Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

08 вересня 2021 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся заявник із вищевказаною заявою окремого провадження, в якій просив суд встановити факт родинним відносин, а саме те, що він є рідним братом померлої [INFO] [PERSON] . В обґрунтування своєї заяви заявник послався на те, що внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне останній майно, в тому числі квартиру за адресою [ADDRESS] , для оформлення спадщини на яку заявник звернувся до Четвертої ДДНК із відповідною заявою. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину заявнику було відмовлено із посиланням нотаріуса на неподання заявником документів, які підтверджують родинний зв`язок між спадкодавцем та спадкоємцем через наявність розбіжностей в написанні їх прізвищ, а також через зазначення різних по батькові батьків вказаних осіб. За таких обставин, вважаючи, що родинний зв`язок повністю підтверджується долученими до заяви окремого провадження документами, заявник просив задовольнити його заяву та встановити вищевказаний юридичний факт. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2021 року заяву окремого провадження прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку призначено до судового розгляду. В судове засідання учасники розгляду справи не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від заявника до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та задоволення заявлених ним вимог. За таких обставин суд у відповідності до ст.ст.10, 211, 223, 294 ЦПК України вважає за можливе провести судове засідання та здійснити розгляд справи по суті за відсутності учасників справи, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису у відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного. Судом встановлені на ступні фактичні та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] народився заявник [PERSON] , батьком якого вказано [PERSON] (мовою оригіналу російською мовою\~ [PERSON] ), а матір`ю [PERSON] (російською мовою\~ [PERSON] ), що підтверджується копією посвідки про народження (мовою оригіналу російською мовою\~ свидетельство о рождении), копією паспорту. Факт народження зареєстровано у Фрунзенській селищній раді Дніпропетровської області. Відповідно до копії свідоцтва про одруження, копія якого є в матеріалах справи, 14 лютого 1961 року одружились (мовою оригіналу російською мовою) « [PERSON] » та « [PERSON] », остання взяла прізвище чоловіка « [PERSON] ». [INFO] народилась [PERSON] , батьком якої записано « [PERSON] », а матір`ю « [PERSON] », що підтверджується копією паспорту та посвідки про народження мовою оригіналу російською мовою\~ свидетельство о рождении). Факт народження зареєстровано у Фрунзенській селищній раді Дніпропетровської області. 01 січня 2020 року [PERSON] , [INFO] , померла, внаслідок чого відкрилась спадщина на належне останній майно, в тому числі на нерухоме майно квартиру за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копіями матеріалів спадкової справи, заведеної внаслідок смерті [PERSON] 19 травня 2020 року заявник подав до Четвертої ДДНК заяву про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , як його рідної сестри, а 28 жовтня 2020 року заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, у відповідь на останню із вказаних заяв державним нотаріусом 28 жовтня 2020 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану вище квартиру, що мотивовано посиланням на не підтвердження факту родинних відносин між спадкодавцем та заявником, як спадкоємцем, внаслідок написання прізвища спадкодавця та заявника із різницею в одну літеру, а також зазначення різних по батькові батька у посвідках про народження заявника та спадкодавця. Дані обставини підтверджуються копіями матеріалів спадкової справи. Разом з тим, усунути наведені розбіжності та підтвердити в позасудовому порядку факт родинних відносин між спадкодавцем та заявником у останнього можливості немає через відсутність у відповідному архіві в повному обсязі книг реєстрації актів цивільного стану Фрунзенської селищної ради за 1939 рік, про що свідчить лист з Державного архіву Дніпропетровської області Дніпропетровської обласної державної адміністрації. При цьому відповідно до фотокарток, наданих заявником, зокрема підписаних за життя померлою [PERSON] , вбачається, що остання та заявник звертались один до одного та сприймали один одного як рідних брата та сестру, відмічали разом свята. Правовідносини, які виникли між учасниками справи, врегульовані нормами Конституції України, ЦК України, ЦПК України. Так, відповідно до ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. За змістом ст.ст.293, 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, одним із яких є встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. За змістом ст.ст.1216, 1217, 1258, 1262 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. За змістом ст.ст.76, 89, 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)\~письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)\~показаннями свідків. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази як кожен окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Аналізуючи встановлені судом на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви і необхідність її задоволення, ґрунтуючи своє рішення на наступному. Юридичні факти це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Однак не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами внаслідок визнання їх такими державою і закріплення в законі. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом, і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки. Наведена правова позиція суду узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року по справі №320/948/18, Верховного Суду у постановах від 08 грудня 2021 року по справі №543/271/20, від 24 грудня 2021 року по справі №935/1386/20, від 26 січня 2022 року по справі №568/310/21, від 26 січня 2022 року по справі №282/976/20, п.7 постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, листом Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Стосовно обставин правовідносин учасників даної цивільної справи, то судом за наслідками розгляду справи на підставі аналізу змісту наявних у справі доказів, в першу чергу документів, які посвідчують особу та факт народження заявника, померлої спадкодавиці, а також особи їх батьків, враховуючи досліджені судом\~фотокартки, встановлено, що заявник та померла спадкодавиця дійсно є рідними братом та сестрою відповідно, а наявні у їх посвідках про народження, паспорті заявника та свідоцтві про смерть спадкодавиці розбіжності в одну літеру в написанні їх прізвищ зумовлені виключно технічною помилкою/опискою, допущеною при складенні таких документів та перекладі прізвищ з російської мови на українську. Не спростовує даний факт родинних відносин різне написання по батькові батька у посвідках про народження заявника та спадкодавиці, оскільки, враховуючи дату таких посвідок, наявність у одній із них засвідчених виправлень, зазначення у них однієї і тієї ж матері народжених дітей, а також співпадіння анкетних даних батька окрім його по батькові, очевидним є той факт, що різне написання по батькові також є наслідком описки, технічної помилки, допущеної при заповненні посадовою особою таких посвідок про народження. За таких обставин, оскільки встановлення даного юридичного факту необхідно заявнику для подальшого належного оформлення його спадкових прав, а саме для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, не пов`язаність встановлення цього юридичного факту із подальшим вирішенням спору про право, оскільки заявник є єдиним спадкоємцем своєї сестри, враховуючи відсутність у заявника можливості встановити даний юридичний факт або усунути недоліки у вигляді розбіжностей в написанні прізвищ заявника та спадкодавиці, по батькові їх батька в позасудовому порядку, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог заяви окремого провадження, а отже і про можливість її задоволення. У відповідності до ст.294 ч.7 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved