Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] [INFO] , після смерті якої відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими та побутовими надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться на земельній ділянці в [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності, виданого Погребівською сільською радою Васильківського району Київської області від 10 березня 1989 року, зареєстрованого в Васильківському бюро техінвентаризації в книзі № 1-127 під № 126, реєстраційний № 21126261 та земельна ділянка площею 0,1200 га за кадастровим номером 3221486502:02:007:0004, яка знаходиться в [ADDRESS] . У встановлені законом строки, в шестимісячний термін з дня смерті, [PERSON] звернувся до Чотирнадцятої Київської державної територіальної контори з заявою для отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими та побутовими надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться на земельній ділянці в [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,1200 га за кадастровим номером 3221486502:02:007:0004. Чотирнадцятою Київською державною територіальною конторою позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, так як не було підтвердженого факту проживанняпозивача разом з [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши заяву про слухання справи за його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. За змістом ч. 1 ст. 15, ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10.12.2007 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №104126, [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими та побутовими надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться на земельній ділянці в [ADDRESS] , та земельної ділянки площею 0,1200 га за кадастровим номером 3221486502:02:007:0004, яка знаходиться в [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 07 жовтня 2015 року. Відповідно до довідки депутата Васильківської міської ради від 22.09.2021 року, [PERSON] постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , вели спільне господарство з 2007 року по день смерті [PERSON] . Відповідно до заповіту посвідченого державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної територіальної контори, [PERSON] заповідала земельну ділянку та житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Чотирнадцятою Київською державною територіальною конторою відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, так як не було підтвердженого факту проживання разом позивача з [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У ч. ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ч. 2ст. 328 ЦК право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Положення ст.ст.1216-1218,1258,1261 ЦК України зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування може здійснюватися за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зіст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5ст. 1268 ЦК України). Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р. визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Варто звернути увагу на ту обставину, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Таким чином, оскільки судом достовірно встановлено та підтверджено зібраними по справі доказами факт проживання сім`єю позивача з [PERSON] , враховуючи, що інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, також до нотаріальної контори ніхто окрім нього із заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк не звертався, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: approved