Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за період з 01.03.2018 року по 01.01.2021 року у розмірі 11657,14 грн., з яких: заборгованість по квартплаті 9409,02 грн., інфляційні втрати 1146,16 грн., 3 % річних від простроченої суми 801,96 грн. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Квартира знаходиться у багатоквартирному житловому будинку, утримання, експлуатацію та управління котрим відповідно до договору від 01.10.2012 р. здійснює ВК «ЖЕК «Новобуд - Комфорт. Послуги, які надає позивач, є колективними послугами та надаються всім співвласникам, як співвласникам спільного майна, тому решта співвласників не зобов`язані нести тягар утримання майна відповідача. Позивач постійно надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території, добросовісно виконує зобов`язання щодо обслуговування житлового будинку та утримання прибудинкової території, а відповідач, споживаючи ці послуги, не заперечував проти їх надання, скарг або зауважень щодо ненадання послуг або надання їх неналежної якості не подавав, однак ігнорує покладений на нього обов`язок щодо сплати у повному обсязі коштів на утримання будинків і споруд на прибудинкової території і за період з 01.03.2018 року по 01.01.2021 року ним було проведено оплату за комунальні послуги нерегулярно. В зв`язку з чим, за період з 01.03.2018 року по 01.01.2021 року у нього перед позивачем утворилася заборгованість у загальному розмірі 11657,14 грн., з яких: заборгованість по квартплаті 9409,02 грн., інфляційні втрати 1146,16 грн., 3 % річних від простроченої суми 801,96 грн. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, в разі неявки в судове засідання відповідача просить винести заочне рішення по справі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у жодне із призначених судом судових засідань не з`явився, про причини неявки та їх поважність суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Клопотань про відкладення судового засідання, чи будь-яких заяв щодо продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом № 731-IX, або заяв про поновлення або продовження процесуальних строків, встановлених нормами ЦПК України, у зв`язку із їх пропуском з поважних причин, та таких, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, або з причин неможливості вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк, що зумовлено обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, - від учасників справи до суду також не надходило. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до витягу «Про державну реєстрацію прав», виданого Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 14.11.2011 року, квартира в житловому будинку літ. «А-14» за адресою: [ADDRESS] є належить на праві приватної власнсоті [PERSON] на підставі договору купілві-продажу р. №1545 від 26.10.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Трубніковим С.О. (а.с.12). Вищезазначена квартира знаходиться у багатоквартирному житловому будинку, утримання, експлуатацію та управління якого здійснює позивач Виробничого кооперативу\~«Житлово-експлуатаційний\~кооператив «Новобуд\~-\~Комфорт» та, відповідно, є виконавцем послуг у цьому будинку, на підставі договору №7/10/12 від 01.10.2012 р. про здійснення управління житлового будинку. Згідно умов договору №7/10/12 від 01.10.2012 р. про здійснення управління житлового будинку, укладеного між Виробничим кооперативом «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд - Комфорт», як організацією, з однієї сторони, та Акціонерним товариством «Агросервіс-Україна», як будівельною компанією (надалі за текстом - Договір), будівельна компанія передала в управління організації житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 9503,8 кв.м. для здійснення управління та забезпечення постійногої та належної експлуатації відповідно до закону (а.с.5-6). П.п. 1.2. п. 1 Договору передбачено, що організація приймає житловий будинок згідно акту приймання-передачі та визначається виконавцем житлово-комунальних послуг будинку по [ADDRESS] . Згідно п.п. 2.2. - 2.4. п. 2 цього Договору виконавцю доручено наступні функції з управління, а саме: -вичняти всі нреобхідні дії для забезпечення будівлі, де мешкає населення, електроенергією, теплом, газом, водопостачнням та водовідведенням, послкгами ліфтового господарства, вивезення сімття; - надавати житлово-комунальні послуги власникам квартир у відповідності до тезнічних стандартів, норм чинного законодавства України. Управитель багатоквартирного будинку - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб (абзац 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги). Послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору (абзац 12 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги). Тобто, Виробничий кооператив\~«Житлово-експлуатаційний\~кооператив «Новобуд\~-\~Комфорт» відповідно до Договору та діючого законодавства України безпосередньо займається управлінням житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг, в тому числі, належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: - утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; До складової частини структури внесків з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, затвердженої головою правління Виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд - Комфорт», яка є додатком № 1 до Договору, входить: прибирання сходових клітин; прибирання прибудинкової території; вивезення побутових відходів; прибирання підвалів, технічних поверхів та покрівель; технічне обслуговування ліфтів; технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем електромереж; технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем водопостачання; технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення; технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання; дератизація, дезінсекція; обслуговування димовентилізаційних каналів; поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання, водовідведення, опалення та зливної каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території; прибирання снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами; освітлення місць загального користування; енергопостачання ліфтів (а.с. 9-11). Приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 (в редакції постанови від 24 січня 2006 р. N 45) власник та наймач (орендар) квартири, серед іншого, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Тобто, позивач у цій справі є організацією, яка уповноважена надавати послуги з утримання будинку та прибудинкової території з метою комфортного проживання в ньому мешканців, а тому має право вимагати від відповідача оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території. В зв`язку з тим, що Договором на Виробничий кооператив «Житлово-експлуатаційний кооператив «Комфорт-Новобуд» покладено здійснення експлуатації та управління житловим будинком, тому, надання відповідних житлово-комунальних послуг є елементом реалізації функції зазначеного управління. А відповідач [PERSON] , як власник житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , є споживачем послуг, які надаються Виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд - Комфорт», з утримання будинку і споруд та прибудинкової території. Статтею 317 ЦК України передбачено, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власність зобов`язує (частина четверта статті 319 ЦК України). Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, тобто несе тягар щодо утримання свого майна (частина перша статті 322 ЦК України). Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України(частини перша та друга статті 509 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України). Підставами для нарахування позивачем вартості послуг слугувала структура внесків - тарифу на послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території. З матеріалів справи встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території не виконував, плату за спожиті послуги за період з 01.03.2018 року по 01.01.2021 року ним внесено лише в червні 2018 року у сумі 2768,10 грн., в листопаді 2019 року 6437,90 грн., в січні 2020 року 788,77 грн., в березні 2020 року 1690,00 грн., в травні 2020 року 643,81 грн., та в червні 2020 року 1200,00 грн., а всього на загальну суму 13528,58 грн., внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за період за вищевказаний період, яка відповідно до наданого позивачем розрахунку становить 9409,02 грн. (а.с. 8). За відсутності доказів, які б спростовували подані позивачем розрахунки заборгованості за надані послуги, суд не має підстав піддавати їх сумніву. Враховуючи, що позивачем послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території відповідачу надано, а відповідач належним чином зобов`язання щодо оплати житлово- комунальних послуг не виконував, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за спожиті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 11657,14 грн. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. В даному випадку правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням і на ці правовідносини поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. У разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність передбачена ч.2 ст. 625 ЦК України. У зв`язку із простроченням відповідачем оплати за житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, позивачем нараховано інфляційні втрати за весь час прострочення боргу за період з 01.03.2018 року по 01.01.2021 року, що відповідно до наданого позивачем розрахунку складає 1446,16 грн. та три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 801,96 грн. Враховуючи, що відповідач належним чином зобов`язання щодо оплати житлово- комунальних послуг не виконував, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача індексу інфляції та 3 % річних, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 801,96 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1446,16 грн. З урахуванням вищевикладеного, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, та приймаючи до уваги, що доказів спростування позиції позивача відповідачем суду не надано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача підлягає стягненню - 11657,14 грн. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов судом задоволений у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору у сумі - 2270,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved