Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування Демидівської селищної ради звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав. У вказаній позовній заяві позивач Орган опіки та піклування Демидівської селищної ради просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Як на підставу своїх позовних вимог позивач Орган опіки та піклування Демидівської селищної ради у позовній заяві посилається на те, що відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Батько дитини записаний у свідоцтві про її народження згідно з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Неповнолітній [PERSON] проживає у своєї сестри [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] вихованням сина [PERSON] не займається, дитина виховується в сім`ї рідної сестри [PERSON] , яка бере активну участь у навчанні та вихованні дитини, спілкується з вчителями, класним керівником. Відповідач [PERSON] не піклується про фізичний та духовний розвиток сина, не цікавиться його навчанням, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з сином, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для належного проживання та навчання сина. В судовому засіданні представник позивача Органу опіки та піклування Демидівської селищної ради Чечелюк М.П. позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позовній заяві, просила позовні вимоги задовільнити. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи позовні вимоги позивача визнала в повному обсязі та повідомила про те, що виїжджала на заробітки в м. Київ, а син залишався з її старшою дочкою [PERSON] . Пізніше вона переїхала проживати в с. Радомишель Луцького району Волинської області, де проживає з співмешканцем. Син не хоче переїжджати до неї. Вона не працює, доходу не отримує, а тому не має фінансової можливості забезпечувати сина та надавати йому матеріальну допомогу. Рідко, але спілкується з сином по телефону. Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності, за внутрішнім переконанням, приходить до наступного висновку. Ухвалою суду від 17 грудня 2021 року прийнято позовну заяву Органу опіки та піклування Демидівської селищної ради до [PERSON] про позбавлення батьківських прав і відкрито провадження у справі № 558/711/21 на підставі такої позовної заяви. Судом по цивільній справі № 558/711/21 11 січня 2022 року проведено підготовче засідання. Справу призначено до розгляду по суті 3 лютого 2022 року. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань до суду не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, сама дитина, яка досягла 14 років. Сімейний кодекс України детально регулює питання застосування такого засобу захисту дитини, її прав та інтересів від посягань з боку її власних батьків, як позбавлення батьківських прав. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх або неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Стаття 164 СК України чітко встановлює перелік підстав позбавлення батьків батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення дітей до батьків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла 18 років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення від виконання обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних, інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм маралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 9) та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00033507321 (а.с. 6-8), встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю є [PERSON] . Відомості про батька [PERSON] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. В судовому засіданні неповнолітній [PERSON] пояснив, що проживає з рідною сестрою [PERSON] та бажає з нею проживати і надалі. Його мама [PERSON] інколи телефонує, але з матір`ю проживати він не хоче. [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач [PERSON] є її матір`ю. Її неповнолітній брат [PERSON] проживає з нею з того часу, коли почав ходити в другий клас школи. На той час її мати [PERSON] їздила на заробітки в м. Київ, а коли приїжджала додому, то вживала алкогольні напої. Через це її брат приходив до неї та відмовлявся йти додому. Розуміючи, що це негативно впливало на брата, вона забрала його проживати до себе. З того часу, їх мати батьківські збори в школі не відвідувала, не цікавилась навчанням сина. Вихованням брата займалася вона, матеріально його забезпечувала. На утримання брата також кошти надавала і її менша сестра. Відповідно ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку Органу опіки та піклування Демидівської селищної ради від 30 листопада 2021 року № 03-132/3044 (а.с. 17, 18), Орган опіки та піклування Демидівської селищної ради вважав за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням сина не займається, надала нотаріально засвідчену заяву від 2 вересня 2021 року про відмову від батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] . Згідно характеристики, виданої Демидівською селищною радою 26 жовтня 2021 року, [PERSON] за час проживання на території Демидівської селищної ради зарекомендувала себе з посередньо. Участі у вихованні сина [PERSON] не бере, вихованням дитини не займається, всі питання щодо виховання дитини вирішуються його рідною сестрою самостійно без участі та підтримки матері (а.с. 12). Дослідженими доказами по справі встановлено, що неповнолітній [PERSON] навчається в опорному закладі Демидівський ліцей Демидівської селищної ради Рівненської області. Мама [PERSON] вихованням сина не займається, не цікавиться навчанням дитини (а.с. 15). Як встановлено в судовому засіданні, згідно актів обстеження умов проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 11), довідки № 1628/21 про склад сім`ї [PERSON] , виданої Демидівською селищною радою 7 вересня 2021 року, довідки № 1627/21, виданої Демидівською селищною радою 9 вересня 2021 року (а.с. 13, 14), неповнолітній [PERSON] проживає з рідною сестрою [PERSON] , де створені належні умови для проживання дитини. Досліджені докази по справі свідчать про небажання відповідача [PERSON] виконувати свої батьківські обов`язки стосовно неповнолітнього сина, байдуже ставлення до такого обов`язку. Відповідач [PERSON] без будь-яких поважних причин не займається вихованням неповнолітнього сина, не проживає з дитиною, не цікавиться навчанням сина, станом здоров`я, не дбає про його фізичний та духовний розвиток. Таким чином, надані по справі докази вказують на свідоме небажання відповідача належним чином виконувати батьківські обов`язки, піклуватись про неповнолітнього сина та займатись його вихованням. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що у судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] вихованням та утриманням свого неповнолітнього сина не займається, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, її матеріальному забезпеченню, а тому є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. За таких обставин, суд, приходить до висновку про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] стосовно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки з`ясованими обставинами та дослідженими доказами по справі встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. З урахуванням вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 166 СК України суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, що належать до стягнення з відповідача [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , суд відповідно до вимог ст.ст. 182, 184 СК України, враховує те, що відповідач [PERSON] є працездатною, а також те, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). З цих підстав, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у зв?язку з розглядом цієї справи в розмірі 992,40 гривень. Підстав для звільнення відповідача [PERSON] від сплати судового збору не встановлено. У позовній заяві, обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилався на положення ст.ст. 150, 151, 164-166 СК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обгрунтованим. Відповідно до ст.ст. 164-166, 180-182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 206, 258, 259, 265, 268, Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved