Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 18.01.2022 року в позові [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПрАТ «УСК» Княжа Вієнна Іншуранс Груп», про стягнення матеріальних та моральних збитків спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовлено повністю. 24.01.2022 року представником [PERSON] - адвокатом Шкрібляк Майєю Іванівною подано до суду заяву про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, що не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення. 31.01.2022 р. представник відповідача - Шкрібляк М.І. звернулась до суду з заявою, відповідно до якої просила розглядати вищезазначену заяву за відсутності відповідача та її представника, та задовольнити подану заяву в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. За змістом ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р., витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так, ухвалене у справі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 18.01.2022 р. дійсно не містить посилання на вирішення питання про судові витрати в частині витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України). При цьому, у судовому засіданні 18.01.2022 року під час свого виступу у судових дебатах представником відповідача - Шкрібляк М. І. зроблено усну заяву щодо надання доказів на підтвердження розміру судових витрат відповідача, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 24.01.2022 р. представником відповідача - Шкрібляк М. І. подано до суду заяву про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн. На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу у додатках до зазначеної заяви представником відповідача було надано копії Договору № 25/01/21 про надання правової допомоги від 21.01.2021 р., Додаткової угоди № 1 до Договору № 25/01/21 про надання правової допомоги від 21.01.2021 р., Акту про надання правничої допомоги до Договору № 25/01/21 про надання правової допомоги від 21.01.2021 р. (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом) від 19.01.2022 р. У відзиві на позовну заяву, направленому до суду 18.02.2021 р., відповідачем зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, складає 10 000 грн. на професійну правничу допомогу. Професійну правову допомогу відповідачу у зв`язку із розглядом даної справи надає адвокатське об`єднанням «Юбікон» згідно з укладеним між ними Договором № 25/01/21 про надання правової допомоги від 21.01.2021 р. Адвокатами, які надають безпосередню правову допомогу відповідачу у даній справі, є адвокат Аврамов Вячеслав Панасович, який діє на підставі ордеру серії ВН № 1024055 від 26.01.2021 р. та адвокат Шкрібляк Майя Іванівна, яка діє на підставі ордеру серії ОД № 634102 від 05.02.2021 р. 21.01.2021 р. між відповідачем та адвокатським об`єднанням «Юбікон» укладено Додаткову угоду №1 до Договору № 25/01/21 про надання правової допомоги від 21.01.2021 р., згідно з якою сторони погодили, що адвокатське об`єднання представляє інтереси відповідача в Овідіопольському районному суді Одеської області у справі № 509/6661/20, та встановили наступний порядок здійснення розрахунків за договором, а саме: «4.1. Правову допомогу, що надається АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ, КЛІЄНТ оплачує в гривнях. Вартість правової допомоги, наведеної в підпункті 2.1.5. цього Договору, складає 15000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень та не залежить від витраченого адвокатом часу. 4.2. За результатами надання правничої допомоги складається акт, що підписується Сторонами. 4.3. Оплата правової допомоги, наведеної в п. 4.1. цього Договору, здійснюється протягом 1 (одного) місяця з моменту набрання законної сили рішення Овідіопольського районного суду Одеської області у справі № 509/6661/20». На виконання п. 4.2. вказаної Додаткової угоди № 1 за результатами надання правової допомоги в зв`язку з розглядом даної справи між сторонами було складено Акт про надання правничої допомоги до Договору № 25/01/21 про надання правової допомоги від 21.01.2021 р. (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом) від 19.01.2022 р., який містить перелік видів наданої правничої допомоги, час, витрачений адвокатом на виконання кожного виду відповідних робіт (надання послуг), та загальну вартість наданих послуг на суму 15000,00 грн. Згідно з п. 4.3. Додаткової угоди № 1 сторони домовились здійснити розрахунки між собою протягом 1 місяця з моменту набрання законної сили рішенням суду першої інстанції у даній справі. Таким чином, представником відповідача - Шкрібляк М. І. надано копію Договору № 25/01/21 про надання правової допомоги від 21.01.2021 р., за п. 4.1. якого гонорарні відносити врегульовано додатковою угодою, якою встановлено вартість правової допомоги в розмірі 15000,00 грн. Також, представником відповідача - Шкрібляк М. І. на виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, надано копію Акту про надання правничої допомоги до Договору № 25/01/21 про надання правової допомоги від 21.01.2021 р. (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом) від 19.01.2022 р. За положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Згідно практики Європейського суду з прав людини (про що, зокрема, визначено у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п.88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004) заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. А у рішенні Європейського суду у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У частині обґрунтованості понесених відповідачем витрат, пов`язаних з правничою допомогою, у заявленому розмірі, суд також враховує положення ст. 137 ЦПК України, відповідно до якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Водночас у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У цій частині суд звертає увагу, що зменшення розміру витрат на правничу допомогу можливе виключно за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам за відповідним клопотанням іншої сторони. В іншому випадку, таке необґрунтоване зменшення є втручанням у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом, що суперечить принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 року у справі № 910/13071/19. Суд зазначає, що від представника позивача не надходило відповідних клопотань або заперечень щодо зменшення розміру витрат відповідача на правничу допомогу, або інших заперечень. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19. Крім того, суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 15.06.2021 року у справі № 159/5837/19, за змістом якого витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України)». Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, від 22.01.2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02.12.2020 року у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі № 753/1203/18. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з проведенням експертизи. Отже, вивчивши наявні у матеріалах справи докази понесення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, аналізуючи розмір заявлених витрат на оплату послуг адвоката на предмет співмірності із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, суд доходить висновку про доцільність стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 15000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved