Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] ,\~третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмету спору\~Служба у\~справах дітей\~управління сім`ї,\~молодіжної політики\~та захисту\~дітей Тернопільської\~міської ради\~про визначення\~місця проживання\~дитини сина [PERSON] , [INFO] , разом із нею. В обґрунтування\~заявлених позовних\~вимог посилається\~на те,\~що перебувала\~із відповідачем\~у зареєстрованому\~шлюбі,\~який було\~розірвано 22\~лютого 2017\~року на\~підставі рішення\~Тернопільського міськрайонного\~суду Тернопільської\~області.\~Від шлюбу\~ [INFO] у\~них народився\~син [PERSON] .\~Після розірвання\~шлюбу [PERSON] \~проживає разом\~із нею. Відповідач не навідує свого сина, нерегулярно сплачує аліменти, не цікавиться його життям, ніяким чином не допомагає їй у вихованні дитини, належно не виконує своїх батьківських обов`язків. Враховуючи наведене просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою судді від 26 квітня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Представник третьої особи Управління сім`ї,\~молодіжної політики\~та захисту\~дітей Тернопільської\~міської ради в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про проведення розгляду справи без присутності представника управління, за наявними матеріалами у справі, з врахуванням поданого Управлінням сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 22 лютого 2017 року на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області. В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 04 лютого 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. \~ \~ \~ \~Як убачається з Довідки № б/4 виданої 13 квітня 2021 року ДП Авторитет плюс ПП «Східний масив» та характеристики виданої 14 квітня 2021 року ПП «Східний масив», позивач [PERSON] з сином [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . За час проживання від мешканців будинку в ПП «Східний масив» скарг на [PERSON] не поступало. \~ \~ \~ \~На підставі судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/3368/19 від 05 березня 2019 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 лютого 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Вищевказаний судовий наказ перебуває на примусовому виконанні у Тернопільському міському відділі ДВС ГТУЮ у Тернопільській області, ВП № 58619163. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах № 27039, який надано старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Бураковським В.С. 29 квітня 2021 року, борг по сплаті аліментів за [PERSON] становить 52212,07 грн. Тернопільським дошкільним навчальним закладом № 10 ТМР Тернопільської області 07 лютого 2019 року видано довідку № 11 про те, що [PERSON] , [INFO] , відвідує даний дошкільний навчальний заклад, зі слів вихователів батько дитини [PERSON] не бере участі у вихованні дитини, не приходить на батьківські збори та не цікавиться життям дитини у дошкільному закладі. Як вбачається з Довідки № 24 виданої Тернопільським навчально-виховним комплексом «Школа-ліцей № 6 ім. Н. Яремчука» ТМР Тернопільської області 14 квітня 2021 року, [PERSON] навчається у Тернопільському навчально-виховному комплексі «Школа-ліцей № 6 ім. Н. Яремчука» ТМР Тернопільської області. Дитина регулярно відвідує школу, не запізнюється на уроки. Хлопчик завжди приходить охайно одягненим, чистим, має усе необхідне шкільне приладдя. Мама, [PERSON] , приділяє належну увагу для виховання сина. Завжди цікавиться успіхами дитину у школі, вчасно реагує на зауваження вчителя. Як убачається із Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видано 25 липня 2019 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, 25 липня 2019 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Позивачу [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить 1/5 частка квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 28 березня 2003 року, яке видано згідно з розпорядженням від 28 березня 2003 року № 35931. Згідно Довідки № 5 та характеристики, які видані ТзОВ «Сільпо-фуд» 09.04.2021, [PERSON] працює в ТзОВ «Сільпо-фуд» на посаді завідувача відділу, згідно штатного розпису її оклад становить 6200,00 грн. За період роботи проявила себе з хорошої сторони, дотримується своїх посадових обов`язків, своєчасно виконує доручення керівництва, не порушує правил внутрішнього розпорядку та техніки безпеки, врівноважена та відповідальна. Як вбачається з висновку органу опіки і піклування щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який затверджений рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1096 від 01.12.2021 року, орган опіки і піклування, беручи до уваги пропозиції комісії з питань захисту прав дитини, рекомендує визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно статті 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. В матеріалах справи міститься достатньо доказів, які доводять те, що позивач має самостійний дохід, має хороші житлово-побутові умови, даних, які б негативно характеризували [PERSON] в розумінні статті 161 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Згідно статті\~9\~Конвенції про\~права дитини\~від 20.11.1989\~р.,\~ратифікованої Постановою\~Верховної Ради\~України№789-XII від 27.02.1991р., держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно\~ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»\~батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно ст.15 Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, затвердженою резолюцією Генеральної асамблеї організації об`єднаних націй від 20.11.1959 р., дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли існують виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Пленум Верховного Суду України у п.18\~постанови № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~також роз`яснив, що при вирішенні спору про місце проживання дитини судам належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Згідно до ч.1\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Відповідно до\~ст. 157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 89 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, а також визнання позову відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] . Крім того, суд зауважує, що батько дитини, у разі визначення місця проживання дитини з матір`ю, не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, турботі відносно дитини та участі у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір`ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. \~ \~ \~ \~В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір у розмірі 908 гривень.

Outcome: approved