Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 10.12.2021 року представник [PERSON] адвокат Міхненко Т.І., яка діє в інтересах позивача на підставі Договору про надання правової допомоги б/н від 15.11.2021 року та Ордеру на надання правової допомоги серії ЖТ №091128 від 02.12.2021 року звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про визнання виконавчого напису, вчиненого 05 травня 2021 року приватним нотаріусом таким, що не підлягає виконанню. Предметом позовних вимог є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого 05.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем і зареєстрованого в реєстрі за №28694 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості в розмірі 24842,56 грн. Підставою позовних вимог є те, що 28.08.2019 року між [PERSON] (позичальником) та ТОВ «Фінансова компанія «Джобер» (ТМ «ТОР CREDIT») (позикодавцем) було підписано Пропозицію укласти договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (Оферта) №377888, предметом якого є надання Товариством позичальникові грошових коштів у розмірі 3600,00 грн., з загальною вартістю позики, з урахуванням процентів 5446,80 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. В свою чергу, позичальник зобов`язувався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, визначені Договором. Відповідно до умов договору строк, на який надається позика складає 27 календарних днів з моменту підписання цього договору та перерахування (видачі) коштів позичальнику, а саме: з 28.08.2019 року по 25.09.2019 року включно. Правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ «Фінансова компанія «Джобер» є ТОВ «Українські фінансові операції» на підставі Договору факторингу №1-31/08-Д від 31.08.2020 року. Отже, у зв`язку з порушенням позивачем строків погашення заборгованості за кредитним договором, 05.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис №28694, за яким з [PERSON] підлягає до стягнення сума 24842,56 грн., з врахуванням плати за вчинення виконавчого напису. 22.06.2021 року ТОВ «Українські фінансові операції» звернулося до приватного виконавця Виконавчого округу Житомирської області Клименюка Андрія Миколайовича з відповідною заявою про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з [PERSON] грошових коштів у розмірі 24842,56 грн. на підставі виконавчого напису нотаріуса від 05.05.2021 року. Отже, на підставі заяви відповідача приватним виконавцем Виконавчого округу Житомирської області Клименюком Андрієм Миколайовичем було відкрито виконавче провадження №66103291 та винесена постанова про звернення стягнення з [PERSON] на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Позивач вважає, що нотаріус не дотримався вимог законодавства, яким врегульовано процедуру та порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, а саме: не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості; даний виконавчий напис вчинено безпідставно на кредитному договорі, який не посвідчений нотаріально. Крім того, [PERSON] заперечує розмір пред`явленої до стягнення заборгованості, а також зазначає, що взагалі не отримувала жодних кредитних коштів у ТОВ «Українські фінансові операції». Також, позивач звертає увагу на те, що вона не була належним чином повідомлена про відступлення ТОВ «Фінансова компанія «Джобер» права вимоги за кредитним договором №377888 від 28.08.2019 року до ТОВ «Українські фінансові операції». У зв`язку з наведеним [PERSON] просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 27.01.2022 року представник позивача [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача ТОВ «Українські фінансові операції» до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належно, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов [PERSON] з доказами на підтвердження обставин, на яких він ґрунтується, до суду не подав. Разом з цим, 06.01.2022 року до суду надійшло клопотання за підписом генерального директора ТОВ "Українські фінансові операції" Сівека С.С. про зменшення витрат на правничу допомогу до 3000 грн. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа приватний виконавець Виконавчого округу Житомирської області Клименюк А.М. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України, розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. На підставі Пропозиції укласти договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (Оферта) №377888, ТОВ «Фінансова компанія «Джобер» (ТМ «ТОР «CREDIT») було надано [PERSON] грошові кошти в позику в загальній сумі 5446,80 грн. на умовах строковості, зворотності, платності. Позичальник зобов`язувався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, встановлені даним Договором (а.с.46-51). Строк позики за цим Договором складає 27 календарних днів, а саме: з 28.08.2019р. по 25.09.2019р. включно (п.1.3. Договору). Згідно п.4.1. Договору, позичальник зобов`язаний повернути позику, проценти за користування позикою у строки, визначені у Графіку платежів, не пізніше останнього дня користування позикою. Неповернення усієї суми або частини позики та процентів за користування позикою у визначений в договорі термін (після спливу визначеного строку) є неналежним виконанням позичальником зобов`язань за договором - порушенням грошових зобов`язань (п.4.9. Договору). Відповідно до п.п. 5.3.1. Договору, позичальник зобов`язується повернути отримані кошти за позикою та сплатити нараховані проценти за користування позикою у строки та у розмірі, передбачені договором. Відповідно до п.6.1. Договору, за невиконання або неналежне виконання обов`язків за цим договором сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та умов даного договору. Строк позовної давності за цим договором становить 5 років (п.6.3. Договору). Закінчення строку дії цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення умов, неналежне виконання цього Договору, яке мало місце під час його дії (п.6.6. Договору). Укладаючи цей договір, позичальник усвідомлює та підтверджує, що умови цього договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам та справедливі. Підписанням цього договору позичальник свідчить, що він до підписання договору ознайомився з усіма наявними та можливими схемами та умовами, на яких позикодавець здійснює кредитування, загальною сукупною вартістю позики/кредиту та всіх витрат, пов`язаних з отриманням позики у позикодавця, та свідомо обрав умови отримання позики, викладені в цьому договорі (п.10.1. Договору). Отже, у зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] зобов`язань, 05.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем на підставі статі 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, було вчинено виконавчий напис №28694, згідно якого звернено стягнення з [PERSON] у загальному розмірі 24842,56 грн., з врахуванням витрат за вчинення цього виконавчого напису (а.с.52). В даному документі зазначено, що строк платежу за Договором позики настав, боржником допущено прострочення платежів. Згідно виконавчого напису нотаріуса, сума заборгованості [PERSON] за період з 30.08.2020 року по 28.04.2021 року складає 24842,56 грн., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 3600,00 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 2462,40 грн., заборгованість за нарахованою пенею - 18380,16 грн. За вчинення даного виконавчого напису нотаріусом також стягнено плату у розмірі 400 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню - 24842,56 грн. Строк пред`явлення виконавчого напису до виконання становить три роки, дата набрання виконавчим написом законної сили - 05.05.2021 року. Також з даного виконавчого напису вбачається, що грошові кошти з [PERSON] стягуються на користь ТОВ «Українські фінансові операції» у зв`язку з відступленням ТОВ «Фінансова компанія «Джобер» права вимоги за Кредитним договором №377888 від 28.08.2019 року, на підставі Договору факторингу №1-31/08-Д від 31.08.2020 року. Після вчинення нотаріусом виконавчого напису представник ТОВ «Українські фінансові операції» звернувся з заявою про примусове виконання виконавчого напису до приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Клименюка А.М. (а.с.45). На підставі вищезазначеної заяви 15.07.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком А.М. було відкрито виконавче провадження №66103291 та звернено стягнення з боржника на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи, які [PERSON] отримує у ПАТ «Детвілер ущільнюючі технології Україна» (а.с.26,27-28). Отже, на даній підставі відбуваються відрахування з позивача за її місцем роботи з належної їй до виплати заробітної плати. Мотиви та застосовані норми права. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Статтями 87,88 вищевказаного Закону визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно положень ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Згідно Розділу 2 глави 16 п.3.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який відповідає пункту 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з пунктом 283 Інструкції, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Відповідно до положень п.13 постанови Пленуму Верховного Суду "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні" при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Нормативними положеннями п.10 Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні від 07 лютого 2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (з наступними змінами та доповненнями) затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Постановою № 662, якою внесені зміни до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21.09.2021 року у справі №910/10374/17. Також Верховний Суд у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №758/14854/20 10.11.2021 року зазначив, що «суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису». На підставі вищевикладеного, можна зробити висновок, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Слід зазначити, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог п.283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яким встановлено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Докази одержання або неодержання письмової вимоги (повідомлення) ТОВ «Українські фінансові операції» [PERSON] не представлено. Крім того, при вчиненні виконавчого напису, нотаріус не переконався у безспірності розміру заборгованості, не витребував інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, які він вправі витребувати у стягувача. Безспірність заборгованості [PERSON] для вчинення нотаріального напису належним чином не доведена. Отже, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Також суд приймає до уваги той факт, що судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Тому суд вважає що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Остапенком Є.М. з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та пунктів 283 та 284 Інструкції та підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. За правилами ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 908,00 грн., пов`язані з поданням [PERSON] позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса, що не підлягає виконанню до суду та 454,00 грн. - за подання позивачем до суду заяви про забезпечення позову. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В матеріалах справи наявний Акт виконаних робіт від 02.12.2021 року (а.с.11), а також Квитанція до прибуткового касового ордера від 02.12.2021 року (а.с.11А). З переліку виконаних робіт та наданих послуг вбачається, що замовнику [PERSON] були надані наступні правничі послуги: консультація клієнта, тривалістю 1 година та вартістю 200 грн.; підготовка процесуальних документів, збирання доказів, тривалістю виконання 2 год. та вартістю 300 грн.; досудовий аналіз справи, тривалістю виконання 3 год. та вартістю 500 грн.; підготовка позовної заяви, тривалістю 4 год., вартістю 2000 грн.; заява про забезпечення доказів, тривалістю 1,5 год., вартістю 1000 грн.; представництво в цивільному процесі - 1 засідання/1000 грн. Загальний обсяг надання адвокатських послуг становить 11 год., разом з представництвом у цивільному процесі (1 засідання), їх вартість - 5 тис. грн. Враховуючи надані позивачем докази понесених нею судових витрат на правничу допомогу у їх співвідношенні до тривалості розгляду справи, складності правовідносин та обсягу вчинених представником позивача дій для забезпечення юридичного представництва інтересів [PERSON] , виходячи з принципів розумності, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ТОВ «Українські Фінансові Операції» на користь [PERSON] витрат на правничу допомогу у сумі 3000 грн.

Outcome: partial