпорядковане йому підприємство було направлено комісію, перевірка тривала з 09 серпня 2021 року по 12 серпня 2021 року, про результати якої його не повідомили. 13 серпня 2021 року на електрону адресу Херсонської філії надійшов наказ №340-ОС про припинення наказу №110/0с від 29 березня 2021 року, згідно якого на нього покладались обов`язки в.о. директора Новокаховської філії. З 13 серпня 2021 року по 16 серпня 2021 року він проходив медичне обстеження. 16 серпня 2021 року прибувши на робоче місце до Херсонської філії дізнався, що на передодні на електрону адресу Херсонської філії надійшла факсограма №3412 від 13 серпня 2021 року про погодження кандидатури заступника директора Херсонської філії [PERSON] , тоді як подання на його призначення, він як директор філії не підписував, тому вважає наказ №133-ос від 13 серпня 2021 року про призначення [PERSON] заступником директора винесеним з перевищенням службових обов`язків з боку т.в.о. голови правління Товариства [PERSON]. та просить його скасувати. Того ж дня його ознайомили з наказом №342/ос від 16 серпня 2021 року, відповідно до якого його звільнено від виконання обов`язків директора Херсонської філії, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, тоді як строковий трудовий договір між ним та підприємство не укладався та його прийнято на роботу на підставі наказів. За таких підстав вважає, що звільнений з обох філій без законних на те підстав з особистих мотивів, а накази №342/ос від 16 серпня 2021 року, №133-ос від 13 серпня 2021 року та №340-ОС від 13 серпня 2021 року є незаконними, тому вимушений звернутись до суду із позовом для захисту своїх порушених прав. 02 вересня 2021 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. 28 вересня 2021 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача на позовну заяву, в якому зазначив, що не погоджується з твердженням позивача, що наказ №133-ос від 13 серпня 2021 року про прийняття на роботу [PERSON] є нікчемним, оскільки Статутом Товариства та Положенням про Херсонську філію прямо передбачено, що виконавчий орган ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», тобто т.в.о. голови правління [PERSON] мав право приймати рішення з будь-яких питань діяльності філії, у тому числі щодо прийняття на роботу та звільнення будь-якого працівника філії. Щодо законності наказів №340/ос від 13 серпня 2021 року та 342/ос від 16 серпня 2021 року, зазначив, що [PERSON] є виконуючим обов`язків голови правління, тому мав право звільнити позивача із займаних посад. При цьому зазначив, що не погоджується з позицією позивача про незаконність його звільнення та на відсутність строкового трудового договору, посилаючись на те, що позивач прийнятий на роботу виконуючим обов`язки Херсонської та Новокаховської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» до настання певного юридичного факту, а саме до призначення в установленому порядку за погодженням з Вищим органом Товариства, яким є держава в особі Міністерства інфраструктури України. Та оскільки вищевказаної події так і не відбулось, а саме Міністерство інфраструктури України не прийняло рішення про погодження [PERSON] на посаду директора зазначених філій, тому відповідач мав право звільнити позивача. На підставі викладеного просили суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 02 листопада 2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач не погоджується з позицією представника відповідача щодо законності оспорюваних ним наказів та посилання на Постанову Верховного суду від 30 жовтня 2019 року, оскільки обставини цих справ різняться, крім того зі змісту наказу №109 від 26 березня 2021 року вбачається, що його кандидатура не була представлена на узгодження Вищого органу товариства для призначення на посаду директора Херсонської філії, тому позовні вимоги в частині недійсності наказу №342 від 16 серпня 2021 року є законними та обґрунтованими, тому наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі із зазначених у позові підстав. 19 листопада 2021 року на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких представник відповідач просив суд не приймати до уваги, пояснення, міркування і аргументи позивача, оскільки обґрунтованість заперечень відповідача щодо вимог позивача ґрунтуються на вимога КЗпП України, крім того, зазначив, що строк виконання повноважень позивача був погоджений сторонами та мав тривати до прийняття суб`єктом управління Підприємством рішення про призначення в установленому порядку, проте таке рішення прийнято не було. Тому реалізуючи наданні відповідачу повноваження, останній правомірно видав наказ про звільнення позивача на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП, що не суперечить ч. 3 ст. 40 КЗпП та крім того з відповіді наданої Фондом соціального страхування України Управління виконавчої дирекції фонду в Херсонській області від 07 жовтня 2021 року лист непрацездатності на ім`я [PERSON] виданий необґрунтовано. За таких підстав, вважають що законні підстави для поновлення позивача на роботі відсутні, тому просили відмовити у задоволенні позову. 14 грудня 2021 року у відповідь на заяву позивача від 07 грудня 2021 року про виправлення помилки у позові, представником відповідача надані суду письмові пояснення з яких вбачається, що 20.04.2021 року позивачу оголошено догану; у серпні 2021 року була здійснена вибіркова перевірка господарської діяльності Херсонської та Новокаховської філії, якою встановлені порушення з боку позивача, внаслідок таких подій керівництвом не було ініційовано питання про призначення позивача на посаду директора, а після його звільнення були виявлені ще ряд порушень з його боку. Відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи та не проводячи судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що наказом №109/ос від 26 березня 2021 року [PERSON] призначено з 29 березня 2021 року виконуючим обов`язки директора Херсонської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» до призначення в установленому порядку з випробувальним терміном 2 місяці; наказом №110/ос від 29 березня 2021 року до призначення в установленому порядку директора Новокаховської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» виконуючим обов`язки директора Новокаховської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» з 29 березня 2021 року покладено на в.о. директора Херсонської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» [PERSON]; наказом в.о. голови правління ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» № 02 від 20.04.2021 року оголошено догану в.о. директора Новокаховської філії [PERSON]., з яким [PERSON] ознайомлений 20.04.2021 року; 13 серпня 2021 року зареєстрована Доповідна записка, з якої вбачається, що на виконання наказу т.в.о. голови правління [PERSON]. від 06.08.2021 року № 384 працівниками ПрАТ «Київ - Дніпровське МППЗТ» здійснено виїзд у відрядження до Херсонської та Новокаховської філій ПрАТ «Київ - Дніпровське МППЗТ» для здійснення вибіркової перевірки господарської діяльності, під час проведення якої виявлені порушення та надані з цього приводу пропозиції; наказом №340/ос від 13 серпня 2021 року припинено 15 серпня 2021 року дію наказу від 29 березня 2021 року №110/ос «По особовому складу»; з факсограми № 3412 від 13 серпня 2021 року за підписом т.в.о. голови правління [PERSON] вбачається, що погоджено прийом на роботу на посаду заступника директора Херсонської філії [PERSON] з випробуванням терміном 2 місяці; наказом № 133-ОС від 13 серпня 2021 року [PERSON] прийнято на роботу з 18.08.2021 року заступником директора Херсонської філії з іспитовим строком 2 місяці; наказом №342/ос від 16 серпня 2021 року звільнено 16 серпня 2021 року від виконання обов`язків директора Херсонської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» [PERSON], відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Виконання обов`язків директора Херсонської філії з 17 серпня 2021 року покласти на заступника директора Херсонської філії [PERSON]. Згідно Листка непрацездатності, Серія АДЧ №809274, виданого ТОВ «Медикосанітарна-частина Медичний центр «Богдан», [PERSON] з 16 серпня 2021 року по 20 серпня 2021 року був непрацездатний. З листа Управління виконавчої дирекції фонду в Херсонській області №02-27-11-2332 від 07 жовтня 2021 року вбачається, що комісія у складі фахівців Департаменту охорони здоров`я Херсонської обласної державної адміністрації, начальника відділу перевірки обґрунтованості видачі листків непрацездатності управління провела перевірку запису у первинній медичній обліковій документації, яка використовується у ТОВ «Медикосанітарна-частина Медичний центр «Богдан» (м. Нова Каховка) та прийшла до висновку, що бланк лиска непрацездатності №809274 необґрунтовано виданий на ім`я [PERSON] . Відповідно до Статуту ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» (надалі Статут) засновником та єдиним акціонером товариства є держава в особі Міністерства інфраструктури України (п. 5.1 Статуту). Органами управління Товариства є: Вищий орган Товариства; Наглядова рада; Виконавчий орган (Правління); Ревізійна комісія (п. 9.1 Статуту). Згідно п.п. 21 п. 9.2.4 Статуту до виключної компетенції Вищого органу Товариства належить, у тому числі погодження призначення керівників філій та представництв. Повноваження з вирішення питань, що належить до виключної компетенції Вищого органу Товариства, не можуть бути передані іншим органам Товариства (п.9.2.5 Статуту). До компетенції Правління зокрема належить призначення на посади та звільнення керівників підрозділів, апарату управління Товариством, крім посадових осіб органів управління Товариства (п.9.4.6 Статуту). Голова правління: укладає трудові договори (контракти) та угоди з працівниками Товариства; наймає на роботу та звільняє з роботи працівників Товариства, вживає до них заходи заохочення та накладає стягнення відповідно до законодавства України, цього Статуту та внутрішніх документів Товариства; у межах своєї компетенції приймає рішення, видає накази (розпорядження) і дає вказівки, обов`язкові для виконання всіма працівниками Товариства. З Положення про Херсонську філію ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» вбачається, що філія є відокремленим підрозділом Товариства, не має статусу юридичної особи і здійснює від імені Товариства його господарську та іншу діяльність, а також функції представництва в межах повноважень, закріплених цим Положенням (п. 5.1). Директор Філії призначається наказом Голови правління за погодженням з Вищим органом Товариства. Директор Філії звільняється з посади наказом Голови Правління (п. 8.4). Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений статтею 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Згідно з частиною першою статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно зі статтею 23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами Відповідно до частин третьої, четвертої статті 24 КЗпП України укладення трудового договору оформлюється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення (пункт 2 частини першої статті 36 КЗпП України). Укладення строкового трудового договору можливе за погодженням сторін, без згоди працівника укладення такого договору є неможливим. Правове регулювання відносин, пов`язаних із призначенням працівника виконуючим обов`язки, здійснюється на підставі Кодексу законів про працю України, роз`яснень Держкомітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати і Секретаріату ВЦРПС «Про порядок оплати тимчасового замісництва» від 29 грудня 1965 року № 30/39 (у редакції від 11 грудня 1986 року), що діє в частині, яка не суперечить КЗпП України та іншим нормативно-правовим актам України. За абзацом 1 пункту 1 Роз`яснення 1965 року тимчасовим замісництвом вважається виконання службових обов`язків за посадою тимчасово відсутнього працівника, коли це викликано виробничою необхідністю. Згідно з пунктом 2 Роз`яснення 1965 року призначення працівника виконуючим обов`язки за вакантною посадою не допускається. Таке можливе лише за посадою, призначення на яку здійснюється вищим органом управління. Керівник підприємства, установи, організації зобов`язаний не пізніше місячного строку з дня прийняття працівника на роботу надати документи для його призначення на посаду до вищого органу управління. Цей орган в місячний строк з дня отримання документів повинен розглянути питання і повідомити керівникові про результати. Аналогічні роз`яснення містяться у листі Міністерства соціальної політики України від 21 липня 2011 року № 591/13/84-11 де зазначено, що виконання службових обов`язків за більш відповідальною посадою тимчасово відсутнього працівника, коли це пов`язано із розпорядчими функціями, працівником, який працює на тому ж підприємстві, в установі, організації - є тимчасовим замісництвом. Працівник, який заміщує тимчасом відсутнього працівника, на період замісництва звільняється від виконання обов`язків, обумовлених трудовим договором за основним місцем роботи. Застосування вказаних норм права узгоджуються з правовими висновками, які викладені у постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року № 333/7100/15-ц, від 16 травня 2018 року № 756/5123/16-ц. ВС зауважив, що виконання тимчасовим замісником посадових обов`язків відсутнього працівника обмежується періодом замісництва, такі трудові відносини за своїм характером завжди є строковими, оскільки замісництво встановлюється на конкретний проміжок часу. Отже, аналізуючи встановлені по справі обставини та наведені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що між сторонами 26 березня 2021 року був укладений строковий трудовий договір до настання певної події, а саме: до призначення в установленому порядку. Разом з цим, чинним законодавством та статутом встановлений спеціальний порядок призначення на посаду керівника Філії наведеного Товариства та відповідно виконувача його обов`язків, а виконання обов`язків керівника носить тимчасовий характер - до призначення керівника на постійній основі згідно встановленого порядку; спеціальний порядок передбачає обов`язок керівника товариства не пізніше місячного строку з дня прийняття працівника на роботу надати документи для його призначення, що в даному випадку не було зроблено, але позивач не надано суду доказів які б свідчили про незгоду з такими діями відповідача та про вжиття будь - яких заходів з метою ініціювання таких дій керівництва. Тобто, враховуючи строковий характер вказаного трудового договору, який передбачає згоду на це позивача, та відсутність дій керівника по наданню документів для призначення на посаду на постійній основі не передбачає продовження такого трудового на невизначений строк, тому суд вважає, що позивачем не доведено належними доказами факт порушення його прав, виданням оспорюваного наказу № 342/ос від 16 серпня 2021 року та відповідно відмовляє в задоволення позовних вимог в цій частині. При цьому підстав для внесення змін щодо дати звільнення у зв`язку з перебуванням позивача 16 серпня 2021 року на лікарняному, суд не вбачає, оскільки позивачем не спростовано доводи представника відповідача про необґрунтованість видачі бланку листа непрацездатності, тому, відповідно не приймає до уваги як належний доказ, додану позивачем до позовної заяви копію вказаного листа непрацездатності. З цих же підстав суд відмовляє в задоволенні позову в частині визнання незаконним та скасування наказу №340-ОС від 13 серпня 2021 року. Що стосується позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу №133-ОС від 13 серпня 2021 року про прийняття на посаду заступника директора Херсонської філії [PERSON]., то суд вважає за необхідне навести такі норми чинного законодавства: Статтею 55 Конституції України встановлено право кожного на захист своїх прав і свобод у судовому порядку. Реалізуючи конституційне право, передбачене ст. 55 Конституції України, на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Зі змісту наведених норм вбачається, що право на позов в особи виникає лише тоді, коли її право, свобода чи інтерес або порушені, або невизнані, або оспорюються. За вимогами ч.ч.1, 5 ст. 81 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Таким чином, нормами Цивільного процесуального кодексу встановлений обов`язок для особи, яка звернулась до суду доказування і подання доказів та визначені критерії належності та допустимості доказів. Виходячи із змісту статей 15, 16 Цивільного кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову. Враховуючи викладене вище, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову (правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 25.06.2019 у справі №904/3169/18, від 28.01.2020 у справі №916/495/19, у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 у справі № 3-670гс15). Отже, аналізуючи встановлені по справі обставини та наведені норми чинного законодавства, суд залишає без задоволення позовні вимоги, про визнання незаконним та скасування наказу №133-ОС від 13 серпня 2021 року про прийняття на посаду заступника директора Херсонської філії [PERSON]., за необґрунтованістю, оскільки позивачем не доведено, що наведений наказ порушує його особисті права. Крім того, до участі у справі не залучено в якості співвідповідача [PERSON] прав якого безпосередньо стосується така позовна вимога. За таких підстав позов задоволенню не підлягає. З огляду на вищевикладене,

Outcome: dismissed