Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 02 листопада 1974 року вона уклала шлюб з [PERSON] у Червоногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану м. Макіївки, актовий запис № 747. Від сумісного шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . Їх сім`я мешкала та вони були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . За життя її чоловік [PERSON] з 1993 року отримував військову пенсію, яка була основним джерелом існування сім`ї. [INFO] її чоловік [PERSON] помер, після смерті якого пенсію, у зв`язку з втратою годувальника, отримував їх син [PERSON] , який помер [INFO] . 10 листопада 2021 року вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з питання про перехід на пенсію її померлого чоловіка [PERSON] . В цей же день їй надали усне роз`яснення за яких обставин вона може перейти на пенсію свого померлого чоловіка, а саме необхідність надання рішення суду про її проживання разом з померлим чоловіком та знаходження її на його утриманні. Встановлення даного факту необхідно їй для оформлення документів для отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Просить суд встановити факт що вона, [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , місце постійної реєстрації і мешкання: [ADDRESS] , постійно мешкала зі своїм чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] та знаходилася на його утриманні. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Керанчук В.Б., який діє на підставі Ордеру серії ДН № 153089 від 15 листопада 2021 року, в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Разом із позовною заявою [PERSON] надала до суду Заяву про розгляд справи без її участі (а.с.24). 07 лютого 2022 року представник позивача до суду надав Заяву про розгляд справи без їх участі, вимоги заяви підтримав, просив суд їх задовольнити (а.с.39). Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився (а.с.38). У відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України «У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Представник відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, повідомлений у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч.1 ст. 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Представник відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що 02 листопада 1974 року у Червоногвардійському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Макіївки зареєстровано одруження [PERSON] та [PERSON] , про що було зроблено запис акта № 747 (а.с.6). 29 липня 1993 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим повторно Відділом реєстрації актів громадянського стану Червоногвардійського райуправління юстиції м. Макіївки Донецької області 03 квітня 2002 року. Після реєстрації розірвання шлюбу, дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 7). Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , виданого 22 жовтня 1993 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 22 жовтня 1993 року, про що зроблено відповідний Актовий запис за № 2658. Після реєстрації шлюбу, дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 8). В матеріалах справи міститься Посвідчення № [NUMBER] , видане 18 листопада 1993 року на ім`я [PERSON] (а.с.9). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження (а.с.12). Згідно з Довідкою МСЕК серії 10 ААА № 166656 від 22 серпня 2011 року, [PERSON] є інвалідом з дитинства першої групи (а.с.13). Згідно зі Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 18 червня 1996 року Червоногвардійським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Макіївки Донецької області, Актовий запис № 773, [PERSON] помер [INFO] у Калінінському районі м. Донецька Донецької області (а.с. 10). Відповідно до Довідки, виданої Органом самоорганізації населення Комітетом житлового масиву «сел. Красний Партизан», [PERSON] дійсно проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] до дня його смерті [INFO] та вела спільне господарство (а.с.11). Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 листопада 2021 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Макіївки Донецької області, громадянин України, був зареєстрований: [ADDRESS] , помер [INFO] в Куйбишевському районі, м. Донецька, Україна, причина смерті - набряк головного мозку та легень (а.с.14-19). 09 листопада 2021 року Слов`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) видано Свідоцтво серії [NUMBER] про смерть [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у Куйбишевському районі, м. Донецька Донецької області, Актовий запис № 4 (а.с.20). Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, Свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. На теперішній час, позивач має намір перейти зі своєї пенсії на пенсію чоловіка, для чого їй необхідно надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відомості про підтвердження факту сумісного проживання із ним, тобто, необхідно встановити факт сумісного проживання з чоловіком [PERSON] на момент його смерті. Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд зазначає, що відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Досліджені в ході судового розгляду в силу положень ст. 81 ЦПК України письмові докази, не містять внутрішніх протиріч, та узгоджуються між собою. Їх взаємозв`язок та належна оцінка дає підстави суду дійти до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] в частині встановлення факту сумісного проживання з чоловіком [PERSON] на момент його смерті. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, які були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Встановлення факту перебування на утриманні має юридичне значення для заявника, так як дозволить їй використати своє право на призначення їй пенсії чоловіка. Крім того, відповідно до п. 1.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-14 від 25.11.2005, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до Управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації). Відповідно до п. 2.11 вказаного Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Відповідно до п.п. «ж» п. 10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (із змінами та доповненнями), до заяви про призначення пенсії за втратою годувальника подається документ про перебування членів сім`ї на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. За документ який засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї для призначення пенсії за втратою годувальника приймаються Довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації) або довідки органів місцевого самоврядування, про що свідчить п. 18 зазначеного Порядку... Довідка має підтверджувати факт перебування на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів для існування, або факт спільного проживання з годувальником на момент його смерті. Згідно із роз`ясненнями, які містяться в п. 8 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п.2 ст.273 ЦПК ( 1502-06 )), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні, ст. 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення" . Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. А ні отримання непрацездатною особою пенсії, а ні її окреме проживання від годувальника не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] перебувала на утриманні свого чоловіка - [PERSON] , оскільки вони перебували у зареєстрованому шлюбі та проживали разом з моменту реєстрації шлюбу і до його смерті, [PERSON] отримував пенсію, яка є вищою за пенсію [PERSON] , тому дохід її чоловіка був основним доходом сім`ї, у зв`язку із чим, суд приходить до переконання, що позивач дійсно перебувала на утриманні свого чоловіка - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved