Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

В жовтні 2021 року на адресу суду надійшла вищевказана позовна заява. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, серії [NUMBER] від 27.02.2007 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №278583104 від 07.10.2021 року. На даний час у будинку зареєстровані її сини [PERSON] та [PERSON] та донька [PERSON] . Позивачка проживає у будинку сама , самостійно сплачує комунальні послуги, робить ремонти, утримує будинок. У цьому їй матеріально допомагає лише донька, яка фактично мешкає у Овідіопольському районі Одеської області та на даний час знімається самостійно з реєстраційного обліку. [PERSON] та [PERSON] без поважних причин не проживають у будинку позивача з 2004 року, покинувши його у добровільному порядку. Комунальні послуги не сплачують, будинком не цікавляться та не приймають участі у його обслуговуванні. Позивачка не може реалізувати своє право на отримання субсидії, а також захистити свої права як власника. На даний час, позивачка постійно хворіє, не має можливості самостійно, у поновній мірі утримувати будинок та господарство. Факт реєстрації відповідачів у вказаному будинку, перешкоджає [PERSON] у здійсненні права належного користування, утримання та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного, позивачка просить суд визнати [PERSON] 1984 р.н. та та [PERSON] , 1977 р.н. такими, що втратили право на користування житловим приміщення за адресою: [ADDRESS] , який належить на праві власності [PERSON] . Ухвалою суду від 03.11.2021 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження. (а.с.38-39). Ухвалою суду від 29.12.2021 року підготовче провадження по справі закрито та справа призначена до судового розгляду (а.с.61-62). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] пояснив, що відповідачі дійсно вже тривалий час не проживають в будинку позивача. Відповідач [PERSON] проживає у власному будинку в с. Щербанка, до матері не приходить, нічим не допомагає. Відповідач [PERSON] періодично проживає у брата [PERSON] , разом випивають. Мати [PERSON] пускала [PERSON] до себе жити, однак він зловживає алкоголем. За допомогу по господарству бере у матері гроші та все пропиває. Відповідачі добровільно не бажають виписатися, через це вона не може продати будинок та поїхати проживати до доньки, яка мешкає в Овідіопольському районі, оскільки чоловік позивача помер, а вона останнім часом часто хворіє, та її нема кому доглядати. Тому просив позов задовольнити та визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала представника та просила позов задовольнити. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] , не заперечував проти їх задоволення, просили справу розглядати у відсутність їх представника. (а.с.67-68) Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не подавали. Представником позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлено клопотання про допит свідків, яке судом задоволено. Свідок [PERSON] повідомила, що є сусідкою позивача [PERSON] та підтвердила, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] в будинку давно не проживають. В 2005 році їх в будинку вже не було. Старший син [PERSON] неодноразово був у тюрмі. А молодшому [PERSON] купляли будинки,однак він їх весь час продавав. [PERSON] , як зазначає свідок, проживає у власному будинку на іншій вулиці. Місце проживання [PERSON] їй невідоме, знає,що він бомжує та обрав такий спосіб життя добровільно. Свідок [PERSON] є сестрою позивача та зазначила, що відповідачі не проживають в будинку з 2004 року. [PERSON] весь час по тюрмам, зараз проживає у власному будинку з дружиною та трьома дітьми. Свідок стверджує, що [PERSON] та [PERSON] думають,якщо будуть зареєстровані в будинку, то матимуть право на частину будинку у спадок. Свідок [PERSON] повідомила,що позивач часто хворіє, а вона працює, тому не має змоги допомагати сестрі. Свідок [PERSON] повідомила, що відповідачі не проживають в будинку з 2004 року, пішли добровільно, матері не допомагають, не цікавляться її життям, за комунальні послуги не платять. Позивач часто хворіє. [PERSON] проживає в с. Щербанка з дружиною, купив будинок, однак не оформив. [PERSON] працює в м. Одесі, проживає у [PERSON] . Свідок [PERSON] повідомила,що є сусідкою [PERSON] , відповідачі не проживають в будинку більше 10 років, з 2004 року, пішли добровільно. В будинку не проживають, до матері не приїжджають, нічим не допомагають. [PERSON] проживає у власному будинку в с. Щербанка, працює трактористом у колхозі. Де перебуває [PERSON] свідку не відомо. Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. У\~ст. 41 Конституції України\~зазначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 317 ЦКУ\~встановлено, що власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У відповідності до\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1\~ст.383 ЦК України та ст.\~150\~Житлового кодексу\~Української РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ними (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Пунктом 33 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз`яснено, що застосовуючи положення\~статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей\~391,\~396ЦК\~позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. В пункті 34 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз`яснено, що усунення перешкод у здійсненні права власності та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад статті\~71,72,116,156 ЖК УРСР;\~статті 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду усправі №209/2642/18вказав на підстави втрати права користування житловим приміщенням, зокрема суд зазначив, що\~стаття 391 ЦК України\~визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Ст.\~405\~ч.2\~ЦК передбачає,\~що член\~сім`ї\~власника житла\~втрачає право\~на користування\~цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме порушено право та з яких підстав. Відповідно до вказаної норми закону при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення. Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, давши оцінку\~кожному аргументу, наведеному позивачем, заслухавши пояснення позивача та його представника, показання свідків, прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України,кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Наданими суду письмовими доказами, позивач [PERSON] довела, що вона є власником будинку, за адресою: [ADDRESS] з 02.03.2007 року. Як власник будинку [PERSON] не може в повній мірі реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження власним майном через реєстрацію в її будинку [PERSON] та [PERSON] , зокрема не має можливості продати будинок. Відповідачі були зареєстровані в данному будинку, зареєструвавшись в будинку, добровільно не проживають в ньому\~\~більше 10 років до теперішнього часу, будь-яких перешкод у проживанні у цьому будинку їм ніхто не чинить. Добровільно знятися з реєстраційного обліку вони відмовляються. Поважних причин їх відсутності в спірному будинку не встановлено. Також судом встановлено, що відповідачі витрати по утриманню будинку не несуть. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт не проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] втратили право на проживання в будинку, за адресою: [ADDRESS] , це право відповідачі втратили з 2004 року, а тому позов [PERSON] належить задовольнити. На підставі ст. 150, ст. 167 ЖК України, ст. ст. 328, 334, 386, 391, 405 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved