Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Акціонерне товариство «Акціонерний банк «РАДАБАНК» (далі\~-\~Позивач)\~звернулось до\~суду з\~позовом до[PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24.07.2020 року між Акціонерним товариством «Акціонерний банк «РАДАБАНК» та [PERSON] (далі Відповідач) було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб по ліміту овердрафту № 100120/ФКР510/34 (далі - Кредитний договір, Овердрафт), встановленого на платіжну картку, відповідно до заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 885820/Z03/34 від 16.07.2020 року. На виконання умов такого договору відповідачу було надано кредит у формі овердрафту з початковим лімітом у сумі 5\~000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. на споживчі кредити з кінцевим строком повернення ліміту овердрафту 28.11.2020 року на платіжну картку міжнародних платіжних систем, на та сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Відповідач порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення. Так, станом на 07.06.2021 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 6 574 грн. 33 коп., що складається з простроченої заборгованості по ліміту овердрафту - 5\~000 грн. 00 коп., простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам 1 423 грн. 89 коп., дебіторська заборгованість 150 грн. 44 коп. У зв`язку з чим, позивач змушений звернутися до суду та просити стягнути з [PERSON] заборгованість по ліміту овердрафту № 100120/ФКР510/34 від 24.07.2020 року, встановленого на платіжну картку, відповідно до заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 885820/Z03/34 від 16.07.2020 року у загальному розмірі \~6 574 грн. 33 коп. та судовий збір у розмірі 2\~270 грн. 00 коп. Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві представник Акціонерного товариства «Акціонерний банк «РАДАБАНК» зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог та просить здійснити розгляд справи за його відсутності, та не заперечує проти заочного розгляду справи. Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. Відповідач у судове засідання\~\~ не з`явився,\~\~про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, ніяких заяв чи клопотань від такого учасника справи до суду не надходило. У відповідності до ч.4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до\~норм ст. 280 ЦПК України\~ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про часткове задоволення позову з огляду на наступне. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Рішенням позачергових загальних зборів акціонерів від 02.11.2018 року змінено найменування банку з Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «РАДАБАНК» на Акціонерне товариство «Акціонерний банк «РАДАБАНК». АТ «АБ «РАДАБАНК» є правонаступником всього майна, прав та обов`язків ПАТ «АБ «РАДАБАНК». Судом встановлено, що між Акціонерним товариством «Акціонерний банк «Радабанк» та [PERSON] було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб по ліміту овердрафту № 100120/ФКР510/34 від 24.07.2020 року встановленого на платіжну карту відповідно до заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 885820/Z03/34 від 16.07.2020 року. На підтвердження факту укладення такого кредитного договору та його умов позивачем надано суду\~ підписаний відповідачем Паспорт споживчого кредиту, Заяву на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб», а також непідписану відповідачем роздруковану фотокопію Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ Радабанк». Матеріалами справи\~підтверджено,\~що відповідач отримав від позивача обумовлені укладеним між сторонами договором комплексного банківського обслуговування кредитні кошти у сумі 5\~000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. на споживчі цілі в повному обсязі шляхом встановлення ліміту овердрафту та користувався ними на власний розсуд, що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача за період з 24.07.2020 року по 08.06.2021 року. Дана виписка має статус первинного документа, у відповідності до вимог Переліку типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року №578/5, а у зв`язку із чим є належним, допустимим та достатніми доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами. Із матеріалів справи також вбачається, що в порушення умов вказаного кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту. Згідно з наданим стороною позивача розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним договором комплексного банківського обслуговування станом на 07.06.2021 року дорівнює 6 574 грн. 33 коп., та складається з простроченої заборгованості по ліміту овердрафту - 5\~000 грн. 00 коп., простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам 1 423 грн. 89 коп., дебіторська заборгованість 150 грн. 44 коп. Оскільки відповідач у добровільному порядку вказану заборгованість не сплачує, то між сторонами виник спір який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Щодо позовних вимог про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, суд виходив із наступного. Відповідно до\~статті 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~банківський кредит, будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу. Таким чином, за вищевказаних обставин та вимог матеріального закону суд доходить висновку, що між сторонами по справі укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач зобов`язувалася \~прийняти грошові кошти, та повернути їх частинами у визначений договором строк. Доказів повернення вказаної грошової суми позивачеві у вигляді простроченої заборгованості по ліміту овердрафту 5\~000 грн. 00 коп. Застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язаний повернути позивачу фактично отриману суму кредитних коштів. У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів Відповідачем, підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у кредитному договорі, то позов в цій частині ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. А тому, враховуючи зазначені обставини та надані суду докази, суд приходить до висновку, що заборгованість за тілом кредиту, яка утворилась станом на 07.06.2021 року к розмірі 5\~000 грн. 00 коп. підлягає стягненню з Відповідача. Щодо стягнення відсотків та дебіторської заборгованості суд зазначає про наступне. В даному випадку банк, пред`являючи вимоги про погашення овердрафту, просив у тому числі стягнути з відповідача проценти, за користування овердрафтом, пеню, а також дебіторську заборгованість за операціями з ПК. Так, в обґрунтування вказаних вище позовних вимог позивач посилається на такий доказ як Паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем, а також фотокопію непідписаного відповідачем Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ Радабанк», яка містить умови відповідного договору та розміщується на сайті\~https://www.radabank.com.ua. Суд вказує із цього приводу, що вищевказаний Паспорт споживчого кредиту не може бути прийнятий судом в якості належного та достатнього доказу умов укладеного між сторонами кредитного договору в частині погодженої між сторонами розміру процентів, які зобов`язався сплатити позичальник за користування отриманим кредитом, а також пені та інших обов`язкових платежів. Такий висновок суду ґрунтується на тому, що у відповідності до норм Закону України «Про споживче кредитування» (ст.9), Закону України «Паро захист прав споживачів» (ст.ст.11, 15) вказаний документ є лише підтвердженням виконання позивачем встановленого законом для кредитодавця обов`язку надати позичальнику, як споживачу, інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Крім того, відповідно до змісту вказаного документу, викладена в ньому інформація є актуальною лише на момент ознайомлення із нею позичальником до 24.07.2020 року, а отже не може використовуватись для врегулювання спірних правовідносин сторін, які вочевидь вийшли за межі означеної дати з огляду на строк користування відповідачем лімітом овердрафту. Більш того, в тексті Паспорту споживчого кредиту безпосередньо зазначено, що викладені в ньому умови кредитування можуть відрізнятись від фактичних умов кредитного договору, укладеного між сторонами, а отже не можуть сприйматись судом як такі, що регулюють спірні правовідносини сторін вже на стадії виконання зобов`язань сторін за кредитним договором. Також сама заява на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб», яка підписана відповідачем, відповідних умов про погодження сторонами розміру процентної ставки не містить, а інших угод з цього приводу між сторонами, як зазначалось вище, укладено не було. Так само, вказані заява не містить будь-яких умов щодо погодження сторонами умов стосовно сплати пені, а також дебіторської заборгованості за операціями з ПК. Верховний Суд України у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року висловив правову позицію з приводу того, що за частинами першою, другою статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Виходячи з правового аналізу вказаних норм вказаний Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, неможна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, оскільки останній не містять підпису позичальника; не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме умови цього договору розумів позичальник, підписуючи заяву. При цьому, відсутність позову про визнання кредитного договору недійсним як оспорюваного правочину не може бути перешкодою для неврахування інтересів позичальника при вирішенні справи за позовом банку до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відтак, суд вважає, що оскільки Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не містять підпису відповідача, а в заяві позичальника відсутня домовленість щодо сплати штрафів за невиконання договору та дебіторської заборгованості за операціями з ПК, то вимоги банку в цій частині задоволенню не підлягають. Аналогічні за своїм змістом правові позиції викладені у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року (справа № 578/132/16-ц, провадження № 61-3836св18). З огляду на наведене, суд доходить висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які достатні та належні докази, зі змісту яких вбачається, що сторони досягли письмової згоди щодо відповідальності у вигляді відсотків, неустойки (пені, штрафів), а також сплати дебіторської заборгованості за операціями з ПК за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають лише частковому задоволенню в частині стягнення заборгованості по ліміту овердрафту за договором № 100120/ФКР510/34 від 24.07.2020 року, встановленого на платіжну картку, відповідно до заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 885820/Z03/34 від 16.07.2020 року у загальному розмірі \~5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп., що на 07.06.2021 року складається з простроченої заборгованості по ліміту овердрафту - 5\~000 грн. 00 коп., а в задоволені решти позовних вимог відмовити з огляду на їх недоведеність. Суд зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явився, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до частини 1\~статті 141 ЦПК України\~у зв`язку\~з частковим\~задоволенням позову\~з відповідача\~на користь\~банку підлягають\~стягненню витрати\~по сплаті\~судового збору\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог у\~сумі 2\~270\~грн.\~00\~коп. На підставі викладеного і

Outcome: partial