Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] , що також діє в інтересах малолітніх: [PERSON] та [PERSON] , звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] ; третя особа: [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову вказує, що згідно з отриманим від ВП «Черкаською ТЕЦ» ордером від 06.10.2017 року, який було надано на підставі рішення засідання профспілкового комітету та адміністрації ВП «Черкаська ТЕЦ» від 28.09.2017 року, позивачка під час перебування у шлюбі із [PERSON] вселилися до кімнат під номерами [ADDRESS] . Також, зазначає, що, відповідно до вказаного ордеру, крім неї (позивачки [PERSON] ) та відповідача [PERSON] , в нього вписані: їх спільна малолітня донька [PERSON] , 2016 року народження, донька позивачки від попереднього шлюбу [PERSON] , 1995 року народження, та онука позивачки [PERSON] , [INFO] . Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.04.2021 року шлюб між нею (позивачкою) і відповідачем було розірвано та згідно актів опитування сусідів від 27.07.2021 року № 1559, а також від 05.10.2021 року за № 1612 встановлена відсутність відповідача [PERSON] у кімнатах під номерами [ADDRESS] , з 10.09.2020 року, та засвідчена відсутність його речей у даному помешканні. Тому, позивачка просить суд визнати відповідача [PERSON] , 1970 року народження, зареєстрованого у квартирі під номерами [ADDRESS] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою під номерами [ADDRESS] . Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.10.2021 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, визнати [PERSON] , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку - шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України». В судове засідання третя особа: [PERSON] не з`явилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача [PERSON] , повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, та зі згоди позивачки щодо такого порядку розгляду справи. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] , пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що відповідачу [PERSON] 06.10.2017 року на підставі рішення засідання профспілкового комітету та адміністрації ВП «Черкаська ТЕЦ» від 28.09.2017 року був виданий ордер на житлову площу в гуртожитку [ADDRESS] на право заселення в кімнати 69-70, в складі сім`ї з п`яти осіб: [PERSON] , 1974 р.н. - (дружина), [PERSON] , 2016 р.н. - (донька), [PERSON] , 1995 р.н. - (донька) та [PERSON] , 2012 р.н. - (онука) (а.с. 3). Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.04.2021 року у справі № 711/744/21, що, відповідно до автоматизованої системи документообігу суду Д-3, набрало законної сили 28.05.2021 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний (а.с. 12). Як вбачається з довідок, виданих Управлінням з питань державної реєстрації Черкаської міської ради № 11719850 від 28.07.2021 року, №11677590 від 26.07.2021 року та №11719882 від 28.07.2021 року, за адресою: [ADDRESS] , з 03.11.2017 року зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (позивачка) та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8-10). Також, згідно довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № 821204-2021 від 25.08.2021 року за адресою: [ADDRESS] зареєстрована третя особа [PERSON] , [INFO] , з 03.11.2017 року. Згідно відповіді відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 03.11.2021 року, яка надійшла на адресу суду 10.11.2021 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , з 03.11.2017 року також зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] за зазначеною адресою, а саме в квартирі [ADDRESS] не проживає більше одного року, комунальні послуги за житло не сплачує. Вказане стверджується актами опитування сусідів від 27.07.2021 року № 1559 та від 05.10.2021 року № 1612, засвідчених головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «ЯБЛУНЕВИЙ» Личко Д.Ю. (а. с. 4, 5), та показами свідків [PERSON] та [PERSON] , даними в судовому засіданні, які пояснили, що відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає більше одного року, особистих речей в помешканні не має та комунальні послуги за житло не сплачує. Обставин, які б перешкоджали відповідачу у проживанні в кімнаті гуртожитку під номерами [ADDRESS] судом не встановлено. Положеннями статті 61 ЖК України визначено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Статтею 9 ЖК Української РСР передбачено, що ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. Стаття 71 ЖК Української РСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Також жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців, зокрема, у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи. Відповідно до статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За змістом абз. 1 п. 10 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 12.04.1985 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї, тощо), суд може продовжити пропущений строк. Факт тимчасової відсутності фізичної особи і пов`язані з цим правові наслідки необхідно відмежовувати від факту постійної відсутності особи у житловому приміщенні у зв`язку з вибуттям наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті (стаття 107 ЖК Української РСР). Як зазначалося вище, звертаючись до суду з даним позовом, як на підставу позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що її чоловік [PERSON] , як наймач, та вона, як член його сім`ї, отримали у користування житлову площу в кімнаті під номерами 69-70 гуртожитку по [ADDRESS] . У зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин відповідач добровільно виїхав із вказаної кімнати. Також позивачка вказувала на те, що вона зареєстрована у спірній кімнаті, проживає в ній та самостійно несе тягар утримання житла, сплачує комунальні послуги, а відповідач не проживав у спірному житлі більше одного року, витрат на утримання житла не ніс, втратив інтерес до житла, а тому є підстави вважати його таким, що втратив право користування вищевказаним житлом. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 20.09.2021 року у справі №200/17337/17 висловив наступний висновок про застосування норм права та вказав, що із урахуванням положень статті 55 Конституції України, статей 15, 16 ЦК України, статей 64, 65, 71, 72 ЖК Української РСР, враховуючи те, що особа, яка на законних підставах вселилися в жиле приміщення як член сім`ї наймача та зареєстрована у ньому, набула рівного права із наймачем на користування жилим приміщенням, несе тягар його утримання, така особа має право на звернення до суду захистом своїх прав, зокрема і з позовом про визнання іншої особи (зокрема й наймача) такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Виходячи із наведеного, позивачка [PERSON] , як член сім`ї наймача, має право звернення до суду захистом своїх прав, зокрема і з позовом про визнання наймача, яким є [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в кв. [ADDRESS] вже більше одного року, поважності причин не проживання відповідача у зазначеному житлі понад шість місяців та обставин, які б вказували на те, що останньому, з боку позивачки [PERSON] чи інших осіб, чинилися перешкоди у проживанні та в користуванні вказаним житлом, не встановлено, а також беручи до уваги те, що відповідач участі в оплаті комунальних послуг на рівні з позивачкою не приймає, житлом не цікавиться, що свідчить про втрату ним інтересу до житла, як до постійного місця проживання, суд приходить до висновку, що в розумінні ст. ст. 71, 72 ЖК України, відповідач [PERSON] є таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] , відтак, позовні вимоги [PERSON] , що також діє в інтересах малолітніх: [PERSON] та [PERSON] , підлягають до задоволення в повному обсязі. При цьому, суд зазначає, що в судовому засіданні не встановлено підстав для продовження терміну зберігання за відповідачем [PERSON] права користування спірним житловим приміщенням, передбачених ст. 71 ЖК України.

Outcome: approved