Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. В обґрунтування позову зазначено, що з 22.07.2020 року [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Наразі у відповідача є інша жінка. Позивач зазначає, що шлюбні відносини припинені, відсутнє порозуміння та повага. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. У судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить суд задовольнити вимоги. Зазначила про те, що наданий строк для примирення не надав результатів зберегти сім?ю. Відповідач [PERSON] повідомлений судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Комунарським районним у м.Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №292, 22.07.2020 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Прізвище після укладання шлюбу « [PERSON] та [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Станом на дату розгляду справи, встановлено те, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у позивача відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра. Відповідно до\~ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.\~Статтею 21 Сімейного кодексу України\~визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4\~ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1\~статті 110 Сімейного кодексу України\~передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі\~ст.111 Сімейного кодексу України\~суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Ухвалою суду від 18.08.2021 року [PERSON] та [PERSON] були призначено чотири місяці строку для примирення. Відповідно до заяви позивача [PERSON] строк для примирення не надав результатів, зберегти шлюбні відносини не вдалось. Позивач вважає неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати позивача прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, вимога про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі\~ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved