Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

29.09.2021 року представник позивача - адвокат Кучер Ю.В. звернулась до суду з позовом до АТ «БАНК ФОРВАРД», треті особи: Приватний нотаріус КМНО Сазонова О,М., Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В., у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3712 від 29.07.2021 р., здійсненого приватним нотаріусом КМНО Сазоновою А.М.. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у зв`язку з накладенням арешту на грошові кошти позивача, які знаходяться на банківських картках, [PERSON] стало відомо, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Овсієнко А.В. перебуває виконавче провадження № 66642288 з примусового виконання виконавчого напису № 3712 від 29.07.2021 року, виданого приватним нотаріусом КМНО Сазоновою О.М. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» заборгованості в розмірі 20903,55 гривень. Позивач заперечує проти наявності грошових зобов`язань перед АТ «БАНК ФОРВАРД», оскільки жодних фінансових зобов`язань перед АТ «БАНК ФОРВАРД» не має, АТ «БАНК ФОРВАРД» не надсилало позивачу жодних вимог та повідомлень, тому вважає, що сума заборгованості не є безспірною, а виконавчий напис вчинено нотаріусом з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 08.12.2021 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 24.01.2022 року. Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 08.12.2021 року задоволено клопотання представника позивача - адвоката Кучер Ю.В. про витребування у приватного нотаріуса КМНО Сазонової О.М. копії нотаріальної справи за виконавчим написом нотаріуса № 3712 виданим 29.07.2021 року. Представник позивача - адвокат Кучер Ю.В. була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, до суду подала заяву про розгляд справи у її та позивача відсутність та вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі й просить їх задовольнити. Відповідач АТ «БАНК ФОРВАРД» був належним чином та своєчасно повідомлене про дату, час і місце розгляду справи за адресою місцезнаходження, відзив на позов не подав. Третя особа Приватний нотаріус КМНО Сазонова О.М. надіслала до суду витребувану копію нотаріальної справи за виконавчим написом нотаріуса № 3712 від 29.07.2021 року та заяву, відповідно до якої просить розглядати справу за її відсутності. Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В. була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, письмових пояснень щодо позову подано не було. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні правила та умови вчинення нотаріусами виконавчого напису містить й Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Водночас цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 27.03.2019 р. по справі № 137/1666/16-ц. З матеріалів справи встановлено, що 29.07.2021 року приватним нотаріусом КМНО Сазоновою О.М. на підставі заяви № 17/1-467/2/520 від 29.07.2021 р. представника АТ «БАНК ФОРВАРД» Шилко Р.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3712, яким звернуто стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , який є боржником за Кредитним договором № 100141531 від 24.09.2012 року, укладеним ним із ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД», ідентифікаційний код юридичної особи 34186061, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 105. Строк платежу по Кредитному договору настав і боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.12.2018 року по 16.03.2019 року. Сума повної заборгованості складає 19803,55 грн. в тому числі: заборгованість за сумою кредиту становить 13466,41 грн., заборгованість за процентами становить 5137,14 грн., плата за пропуск мінімальних платежів становить 1200,00 гривень. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» отримано плати із стягувача АТ «БАНК ФОРВАРД» в розмірі 1100,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Станом на 29.07.2021 року загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, яким є [PERSON] на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» складає 20903,55 гривень. За вказаним виконавчим написом приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В. 28.08.2021 року було відкрито виконавче провадження ВП № 66642288 та винесена постанова про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкритті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 25493,91 гривень. За змістом положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з витребуваної копії нотаріальної справи за виконавчим написом № 3712 від 29.07.2021 року, відповідачем для вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса було надано такі документи: заяву представника АТ «БАНК ФОРВАРД» Шилко Р.В. про вчинення виконавчого напису за № 17/1-467/2/520 від 29.07.2021 року; кредитний договір № 100141531 від 24.09.2012 року між ПАТ «Банк Русский Стандарт» та [PERSON] з графіком платежів; заключну вимогу АТ «БАНК ФОРВАРД» від 29.07.2021 року, щодо сплати зобов`язань по кредитному договору № 100141531 від 24.09.2012 року в повному обсязі. Водночас, матеріали справи свідчать, що для вчинення оспорюваного виконавчого напису АТ «БАНК ФОРВАРД» не було надано нотаріусу Договору відступлення прав вимоги за кредитним договором № 100141531 від 24.09.2012 року, на який мається посилання у виконавчому напису, тоді як [PERSON] має статус боржника за кредитним договором, укладеним з ПАТ «Банк Русский Стандарт». Тобто, будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що АТ «БАНК ФОРВАРД» є правонаступником ПАТ «Банк Русский Стандарт» копії матеріалів нотаріальної справи не містять. Крім того, вчиняючи оспорюваний виконавчий напис, нотаріус залишив поза увагою ту обставину, що заява на вчинення виконавчого напису від імені АТ «БАНК ФОРВАРД» підписана та подана представником Шилко Р.В. без відповідної довіреності, що підтверджує повноваження представника АТ «БАНК ФОРВАРД». Тобто, на момент подачі нотаріусу заяви про вчинення виконавчого напису невідомо чи мав Шилко Р.В. повноважень на представництво інтересів АТ «БАНК ФОРВАРД», а приватний нотаріус в цьому не переконалася. Перед вчиненням виконавчого напису, стягувач зобов`язаний був на адресу боржника надіслати письмове повідомлення про порушення зобов`язання. Разом з тим, матеріали справи не мітять даних про те, що повідомлення було надіслано боржнику, так і було отримане останнім. Отже, відповідачем всупереч вимог ст. 12, 81 ЦПК України не було надано суду належних, допустимих, достовірних доказів існування безспірності заборгованості позивача перед АТ «БАНК ФОРВАРД» за кредитним договором № 100141531 від 24.09.2012 року, укладеним між ПАТ «Банк Русский Стандарт» та [PERSON] , за наявності якої було б можливим вчинення оспорюваного виконавчого напису. Також АТ «БАНК ФОРВАРД» не скористалось й своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву та надання додаткових доказів на спростування позовних вимог [PERSON] .. Одночасно суд зважує на ту обставину, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14, залишеної в силі ухвалою вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р., було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині: зокрема, пункт 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Отже, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3712, вчинений 29.07.2021 року Приватним нотаріусом КМНО Сазоновою О.М.. Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 908,00 грн. сплаченого ним судового збору. Оскільки учасниками справи не було подано вмотивованого клопотання про скасування застосованого за ухвалою суду від 08.12.2021 року заходу забезпечення позову у вигляді заборони проводити стягнення у виконавчому провадженні № 66642288 від 29.07.2021 року, то згідно з ч. 7 ст. 158 ЦПК України даний захід забезпечення позову продовжує діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим судовим рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved