Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

22.10.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Фастівської міської ради Київської області про визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] 05.06.2019 року державним нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу за заявою позивача та отримано свідоцтво на частину спадкового майна, а саме на житловий будинок [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 0,1556 га, кадастровий номер 3224984201:01:001:0012, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на незакінчений будівництвом спадковий житловий будинок оскільки відсутні на нього правовстановлюючого документа на ім`я спадкодавця, в зв`язку з тим, що будинок не було прийнято в експлуатацію. Відмова нотаріуса стала підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.10.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.12.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13.01.2022 року залучено до участі у справі, як третю особу АТ «Альфа-Банк». В судове засідання представник позивача не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву в якій позовні вимоги свого довірителя підтримала, справу просила розглянути в її відсутність. В судове засідання представник відповідача не з`явилася, через канцелярію суду подали заяву в якій просили розгляд справи здійснювати без участі представника, проти задоволення позову не заперечують. В судове засідання представник третьої особи не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ст. 13 ЦПК України, передбачено що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді письмових матеріалів справи судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 15.04.2019 року Виконавчим комітетом Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області, актовий запис № 13. Спадкування є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1,2 ст.1220 ЦК України). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець заповіту не залишив. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом так, як є дружиною спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим 25.09.1993 року. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Реалізовуючи своє право на спадщину, позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на підставі якої 05.06.2019 року, державним нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області Бігіч С.Ю. заведено спадкову справу № 192/2019 після померлого [INFO] [PERSON] та видано Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке увійшло до складу спадщини. Разом з тим, Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 787/02-31/38 від 21.10.2021 року, державним нотаріусом, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на незакінчений будівництвом житловий будинок готовністю 46 відстоків, розташований на території [ADDRESS] у зв"язку з відсутністю у позивача правовстановлюючих документів на вказане майно. Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ "Про нотаріат" відмова нотаріуса є обгрунтованою. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачем. Перевіряючи доводи позивача, судом встановлено, що на підставі договору дарування посвідченого 17.11.1995 року державним нотаріусом Фастівської державної нотаріальної контори Левченко Г.І., [PERSON] прийняв у дар жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . 12.04.2012 року Фастівським районним відділом містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури видано на ім`я [PERSON] будівельний паспорт на будівництво двоповерхового житлового будинку з гаражем по [ADDRESS] , в межах Малоснітинської сільської ради Фастівського району та розроблено технічну документацію. Відповідно до довідки КП ФМР «Фастівське БТІ» № 1212 від 05.10.2020 року, на земельній ділянці по [ADDRESS] розташований житловий будинок А1 (незакінчений будівництвом 46 % готовності). Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно зі ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Згідно ч. 1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Частиною 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Отже, право власності на новостворене нерухоме майно виникає лише після прийняття його в експлуатацію та реєстрації права власності на те майно. До цього моменту нерухомого майна юридично не існує, а згідно з ч. 3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Крім того, в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 містяться роз`яснення наступного змісту: «За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним». Як роз`яснено в пункті 8 постанови Пленум Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Таким чином, успадковане [PERSON] право на забудову житлового будинку, згідно з планом земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] ввійшло до складу спадщини після смерті [PERSON] . Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. Підставою звернення до суду з даним позовом є той факт, що Позивач не має можливості в нотаріальному порядку здійснити оформлення свого права на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, що зумовлено об`єктивними факторами, зазначеними в позові. Єдиною можливістю реалізації такого права є звернення до суду із позовом про визнання прав та обов`язків забудовника на житловий будинок в порядку спадкування. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, судом достовірно встановлено, що [PERSON] за життя набув право та обов`язки забудовника житлового будинку по [ADDRESS] і після його смерті позивач є спадкоємцем за законом та має право на спадкування вказаних прав та обов`язків. За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані у справі сукупні докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Куруючись ст. 4,11,12,13,76-81,89,141,265,268 ЦПК України, на підставі ст.15,16,220-1222,1225,1258,1261,1268,1267,1268,1269,1270 ЦК України, суд

Outcome: approved