Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, в тому числі на право на земельну частку (пай), колективного сільськогосподарського підприємства «ім.Чкалова» Лісівщинської сільської ради Коростенського району Житомирської області. Відповідно до довідки №320/02-26 від 02.07.2021 року, виданої Ушомирською сільською радою Лісівщинського старостинського округу Коростенського району Житомирської області, [PERSON] , яка померла [INFO] , до 20.06.2001 року проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , одна. 20.06.2001 року особовий рахунок було закрито в зв`язку з вибуттям останнього члена домогосподарства на постійне проживання в м.Коростень. Відповідно до довідки №1243/9 від 06.07.2021 року, виданої відділом реєстрації проживання виконавчого комітету Коростенської міської ради, інформація щодо зареєстрованого місця проживання [PERSON] у відділі відсутня. 16.07.2021 року вона звернулась до приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Неборачко І.В. щодо надання роз`яснення по оформленню спадкових прав після смерті матері [PERSON] на право на земельну частку (пай), колективного сільськогосподарського підприємства «ім.Чкалова» Лісівщинської сільської ради Коростенського району Житомирської області. На письмову заяву отримала відповідь за №525/01-16 від 16.07.2021 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що нею пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Строк на прийняття спадщини пропустила з причини, яку вважає поважною. Так, у встановлений чинним законодавством України строк вона не звернулась для оформлення спадщини, оскільки незнала про наявність спадкового майна - права на земельну частку (пай), колективного сільськогосподарського підприємства «ім.Чкалова» Лісівщинської сільської ради Коростенського району Житомирської області, а випадково дізналась про це лише в один із днів (точної дати не пам`ятає) в кінці квітня 2021 року, відповідно почала займатись оформленням спадщини. Просить визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , протягом одного місяця після набрання рішенням законної сили. Особи, які беруть участь в справі, письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутності у зв`язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [INFO] у віці 82 років померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 15.04.2020 року. З довідки Лісівщинського старостинського округу Коростенського району Житомирської області від 02.07.2021 року №320/02 -26 слідує, що [PERSON] до 20.06.2001 року була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Позивач є дочкою [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 5.07.1974 року. Зміна прізвища позивача відбулась при укладенні шлюбу, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] видане 29.05.1976 року. З листа Коростенської районної державної нотаріальної контори від 03.09.2021 року №812/01-16 слідує, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] спадкова справа в Коростенській районній державній нотаріальній конторі не заводилась, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини (відмову від спадщини) спадкоємці не звертались. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до ст. ст. 525 та 526 ЦК України в ред.1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем її відкриття - останнє постійне місце проживання спадкодавця. Оскільки строк на прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 14.10.2002 року, тобто до набуття чинності Цивільним кодексом України в ред.2004 року, тому застосуванню для вирішення заявленого позову підлягають норми Цивільного кодексу України в редакції 1963 року. Статтею 524 ЦК України в ред.1963 року встановлено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом здійснюється у разі відсутності заповіту. Положеннями статті 549 ЦК УРСР ( в ред.1963 року) визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив у управління та володіння спадковим майном або на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до положень ч.1 ст. 550 ЦК УРСР (в ред. 1963 р.) строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 549 цього кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після зазначеного строку і без звернення до суду за наявності згоди на це інших спадкоємців, що прийняли спадщину. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд повинен дослідити поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач, як на причину пропуску строку на прийняття спадщини, посилається на ту обставину, що вона не знала про наявність спадкового майна - права на земельну частку (пай) колективного сільськогосподарського підприємства "ім.Чкалова" Лісівщинської сільської ради Коростенського району Житомирської області, про що випадково дізналась в кінці квітня 2021 року. Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Позивач посилається про необізнаність наявності спадкового майна - права на земельну частку (пай), колективного сільськогосподарського підприємства «ім.Чкалова» Лісівщинської сільської ради Коростенського району Житомирської області. При цьому після смерті [PERSON] до спадкової маси могло входити також інше нерухоме та рухоме майно (будинок, земля, речі вжитку, тощо). Таким чином, з огляду на час смерті спадкодавця ( минуло 19 років), вказані причини пропуску для подання заяви про прийняття спадщини не є об`єктивними, непереборними обставинами, тобто такими, що пов`язані з істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій, спрямованих на реалізацію спадкових прав, тому суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено, що пропуск строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] мав місце з поважних причин, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Такий висновок суду узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 13.03.2020 року у справі №314/2550/17, від 12.11.2018 року у справі №136/200/17, від 30.07.2020 року у справі №172/888/18, від 26.06.2019 року у справі №565/1145/17, від 11.11.2020 року у справі №750/262/20, від 13.12.2018 року у справі №459/295/16, від 11.07.2018 року у справі №381/4482/16-ц. Відсутність у справі заперечень Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області не є безумовною підставою для задоволення позову. Крім того слід врахувати, що на час відкриття спадщини у даній категорії справ, у разі відсутності інших спадкоємців, належними відповідачами були відповідні органи податкової служби.

Outcome: dismissed