Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про скасування державної реєстрації речових прав та припинення права власності. Позов мотивовано тим, [INFO] в с. Городниця Уманського району Черкаської області померла мати чоловіка позивачки - [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть та зроблено відповідний актовий запис за №6 від 06.04.2011. 15.02.2012 державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори Черкаської області Ящук Д.О. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно із яким спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] є її син [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано дане свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 2,6999 га, кадастровий номер 0523480600:01:001:0137, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. Весною 2012 року, майже відразу після отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, чоловік позивачки [PERSON] захворів і [INFO] помер. Після його смерті заведена спадкова справа №205 за 2013 рік. 23.07.2019 позивачці стало відомо, що власником даної земельної ділянки станом на 23.07.2019 є [PERSON] , дата державної реєстрації 22.06.2017, оскільки 07.06.2017 Погребищенським районним судом Вінницької області у справі №143/709/17 було визнано право власності [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, площею 2,6999 га, кадастровий номер 0523480600:01:001:0137, яка розташована на території Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Державним реєстратором Погребищенської міської ради Вінницької області Запальською Іриною Євгенівною 22.06.2017, індексний номер 35902072, номер запису про право в державному реєстрі прав 21142721, зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2,6999 га, місце розташування Вінницька область, Погребищенський район, Андрушівська сільська рада, кадастровий номер 0523480600:01:001:0137, за громадянином [PERSON] , про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру були внесені записи. Підставою для виникнення права власності у фізичної особи [PERSON] на вказану земельну ділянку визначено рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 07.06.2017 року, справа 143/709/17. Позивачкою подано апеляційну скаргу на вказане рішення та постановою Вінницького апеляційного суду скасовано рішення Погребищенського районного суду від 17.06.2017 та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. 05.10.2020 Постановою Верховного Суду України у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а постанову Вінницького апеляційного суду від 24.09.2019 року - без змін. Відтак позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та просить: Скасувати державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] щодо об`єкта нерухомого майна, а саме: на земельну ділянку, площею 2,6999 га, розташовану на території Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, кадастровий номер 0523480600:01:001:0137, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстровану державним реєстратором Погребищенської міської ради Вінницької області Запальською Іриною Євгенівною, номер запису про право власності 21142721, дата державної реєстрації 22.06.2017, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 859165405234. Припинити право власності [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку, площею 2,6999 га, розташовану на території Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, кадастровий номер 0523480600:01:001:0137, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, номер запису про право власності 21142721, дата державної реєстрації 22.06.2017, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 859165405234. Стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 18.10.2021 відкрито провадження та призначено підготовче засідання у справі (а.с. 28). 04.11.2021 від представника позивачки адвоката Усатюк О.В. надійшла заява про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яка задоволена ухвалою суду від 17.11.2021 (а.с. 42). 25.11.2021 підготовче судове засідання відкладено через клопотання відповідача. 01.12.2021 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивачки адвоката Усатюк О.В. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с. 61). 21.12.2021 закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду по суті на 27.01.2022 (а.с.70). 24.12.2021 від представника позивачки адвоката Усатюк О.В. надійшла заява про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яка задоволена ухвалою суду від 28.12.2021 (а.с. 80). В судовому засіданні представник позивачки- адвокат Усатюк О.В. позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату та час проведення судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 82). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч.2 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Таким чином, встановлені постановою Вінницького апеляційного суду від 14.09.2019 у справі №143/709/17 обставини мають преюдиціальне значення в вказаній справі. Із мотивувальної частини вказаної постанови вбачається, що судом апеляційної інстанції встановлено, що [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №665141 від 15.02.2007 була власником земельної ділянки площею 2,6999 га на території Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру, за життя [PERSON] складено наступні заповіти: 24.06.2004, 01.11.2005, 01.11.2005, 20.06.2007 та 24.06.2010. Із спадкової справи №394/2001, заведеної державним нотаріусом Уманської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] слідує, що 24.06.2010 остання склала новий заповіт, яким належну їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №665141 земельну ділянку розміром 2,6999 га, розташовану на території Андрушівського сільської ради, заповіла [PERSON] . Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як слідує із вказаної копії спадкової справи №394/2001, спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] , подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Право [PERSON] на земельну ділянку площею 2,6999 га (кадастровий номер 0523480600:01:001:0137), розташовану на території Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 15.02.2012. Доказів того, що [PERSON] звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] спадкова справа не містить, так як і не містить постанови нотаріуса про відмову у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину. [INFO] [PERSON] помер, а спадщину після його смерті спадщину прийняла його дружина [PERSON] , що підтверджується наявною в спадковій справі №205/2013, заведеної після смерті [PERSON] , заявою про прийняття спадщини, однак, не отримала свідоцтво про право на спадщину. Державним реєстратором Погребищенської міської ради Вінницької області Запальською Іриною Євгенівною 22.06.2017 року, індексний номер 35902072, номер запису про право в державному реєстрі прав 21142721, зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2,6999 га, місце розташування Вінницька область, Погребищенський район, Андрушівська сільська рада, кадастровий номер 0523480600:01:001:0137, за громадянином [PERSON] , про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру були внесені записи. Підставою для виникнення права власності у фізичної особи [PERSON] на вказану земельну ділянку визначено рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 07.06.2017 року, справа 143/709/17. Постановою Вінницького апеляційного суду від 24.09.2019 скасовано рішення Погребищенського районного суду від 17.06.2017 та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] до Андрушівської сільської ради про визнання права на спадкове майно у порядку спадкування відмовлено (а.с. 9-13). 05.10.2020 Постановою Верховного Суду України у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а постанову Вінницького апеляційного суду від 24.09.2019 року - без змін (а.с. 14-15). Внесенні відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності [PERSON] на спірну земельну ділянку порушують права та інтереси позивачки [PERSON] , оскільки вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права після смерті чоловіка [PERSON] . За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Процедура скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснюється із дотриманням вимог ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" викладено у новій редакції. Так, відповідно до ч. 3 ст. 26 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, чинній з 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Отже, за змістом цієї норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно з ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться зокрема на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. У ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» законодавець також зазначив, що ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). У постанові Верховного Суду від 18.11.2020 у справі №154/883/19 висловлений правовий висновок про те, що, викладаючи у новій редакції частину третю статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та визначаючи способи захисту порушених прав та інтересів особи в сфері реєстраційних правовідносин, якими є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав та судове рішення про скасування державної реєстрації прав, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Беручи це до уваги, суд виходить з того, що на підставі рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 07.06.2017 у справі №143/709/17 у відповідача виникло право приватної власності на спірну земельну ділянку, а державна реєстрація цього права за відповідачем, яка була здійснена 22.06.2017 на підставі вказаного рішення суду, створила презумпцію того, що саме відповідач є власником спірної земельної ділянки. Як випливає із змісту ст. ст. 328, 346 ЦК України, наведений у ній перелік підстав припинення права власності не є вичерпним, і воно може бути припинене в інших випадках, встановлених законодавством, зокрема, у разі встановлення незаконності його набуття. При ухваленні постанови від 24.09.2019, якою було скасоване рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 07.06.2017 у справі №143/709/17 Вінницький апеляційний суд, хоча й встановив незаконність набуття відповідачем права власності на спірну земельну ділянку, не вирішував питання про припинення цього права власності та (або) про скасування державної реєстрації цього права, оскільки це виходило за межі судового розгляду у тій справі. Відтак, суд приходить до висновку, що право власності може бути набуте неправомірно, при цьому факт цієї неправомірності як такий не тягне автоматичного припинення цього права (особливо з урахуванням презумпції наявності цього права, яка випливає з факту його державної реєстрації), якщо інше не встановлено безпосередньо законом або якщо рішення про припинення цього права не ухвалене судом. Таким чином, у зв`язку із скасуванням рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 07.06.2017 у справі №143/709/17 право власності відповідача на спірну земельну ділянку підлягає припиненню як набуте неправомірно, а державна реєстрація цього права скасуванню, оскільки це порушує право власності позивачки на цю ж земельну ділянку. З урахуванням положень ст.141 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача.

Outcome: approved