Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Позивач 20.12.2021 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про зобов`язання вчинити дії. В обгрунтування позовних вимог вказує про те, що у зв`язку з проходженням військової служби на підставі службового ордеру №000738 від 05.12.2017, виданого Деснянською районною в м. Києві державною адміністрацією на підставі рішення №674 від 05.12.2017 був вселений в 2-ну квартиру [ADDRESS] разом з сім`єю. Зазначає про те, що відповідно до Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим Постановою КМУ №1081 від 03.08.2006 встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Позивач зазначив, що звертався 11.10.2021 до голови адміністрації Державної спіціальної служби транспорту. На своє звернення 11.11.2021 позивач отримав відповідь про відсутність підстав для виключення житлового приміщення з числа службового. З такою позицією відповідача позивач не згоден, тому звернувя до суду. 21.12.2021 відкрито спрощене провадження без виклику сторін. 28.12.2021 відповідачу вручено копію ухвали про відкриття провадження та позов з додатками. 14.01.2022 до суду надійшов відзив. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на ст. 19 ЗУ «Про державну спеціальну службу транспорту», ст. 1 ЗУ «Про управління об`єктами державного майна». Зазначив про те, що відповідно до ст. 137 Господарського Кодексу України, власник майна, закріпленого на праві оперативного управління за суб`єктом господарювання, здійснює контроль за використанням і збереженням переданого в оперативне управління майна безпосередньо або через уповноважений ним орган і має право вилучати у суб`єкта господарювання надлишкове майно, а також майно, що не використовується ним не за призначенням. Відповідно до п.2 ст. 2 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, не підлягають приватизації. Представник відповідача зазначив про те, що на обліку перебуває значна кількість військовослужбовців, тому неможливо виключити житло з числа службового. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно до довідки № М-468 від 21.09.2021 відділу з питань майна комунальної власності та приватизації державного житлового фонду Дарницької РДА в м. Києві. [PERSON] з 18.06.2020 зареєстрований в квартирі [ADDRESS] ( а.с.13). Згідно до довідки № М-469 від 21.09.2021 відділу з питань майна комунальної власності та приватизації державного житлового фонду Дарницької РДА в м. Києві Михайлова Т.П. з 09.08.2019 зареєстрована в квартирі [ADDRESS] ( а.с.14). Згідно до довідки № М-470 від 21.09.2021 відділу з питань майна комунальної власності та приватизації державного житлового фонду Дарницької РДА в м. Києві. [PERSON] з 28.12.2017 зареєстрована в квартирі [ADDRESS] ( а.с.15). Позивач був вселений у квартиру [ADDRESS] на підставі ордеру №000738 на право зайняття службового жилого приміщення, виданого [PERSON] на сім`ю з трьох осіб у тому числі дружини [PERSON] та [PERSON] - дочки ( а.с. 16). Позивач 25.10.2021 звернувся до голови адміністрації Державної спеціальної служби транспорту із заявою відповідно до якої просив надати йому та сім`ї житлове приміщення для постійного проживання по [ADDRESS] шляхом виключення службового житлового приміщення ( а.с. 17). Адміністрацією Державної спеціальної служби транспорту МОУ заяву позивача від 25.10.2021 розглянуто та повідомлено про те, що позивач значиться згідно з даними квартирного обліку в списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень під №33. В загальному списку осіб, які перебувають на квартирному обліку для отримання житла для постійного проживання під [ADDRESS] , тому заяву щодо виключення житла з числа службового неможливо задовольнити ( а.с. 18). Згідно із довідкою №518/4.ОЖК/Д21-024 Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту позивач перебуває на квартирному обліку для отримання постійного житла за місцем проходження служби в м. Києві ( а.с. 23). Згідно із ст. 31 Житлового Кодексу Української РСР, громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю. Відповідно до ст. 43 Житлового Кодексу Української РСР, громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Згідно із ст. 45 Житлового Кодексу Української РСР визначено черговість надання житлових приміщень. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно із ст. 118 Житлового Кодексу Української РСР, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Відповідно до ст. 125 Житлового Кодексу Української РСР, без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено осіб з інвалідністю I і II груп з числа військовослужбовців. Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ст. 18 Житлового Кодексу Української РСР, управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником. Відповідно до листа Адміністрації державної спеціальної служби транспорту №38/10-12/1002 від 14.11.2017 керівництво позивача зверталось до виконуючого обов`язки голови Дарницької РДА в м. Києві про прийняття рішення виконавчим комітетом про включення до службового житла окремих квартир, у тому числі квартири [ADDRESS] ( а.с. 21). Відповідно до п. 11 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою КМУ№1081 від 03.08.2006, житлове приміщення виключається з числа службового, якщо відпала потреба в його використанні, а також якщо в установленому порядку його виключено з числа житлових приміщень. Адміністрацією Державної спеціальної служби транспорту МОУ у відповідь на звернення позивача повідомлено про те, що факт проживання в службових житлових приміщеннях осіб, які звільнені з військової служби в запас або відставку не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Фонд Службового житла Держспецтрансслужби у м. Києві знаходиться у стадії формування, потребує поповнення, виключити з числа службових квартиру [ADDRESS] не надається можливим. Таким чином суд приходить до висновку про те, що рішення відповідача не суперечить п. 11 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою КМУ№1081 від 03.08.2006. ст. 19 Конституції України, відтак не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed