Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» (далі Черкаська ТЕЦ) 25.08.2021 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, вказавши, що ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» на підставі відповідної ліцензії забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно Черкаська ТЕЦ» . Оскільки в будинку [ADDRESS] встановлено будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то нарахування за послуги здійснюється відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, а саме у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири. В квартирі [ADDRESS] лічильник обліку гарячого водопостачання відсутній, тому, згідно п. 21 вищевказаних правил у разі відсутності у квартирах та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормами (нормами) споживання на одну зареєстровану особу. Відповідачі зареєстровані за вказаною адресою. Зі споживачем послуг по опаленню та гарячому водопостачанню квартири [ADDRESS] [PERSON] 22.05.2013р. було підписано Договір №1843/8 про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води, який відповідно до п. 31 даного договору є чинним на даний час. Щодо періоду виникнення спірної заборгованості до укладення 22.05.2013р. договору №1843/8 зазначають наступне. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача (відповідача) від оплати послуг у повному обсязі. Викладене співпадає з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 10.12.2018р. у справі №638/11034/15-ц, від 18.03.2019 у справі №210/5796/16-ц, від 18.12.2019 у справі №522/2625/16-ц та в постанові Верховного Суду України від 30.10.2013р. у справі №6-59цс13, постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №712/8196/17 від 07.07.2020р. Відповідачі фактично споживаючи надані Черкаською ТЕЦ послуги, не надсилали скарг чи претензій щодо якості наданих послуг, що свідчить про належне виконання позивачем своїх зобов`язань щодо надання житлово-комунальних послуг. Відповідачі з січня 2013 року своєчасно та у повному обсязі не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води згідно ст.. 17 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.06.2021 року складає 59654,15 грн., що підтверджується листом-розрахунком по ОР№ 14222117. Просять стягнути з відповідачів на користь ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» заборгованість за надані послуги у розмірі 59654,15 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 21666,55 грн. та 3% річних у розмірі 5911,73 коп., а всього 87232,43 грн. та стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2270,00 грн. 20.09.2021 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті спору. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просила їх задоволити. Додатково пояснив, що відповідачі є споживачами послуг, що надає Черкаська ТЕЦ, тому зобов`язані сплачувати за надані послуги. Оскільки відповідачами вносилась оплату за надані послуги хоч і не постійно, а періодично проте в більшому розмірі, ніж місячне нарахування, що свідчить про визнання ними боргу перед позивачем та перериває перебіг позовної давності, а тому з відповідачів має бути стягнуто борг в повному обсязі за весь період. Також 22.10.2021 року представником позивача Черкаська ТЕЦ - Марцішевським Б.Р. було надано відповідь на відзив, в якому представник вказував, що доводи відповідача викладені у відзиві на позов є безпідставними виходячи з наступного. Оскільки відповідачі зареєстровані в квартирі, то всі вони є споживачами житлово-комунальних послуг і зобов`язані сплачувати за надані їм послуги. Повторно вказував на те, що відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача (відповідача) від оплати послуг у повному обсязі. Щодо пропуску позовної давності, то звертав увагу, що відповідно до листа-розрахунку О/Р14222117 у березні 2014 року відповідачами було здійснено оплати за послуги по централізованому опаленню на суму 418,08 грн. та за гаряче водопостачання на суму 177,02 грн., що є більшими, ніж нарахування за поточний місяць на загальну суму у 213,35 грн. (з врахуванням пільги на суму 138,94 грн. та перерахунку на суму 8,76 грн.). Таким чином відповідачами було сплачено 213,35 грн. за поточний місяць, а решта 381,75 грн. за минулі місяці в рахунок погашення боргу за централізоване опалення та гаряче водопостачання. А тому, виходячи з листа-розрахунку по О/Р14222117 здійснені солідарними відповідачами оплати за надані Черкаською ТЕЦ послуги в 2014, 2016, 2017, 2019-2021 роках є частковою сплатою боргу відповідачами та свідченням переривання строку позовної давності. Крім того, у період з січня 2013 року по грудень 2015 року та з жовтня 2017 року по вересень 2019 року відповідач користувалась пільгою, а у період з лютого 2016 року по квітень 2017 року користувалась субсидією, які є державними цільовими дотаціями за послуги. Також у лютому 2016 року та січні 2017 року відповідачам було призначено субсидію на суму 2904,97 грн. та 6251,55 грн., які були значно більшими за нарахування за поточний місяць та які пішли в рахунок оплати за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання по О/Р 14222117. А тому посилання представника відповідача на пропуск строку давності є невірним. Нарахування інфляційних втрат є правомірним, оскільки між позивачем та відповідачами склалися правовідносини, які полягають у постачанні послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання позивачем та зобов`язання відповідачів здійснювати щомісячні оплати за їх надання та фактичне користування ними, яке по своїй суті є грошовим зобов`язанням. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною в постановах Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду. Наданий лист-розрахунок по особовому рахунку є належним доказом розрахунку заборгованості, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, що підтверджено в постановою ВГСУ від 06.04.2047 у справі №905/2009/15. Крім того відповідачами не надано своїх розрахунків. А тому позовні вимоги Черкаської ТЕЦ є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають до повного задоволення. Представник відповідача [PERSON] - адвокати Вакуленко О.П. - заперечував проти задоволення позову Черкаської ТЕЦ, вказуючи, що вимоги позивача не підтверджені належними доказами, а вимоги заявлені поза межами позовної давності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову Черкаської ТЕЦ посилаючись на пропуск позивачем позовної давності. Просили в позові відмовити повністю. Крім того відповідачем [PERSON] було подано відзив на позов, в якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог до нього в повному обсязі, Зокрема вказував, що він не є власником даної квартири, договір на надання житлово-комунальних послуг з Черкаською ТЕЦ він не укладав, вважає нарахування інфляційних втрат незаконним, наданий лист-розрахунок неналежним доказом, щодо нарахування суми боргу, інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Також зауважував, що він є учасником бойових дій, а тому звільнений від сплати судового збору. Визнав позов щодо вимог до нього на суму 8825,53 грн., що становить 1/3 частини від суми боргу 26476,60 грн. за надані позивачем послуги з серпня 2018 року. Просив в решті позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» на підставі ліцензії №374 від 30.11.2012 року, забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкасах. Відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною, особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630. Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація, а- послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води. Згідно вищенаведеного ПрАТ «Черкаське хімволокно» як суб`єкта господарювання з постачання теплової енергії законодавством визначено виконавцем послуг з централізованого постачання гарячої води. Рішеннями Черкаського міськвиконкому № 520 від 24.05.2000 ПрАТ «Черкаське хімволокно» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг населенню м. Черкаси. Відповідно до Додатку до рішення міськвиконкому від 24.05.2000р. №520 «Перелік споживачів, що передані ДП «Черкаська ТЕЦ» від КПТМ «Черкаситеплокомуненерго», було передано тепломагістраль що обслуговує, в тому числі будинок за адресою [ADDRESS] . Рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради №1021 від 17.09.2019 «Про встановлення розміру внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії та постачання гарячої води власникам (співвласникам) будівель, які приєднані до інженерних мереж ВР «Черкаська ТЕЦ» ПРАТ «Черкаське хімволокно», - встановлено розмір внесків, в тому числі за адресою [ADDRESS] . Таким чином встановлено, що надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Відповідач [PERSON] та [PERSON] з 15.09.2095 року зареєстровані за адресою [ADDRESS] що підтверджено відомостями Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради. Відповідач [PERSON] з 14.09.2007 зареєстрований за адресою [ADDRESS] що підтверджено відомостями Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради. Крім того [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 28.08.1995 року, посвідченого державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори Довгань О.Я., зареєстрованого в реєстрі за №4-5592. 22.05.2013 року [PERSON] укладено Договір № 1843/8 з Черкаською ТЕЦ про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води, а споживач зобов`язується своєчасно (не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим) оплачувати надані послуги за встановленими тарифами. Пунктом 14 даного Договору передбачено, що за несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня у розмірі, встановленому законом. За змістом ст. ст. 67-68, 162 Житлового Кодексу України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Також, за правилами частини четвертої статті 319, статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. ст. 67-68, 162 Житлового Кодексу України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальній послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є споживачами житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що надає Черкаська ТЕЦ за адресою [ADDRESS] . Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Частиною 1 статті 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте, відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього ж Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений у п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18), а також у постанові Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі №522/2625/16-ц. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідачі просили суд застосувати позовну давність до позовних вимог Черкаської ТЕЦ. Згідно з розрахунком Черкаської ТЕЦ (доданим до позову), заборгованість відповідачів по оплаті за спожиту теплову енергію за період з 01.01.2013 року по 01.06.2021 року становить 59654,15 гривень, з яких борг по опаленню - 3784,34 грн., борг по гарячому водопостачанню - 55861,97 грн., борг по обслуговуванню внутрішньо будинкових мереж - 7,84 грн. Тобто позивачем заявлено вимогу про стягнення боргу за період більш як три роки. Також з розрахунку судом встановлено, що з 01.01.2013 року до 01.11.2013 року проплати відповідачами не здійснювались, а в з листопада 2313 року відповідачі періодично здійснювали оплату наданих Черкаською ТЕЦ послуг. При цьому слід враховувати, що оплата здійснюється за місяць, що передував місяцю, в якому такий платіж здійснень. Тобто відповідачами в листопаді 2013 року було здійснено платіж за надані Черкаською ТЕЦ послуги в жовтні 2013 року. При визначені періоду, за який сума заборгованості за надані послуги підлягає стягненню, слід врахувати наступне. Відповідно до листа-розрахунку по О/Р 14222117 у березні 2014 року відповідачами було здійснено оплати за послугу по централізованому опаленню на суму 418,08 грн., та за гаряче водопостачання на суму 177,02 грн., що є більшими, ніж нарахування за поточний місяць на загальну суму у 213,35 грн., (з врахуванням пільги на суму 138,94 грн. та перерахунку на суму 8,76 грн.). Також відповідачами у червні 2016 року та серпні 2016 року було здійснено оплати за послугу по централізованому опаленню на суму 241,40 грн. та 200,00 грн., в травні 2017 року - на суму 500 грн. відповідно при відсутності нарахувань за дану послугу за поточний місяць, яка пішла в рахунок погашення минулих платежів за централізоване опалення по О/Р 14222117. Аналогічним чином по О/Р 14222117 відповідачами були здійснені оплати за централізоване опалення щомісяця у період з грудня 2019 року по травень 2021 року включно. Окрім того, у період з травня 2020 року по жовтень 2020 року включно відповідачами було здійснені оплати за централізоване опалення при відсутності нарахувань за дану послугу за поточний місяць по О/Р 14222117. Зазначені оплати не є перерахунком а зазначенням сум оплат за відповідну послугу, відображену у відповідній колонці листа-розрахунку. Будь-яких доказів, які б підтверджували/спростовували той факт, що вищевказані оплати без призначення платежу були здійснені іншою особою, відповідачем надано не було. Вказані оплати обліковані по особовому рахунку квартири [ADDRESS] та жодних заперечень щодо цього від відповідачів не заявлялось. Окрім того, відповідачами до суду не надано квитанцій, які б свідчили про інше призначення платежу. Таким чином, з листа-розрахунку по О/Р 14222117 вбачається, що вищезазначені оплати солідарними відповідачами за послуги по централізованому опаленню та гарячому водопостачанню, здійснені у 2014, 2016, 2017, 2019-2021 рр., є частковою сплатою боргу відповідачами та свідченням переривання строку позовної давності. Окрім того суд враховує, що у період з січня 2013 року по грудень 2015 року та з жовтня 2017 року по вересень 2019 року відповідачі користувалися пільгою, а у період з лютого 2016 року по квітень 2017 року користувалися субсидією, які є державними цільовими дотаціями за послуги, у даному випадку за послуги по централізованому опаленню та гарячому водопостачанню квартири [ADDRESS] . Дані обставини підтверджуються листом-розрахунком по особовому рахунку відповідачів № [NUMBER] . Окрім того, відповідно до інформація з листа-розрахунку по О/Р 14222117 у лютому 2016 року та січні 2017 року відповідачам було призначено субсидію на суму 2 904,97 грн. та 6 251,55 грн., які були значно більшими за нарахування за поточний місяць по [NUMBER] . Тобто здійснюючи оплату в більшому розмірі, ніж було зазначено в місячному нарахуванні, відповідачі визнали наявність заборгованості за надані Черкаською ТЕЦ послуги та перервали строк перебігу позовної давності. Крім того надана відповідачам субсидія частково погасила існуючу перед Черкаською ТЕЦ заборгованість за надані послуги. Враховуючи здійснені проплати відповідачами (березень 2014 року), що перервали строк позовної давності, період за який підлягає до стягнення борг за надані Черкаською ТЕЦ послуги розпочався з 01.03.2011 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з частиною першою статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Частиною другою статті 264 ЦК України передбачено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Виходячи з розрахунків Черкаської ТЕЦ за період з 01.01.2013 року по 01.06.2021 року (в межах позовної давності) утворилась заборгованість відповідачів за спожиту теплову енергію в сумі 59654,15 грн., з яких борг по опаленню - 3784,34 грн., борг по гарячому водопостачанню - 55861,97 грн., борг по обслуговуванню внутрішньо будинкових мереж - 7,84 грн. А тому до солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача підлягає сума 59654,15 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачів інфляційних втрат та трьох процентів річних у зв`язку з простроченням відповідачами оплати за спожиту теплову енергію. Вирішуючи дане питання суд враховує позицію Верховного Суду України викладену у постанові від 26.04.2017 року по справі № 918/329/16 щодо формулювання ст. 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою (штрафом, пенею) у розумінні положень ст. 549 ЦК і ст. 230 ГК. За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду України від 08.11.2017 року у справі № 522/9521/16-ц. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3% річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим. Тому інфляційні та річні не є додатковими вимогами в розумінні ст. 266 ЦК України, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України викладеною в постанові від 26.04.2017 року у справі № 918/329/16. Черкаською ТЕЦ надано розрахунок інфляційних втрат та трьох відсотків річних у зв`язку із простроченням відповідачами оплати за спожиту теплову енергію, відповідно до яких за період з 01.01.2013 року по 01.06.2021 року інфляційні втрати становлять 21666,55 гривень, три процентів річних - 5911,73 гривень, які і підлягають до стягнення з відповідачів на користь позивача. За таких обставин оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Черкаської ТЕЦ підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги суд враховує, що, відповідачами не надано доказів, які б спростовували законність нарахування Черкаської ТЕЦ за надані ними послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору, що підтверджується копіями посвідчень. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 2270 грн., що підтверджується платіжним дорученням №239 від 11.08.2021 року. Оскільки позовні вимоги Черкаської ТЕЦ задоволено, то до стягнення відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає 1135 грн., що становить 1/3 частину понесених судових витрат. Решту судових витрат, відповідно до пч6 ст. 141 ЦПК України, слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved