Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

У грудні 2021 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 17 січня 2009 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від подружнього життя у сторін народилась спільна дитина син [PERSON] , [INFO] . Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки між сторонами виникали конфлікти та сварки, а також втрачено почуття поваги один до одного. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, ознайомившись із заявами сторін, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 січня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 21, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17 січня 2009 року (а.с. 9). Від подружнього життя у сторін народилась спільна дитина син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 24 червня 2009 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 613 (а.с. 10). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач та відповідач. Спільне з\~відповідачем життя\~не склалось,\~оскільки між\~сторонами виникали\~конфлікти та\~сварки,\~а також\~втрачено почуття\~поваги один\~до одного, що робить спільне життя неможливим. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 908,00 гривень. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved