Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви вбачається, що між сторонами було укладено шлюб. Сторони мають трьох спільних дітей: дочок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що сімейні стосунки припинені з листопада 2021 року з вини відповідача. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. У зв`язку з викладеним позивач просить розірвати шлюб між сторонами. Ухвалою від 01.12.2021 відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст. 178-180, 191, 193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Відповідачу ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками направлялися за адресою його місця реєстрації - [ADDRESS] , однак вказані документи повернулися до суду без вручення адресату з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується інформацією щодо поштових відправлень №№ 1940202934818, 1940202938503. З огляду на вказане відповідач повідомлявся про розгляд справи через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. Відповідно до пунктів 7, 12 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207, за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Особи, які не проживають за зареєстрованим місцем проживання більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов`язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити відповідному органу реєстрації про своє місце перебування. Таким чином відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи в порядку, визначеному п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, протягом визначеного судом строку відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд даної справи з повідомленням (викликом) сторін до суду не надіслав. З огляду на вказане, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки, відповідно до положень ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. У ході розгляду справи судом встановлено наступне. Виконавчим комітетом Шестеринської сільської ради Лисянського району Черкаської області 14.01.2011 між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 01. Цей факт підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб від 23.11.2021 серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « [PERSON] », дружини - « [PERSON] ». У сторін народилося троє дітей: -дочка [PERSON] , [INFO] , про що складено актовий запис № 3. Цей факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19.10.2010 Виграївською сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області; -дочка [PERSON] , [INFO] , про що складено актовий запис № 04. Цей факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 10.09.2013 Виконавчим комітетом Виграївської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області; -дочка [PERSON] , [INFO] , про що складено актовий запис № 01. Цей факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 05.02.2018 Пединівською сільською радою Звенигородського району Черкаської області. З позовної заяви вбачається, що між сторонами відсутні спори про поділ майна, місце проживання дітей та забезпечення умов їхнього життя. Відповідач відзив на позов не подав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Таким чином, суд дійшов висновку, що сторони примиритися бажання не виявили. Ураховуючи викладене, суд уважає, що дана сім`я фактично розпалася, шлюб існує лише юридично. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 N 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. У пункті 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12.06.2014 зазначено «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона ….і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Відповідно до приписів ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час перебування в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, тому шлюб слід розірвати. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Вирішуючи питання щодо судових витрат, дійшовши висновку про задоволення позовних вимог, суд на підставі ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved