Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

16.12.2021 [PERSON] , звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за №203786 від 22.06.2021, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 31191 грн. 91 коп. Судові витрати просив та витрати на професійну правничу допомогу стягнути з відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис №203786 від 22.06.2021 про звернення стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованості в сумі 31191,91 грн. Приватним виконавцем Кудряшовим Д.В. відкрито виконавче провадження №67204437 про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса. Позивач мав спір із АТ «Альфа-Банк» за кредитним договором №630536349HPLS від 10.12.2018, щодо розміру заборгованості. Він регулярно погашав кредит, однак виявилося, що відсотки за боргом продовжували нараховуватися, а тіло кредиту не зменшувалось. У 2018 році в телефонному режимі позивачу було повідомлено у реструктуризацію боргу. З того часу він перестав визнавати і виплачувати незаконний борг за кредитним договором №630536349HPLS від 10.12.2018. Виконавчий напис нотаріусом вчинено на договорі, який не входить до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, оскільки кредитний договір нотаріально не посвідчено. Зазначила, що між відповідачем та [PERSON] відсутній кредитний договір, який зазначено як підставу для вчинення нотаріусом виконавчого напису. Кредитний договір [PERSON] не підписував. Крім цього нотаріусом не були дотримані вимоги законодавства, яке регулює порядок вчинення виконавчих написів на документах, які свідчать про безспірність заборгованості, внаслідок чого було порушено його право на добровільне виконання вимог банку. На підставі вказаного [PERSON] просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 22.06.2021 року №203786, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., щодо звернення стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 31191,91 грн. Також під час вирішення питання про відкриття провадження просила витребувати додаткові докази по справі, а саме: у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. - належним чином завірені копії всіх документів та матеріалів на підставі яких вчинявся приватним нотаріусом виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №203786 від 22.06.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 31191,91 грн., та копії всіх документів які стали підставою для його видачі; у приватного виконавця належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження №67204437 та всіх документів та матеріаліх на підставі яких вчинявся приватним нотаріусом виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №203786 від 22.06.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 31191,91 грн.; у ТОВ " Вердикт Капітал" - копію кредитного договору № 630536349HPLS від 10.12.2018 укладений між АТ " Альфа - Банк" та [PERSON] ; копію договору факторингу №2 від 21.12.2020; копію договору факторингу №21-12/20 від 21.12.2020; копію заяви ТОВ " Вердикт Капітал" про вчинення виконавчого напису та всіх додатків до неї. 17.12.2021 провадження по справі відкрито в спрощеному позовному провадженні, витребувано додаткові докази. 30.12.2021 та 06.01.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, клопотання про зменшення витрат на правову допомогу та витребувані ухвалою суду додаткові докази від ТОВ "Вердикт Капітал" з підтвердженням направлення їх копій всім учасникам процесу. На виконання ухвали суду від 17.12.2021 представником позивача суду надано: копію договору факторингу №2 від 21.12.2020; копію договору факторингу №21-12/20 від 21.12.2021; копію протоколу №31/05-2019 Загальних зборів учасників ТОВ «Вердикт Капітал»; копію наказу №26-К про призначення на посаду Генерального директора за сумісництвом. Копію кредитного договору № 630536349HPLS від 10.12.2018 укладений між АТ " Альфа - Банк" та [PERSON] суду не надано, в цій частині ухвала залишилася не виконаною, причини невиконання суду не повідомлено. 10.01.2022 та 27.01.2022 від приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. надійшла копія матеріалів виконавчого провадження №67204437. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначила жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. В судове засідання позивач та його представник адвокат Марусяк А.Р. не з`явилися. Від представника позивача адвоката Марусяк А.Р. надійшла заява, в якій він просив суд розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, правом на подання відповіді на відзив не скористалися. Представник відповідача ТОВ "Вердикт Капітал" в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, про причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за відсутності представника не подавав. Третя особа - приватний виконавець Кудряшов Дмитро Вячеславович в судове засідання не з`явивсь. Правом на подання пояснень щодо позову не скористався. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив, правом на подання пояснень щодо позову не скористався. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 22 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. видано виконавчий напис №203786 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" суми боргу за кредитним договором №630536349HPLS від 13.12.2016, якому ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС»» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №21-12/20 від 21.12.2020 року, якому АТ «Альфа-Банк» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №2 від 21.12.2020 за кредитним договором №630536349HPLS від 13.12.2016 укладеним між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк». Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. З [PERSON] стягнуто заборгованість за період з 21.12.2020 по 25.05.2021 включно в розмірі: 18174,26 грн. заборгованість за тілом кредиту; 12517,65 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача. Загальна заборгованість [PERSON] становить 31191,91 грн. З матеріалів виконавчого провадження №67204437 вбачається, що представником ТОВ «Вердикт Капітал» для примусового стягнення боргу за виконавчим написом приватному виконавцю надано наступні документи: платіжне доручення про сплату авансового внеску; оригінал виконавчого напису №203786 від 22.06.2021; копія довіреності представника стягувача. Виконавчий напис складається із виписки з особистого рахунка за кредитним договором №630536349HPLS від 13.12.2016 , анкети-заяви від 13.12.2016. Копії кредитного договору представником відповідача не надано, ухвала суду в цій частині залишилася не виконаною. Постановами приватного виконавця Кудряшова Д.В. від 25.10.2021 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса №203786 від 22.06.2021, стягнуто з боржника основну винагороду в сумі 3119,19 грн. та загальну суму мінімальних витрат 869,00 грн. Постановою приватного виконавця Кудряшова Д.В. від 03.11.2021 звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] . Постановою приватного виконавця Кудряшова Д.В. від 13.12.2021 зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису №203786 від 22.06.2021. За результатами повного та всебічного дослідження обставин справи, вивчення доказів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення, надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджуює безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника. У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгулу цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому, судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року по справі № 6-887цс 17 та постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2018 року по справі № 310/9293/15. Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження виконавчий напис складається із виписки з особистого рахунка за кредитним договором №630536349HPLS від 13.12.2016 та анкети-заяви від 13.12.2016. Кредитний договір в матеріалах справи відсутній. В матеріалах справи відсутні докази надсилання та отримання позивачем вимоги про погашення заборгованості до звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, оскільки повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання, відповідачем не надано доказів надання нотаріусу такого повідомлення, а отже нотаріусом при здійсненні виконавчого напису не дотримано вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Суд зауважує, що надана відповідачем приватному нотаріусу виписка з особового рахунка за кредитним договором не може вважатися належним та допустимим доказом існування безспірної заборгованості позивача перед відповідачем, оскільки його автором є сам відповідач, такий документ складений у довільній формі, його зміст повністю залежить від волі відповідача. Відповідачем не надано первинних документів, дані з яких було використано для складення документа під назвою виписка з особистого рахунка за кредитним договором №630536349HPLS від 13.12.2016. Матеріалами справи підтверджується, що при вчиненні виконавчого напису №203786 від 22.06.2021 нотаріус не мав у своєму розпорядженні документів у необхідній кількості для встановлення реальності та безспірності боргу. Відповідачем не доведено документально ні перед нотаріусом, ні перед судом розміру боргу позивача за кредитним договором. Крім того, в обґрунтування вчинення виконавчого напису, відповідач посилається на Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року (далі - Постанова). Однак, вказана Постанова не відносить кредитний договір до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідні зміни до Постанови та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені постановою Кабінету Міністрів України за №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". Разом з тим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною постанови Кабінету міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п.2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 29 січня 2019 року по справі №910/13233/17. Оскільки кредитний договір суду не надано та відсутні докази його нотаріального посвідчення, нотаріус станом на 22.06.2021 не мав правових підстав та повноважень вчиняти виконавчий напис №203786 про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. Приймаючи дане рішення, суд виходить з диспозитивності та рівності сторін процесу, що сторони користуються рівними правами на власний розсуд. Кожна сторона зобов`язана довести перед судом ті обставини, на які вона покликається. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.13 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачем не спростовано позовних вимог позивача, тому, з урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про необхідність визнання виконавчого напису нотаріуса №203786 від 22.06.2021 таким, що не підлягає виконанню. Відповідачем заявлено клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, з тих підстав, що до позовної заяви не додано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату. Вирішуючи питання розподілу між сторонами понесених у справі судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Судом встановлено, що позивач поніс витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 908 грн. 00 коп. За таких обставин, зважаючи на задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі, зазначені витрати позивача з оплати судового збору підлягають відшкодуванню на його користь за рахунок відповідача у повному обсязі. Разом із тим, відповідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката, як встановлено ч.4 ст.137 ЦПК України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, на підтвердження витрат на правову допомогу позивачем було надано завірену копію додаткової угоди №1 до Договору №21 про надання правничої допомоги від 16 листопада 2021, квитанцію №0.0.2406950768.1 від 06.01.2022 р. про перерахування грошових коштів адвокату Марусяк А.Р., призначення платежу: гонорар за договором №21 від 16.11.2021 на загальну суму 3000,00 грн. Згідно п.1) сторони дійшли згоди щодо доповнення п.2 розділу 3 Договору №21 про надання правничої допомоги від 16 листопада 2021 абзацом наступного змісту: «Гонорар за позов про визнаннч виконавчого напису №203786 від 22.06.2021 таким, що не підлягає виконанню та заяви про забезпечення даного позову визначено у фіксованій сумі та становить 3000,00 грн.». Відтак, зважаючи на задоволення позовних вимог у повному обсязі, зазначені витрати позивача на оплату правничої допомоги підлягають відшкодуванню на його користь за рахунок відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved