Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №3579 від 01.06.2021 року, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості в сумі 30350 грн. Вважає, що виконавчий напис учинено з порушенням законодавства, а тому є таким, що не підлягає скасуванню у зв`язку із наступних підстав: зокрема відповідно ст.87 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. За правилами пунктів 3.1., 3.2. та 3.4. глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед кредитором за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року; Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172; Строк, протягом яких може бути вчинений виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевіряти, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.3.5. глави 16 розділу ІІ вказаного Порядку вчинення нотаріальних дій). При цьому цей перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в порядку вчинення нотаріальних дій. Отже, відповідно право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Проте позивач лише у серпні 2021 року дізнався про те, що 01.06.2021 року приватним нотаріусом Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис за №3579, відповідно до якого він є боржником за договором №0542-8154 від 21.11.2020 року, укладеного між ним та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» після ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження на сайті МЮУ. Вказує на те, що жодних кредитних правовідносин у позивача із відповідачем не має, будь-яких договорів із ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», позивач не укладав, грошові кошти не отримував. Будь-яких вимог, повідомлень чи претензій щодо заборгованості від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» позивач не отримував. Сума заборгованості пред`явлена до стягнення є абсолютно надуманою та нічим не підтвердженою. Так, згідно ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», п.5.1. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України подається оригінал договору. Враховуючи відсутність у позивача електронного цифрового підпису, Кредитний договір у даному випадку не був підписаний, у зв`язку з чим нотаріусу не можливо достовірно встановити умови, на яких він був укладений. Вчинення напису не на оригіналі кредитного договору, а на його копії, не відповідає ст. 87 Закону та п.5.1 Глави 16 Порядку та норми законодавства про електронні правочини. Позивач не визнає нарахованих комісій, процентів та неустойки, оскільки не погоджував їх розміру, власного екземпляру договору у момент його укладення не отримував. Договір є таким, що не прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі та в силу приписів ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним в силу закону і не створює правових наслідків. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», не надсилав на адресу позивача вимогу щодо виконання зобов`язань із повернення неіснуючого кредиту. Крім того як убачається із тексту відповідного виконавчого напису нотаріуса, нотаріус керувався ст. 87 ЗУ «Про нотаріат 2 та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. П.2 вказаного переліку було доповнено Постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком і мали слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Разом із цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та не чинною Постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, в тому числі п.2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів : Доповнити перелік після розділу « Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту : «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2 кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються : а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості», та зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. З огляду на наведене, вважає, що нотаріус в день вчинення спірного виконавчого напису 27.02.2017 року керувався пунктом Переліку, який був незаконним та не чинним. Таким чином нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом у виконавчому напису зроблено Відповідачем одноособово без урахування думки та позиції Позивача. За вказаних обставин заявлені позовні вимоги просить задоволити у повному обсязі. Позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задоволити. Справу розглянути у його відсутності, проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечує. Представники відповідачів в судове засідання повторно не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце слухання справи в суді, причини неявки суду не відомі, а тому у відповідності до вимог ст.281 ЦПК України, рішення слід ухвалити на підставі наявних у ній доказів заочне рішення по справі. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що відповідно до виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 01.06.2021 року на підставі ст.ст. 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172, запропоновано стягнути з [PERSON] в користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №0542-8154 від 21.11.2020 року в сумі 30\~350 гривень зокрема 10 000 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 20\~000 грн прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом та 350 грн за вчинення виконавчого напису нотаріуса. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП №67136285 від 12.10.2021 року відкрито виконавче провадження згідно виконавчого напису № 3579 від 01.06.2021 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. про стягнення з [PERSON] в користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 30350 грн. Суд, вивчивши та проаналізувавши зібрані у справі докази в їх повній сукупності, вважає, що заявлені позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення, виходячи із наступних міркувань . Відповідно до\~статті 18 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435 (далі ЦК України),\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Тому вчинення нотаріусом виконавчого напису є окремим, самостійним способом захисту цивільних прав серед інших способів захисту цивільних прав та інтересів, визначених главою\~3\~розділу\~1\~ЦК України. Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 року № 3425 (далі Закон України "Про нотаріат"): "Нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності". Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Закон України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України\~(частина 1 статті 39 Закон України "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14\~Закону "Про\~нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87\~Закону України\~"Про\~нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат"\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2\~Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно статті 50\~Закону України\~"Про\~нотаріат" передбачається, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат"\~у такому спорі,\~суд повинен\~перевірити доводи боржника в повному обсязі й\~установити\~та зазначити в рішенні\~чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі,\~та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру\~станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такий правовий висновок викладений у постанові Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду\~від 23.01.2018 року у провадженні № 61-154св18. Як вбачається з матеріалів справи, стягнення згідно виконавчого напису нотаріуса проводиться за період з 12.12.2020 року по 12.05.2021 року. Разом із тим, позивачу невідомо про наявність договору і будь-яких підтверджень з цього приводу на пропозицію суду відповідачем надано не було як і не надіслано самого кредитного договору, що підтверджують безспірність стягнутих грошових сум. Нотаріусом вказаних вимог Закону не перевірено та не витребувано додаткової інформації щодо підтвердження чи спростування відомостей зазначених ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Такими чином на час розгляду справи суду невідомо про наявність кредитного договору, чи був позивач письмово повідомлений про наявність даного договору чим це підтверджується, а також яка сума грошових коштів була на момент укладення договору про відступлення права вимоги, якщо такий був, що суперечить вимогам п.2 ст. 516 ЦК України. Вказаних вимог закону нотаріус Київського нотаріального округу Бригіда В.О. не перевірив. Таким чином, звертаючи увагу на викладені обставини, суд у повній мірі погоджується із доводами позивача, що виконавчий напис був вчинений нотаріусом з порушенням законодавства, зокрема те, що, ухвалою Вищого адміністративного суду від 01.11.2017 року у справі №\~826/20084/14 викладено правову позицію та залишено в силі постанову суду апеляційної інстанції, якою визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"\~в тому числі у п.2, тобто на день вчинення виконавчого напису, нотаріус керувався пунктом Переліку, який був незаконний та не чинний, і дійшов помилкового висновку про існування безспірності заборгованості позивача перед банком. За вказаних вимог заявлені позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення шляхом визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. від 01.06.2021 року таким, що не підлягає виконанню. Крім того суд вважає, що з відповідачів в користь позивача слід стягнути понесені ним та документально підтверджені судові витрати, зокрема сплату судового збору в розмірі 1362 грн. У задоволенні витрат на правничу допомогу слід відмовити, оскільки вони не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Outcome: approved