Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

До суду звернулася позивач з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності. В позовній заяві вказала, що зареєстрована 28 травня 1981 року по [ADDRESS] . На протязі 1985-1990 років спільно з [PERSON] , з яким вона перебувала в фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, побудували житловий будинок з господарськими спорудами. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті позивачка залишилась проживати в даному будинку. Спадщину після його смерті ніхто не приймав. Позивач добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його. Правова невизначеність вказаного нерухомого майна змушує змусила позивачку звернутися до суду за захистом свої прав та законних інтересів. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 30.11.2021 року. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи без їх представника, позовну заву визнає. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з довідки-виписки з по господарської книги виданої Великохутірською сільською радою від 26.07.2021 року № 598, №597 згідно записів книг по господарського обліку в домоволодіння, головою якого значиться померлий [INFO] [PERSON] і знаходиться за адресою [ADDRESS] були зареєстровані та вели спільне господарство в період 1986-1990 роки: [PERSON] - голова домогосподарства, [PERSON] син, [PERSON] співмешканка. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] . Згідно даних інформаційної довідки зі спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. З довідки від 26 серпня 2021 року №372 виданої КП «ЧООБТІ» Драбівський відділок вбачається, що станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок по [ADDRESS] не зареєстровано. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконністю набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває прав власності на це майно, право власності на нерухоме майно набувається за рішенням суду. З доданих до позовної заяви документів та пояснень позивачки в позовній заяви вбачається, що остання є співвласником спірного будинку, оскільки будувала його та проживала в ньому після завершення будівництва і до цього часу. Відтак, будинок для позивачки не являється чужим майном, а тому застосувати порядок визначений в ч.1 ст.344 Цивільного кодексу України для набуття його у власність неможливо. Порядок оформлення права власності на даний будинок визначений ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952 та п.78, 80 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (в редакції від 23.08.2016 № 553). З наведеного вбачається, що права позивачки не порушені, а тому підстав для задоволення позовної заяви не має. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed