Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про визнання за територіальною громадою міста Львова в особі Львівської міської ради права власності на квартиру [ADDRESS] , після реконструкції з добудовою загальною площею 56,5 кв.м., житловою площею 40,2 кв.м. Позов мотивує тим, що будинок [ADDRESS] перебуває у власності Львівської міської ради. Квартира [ADDRESS] в зазначеному будинку є в комунальній власності. Основним квартиронаймачем її є [PERSON] у відповідності до наказу департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 17 березня 2011 року № 138. Згідно з даним наказом описана вище квартира складається з двох кімнат житловою площею 23,8 кв.м., без комунальних вигод, загальною площею 32,1 кв.м. В квартирі також зареєстровані [PERSON] 1979 р.н., [PERSON] 1982 р.н., [PERSON] 2005 р.н. Після реконструкції площа квартири складає 56,5 кв.м. Оскільки територіальна громада м. Львова є власником земельної ділянки на якій здійснено реконструкцію квартири, сама реконструкція квартири не порушує прав інших осіб та після такої встановлено можливість надійної та безпечної її експлуатації, а тому вважає за можливе визнати право власності на спірну квартиру за територіальною громадою міста Львова в особі Львівської міської ради Позов надійшов до суду 25 травня 20211 року. Ухвалою суду від 17 червня 2021 року позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовче засідання. 24 листопада 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала з мотивів викладених в ньому та просила вимоги такого задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову визнали та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судові засідання 21 грудня 2021 року та 1 лютого 2022 року не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час і місце їх проведення, про причини неявки суд не повідомила, відзиву або клопотання про відкладення розгляду справи не подала. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача [PERSON] , відносно чого інші учасники справи не заперечили. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визнання права власності є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Стаття 41 Конституції України визначає, що право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17 липня 1997 року (Закону № 475/97- ВР), визначено, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, які передбачені законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦКУ на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно з ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Львівська міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду м. Львова та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. У відповідності до ст. 142-145 Конституції України, до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об`єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування в межах наданих їм повноважень шляхом прийняття рішень. Частина 3 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06 вересня 2012 № 5245-VI вказує: З дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах «а» і «б» пункту 4 цього розділу. Стаття 12 ЗК України визначає, що до повноважень місцевих рад відноситься розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього кодексу. Відповідно до ст. 83 ЗК України суб`єктами права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування,- на землі комунальної власності. Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності. Будинок [ADDRESS] перебуває у власності Львівської міської ради, а квартира [ADDRESS] в цьому будинку перебуває в комунальній власності. Основним квартиронаймачем є [PERSON] . Крім неї у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] 1979 р.н., [PERSON] 1982 р.н., [PERSON] 2005 р.н. Вказані обставини стверджуються наказом департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 17 березня 2011 року № 138, листом Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 24 лютого 2021 року № 33-вих-13805. До реконструкції квартира складалась з двох кімнат загальною площею 23,8 кв.м. та кухні 6,2 кв.м., що стверджується витягом з рішення № 542 від 19 листопада 1985 року виконавчого комітету Червоноармійської районної ради народних депутатів. Після реконструкції квартира складається з коридору площею 4,7 кв.м., трьох житлових кімнат загальною площею 40,2 кв.м., кухні площею 8,2 кв.м., санвузла площею 3,4 кв.м., що стверджується технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] від 5 жовтня 2020 року. Постановою інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області № 1/155л від 25 червня 2009 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 96 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень. Відповідача визнано винною у вчиненні реконструкції квартири з розширенням за рахунок прибудови без дозволу інспекції ДАБК у Львівській області. Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження експерта Кархут І.І. від 2021 було здійснено висновок, що за результатами технічного обстеження об`єкта квартири [ADDRESS] встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації. З листа Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 5 жовтня 2021 року № 4-33-9893 вбачається, що за останні три роки мешканці будинку [ADDRESS] не звертались до районної адміністрації зі скаргами стосовно реконструкції квартири [ADDRESS] вказаного будинку. З листа ЛКП «Господар» від 13 жовтня 2021 року № 2175/вих. вбачається, що до ЛКП «Господар» скарг і заперечень щодо реконструкції та розширення квартири [ADDRESS] не надходило. Враховуючи наведене вище та беручи до уваги, що відповідач [PERSON] , як основний квартиронаймач спірної квартири не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на таку, а також враховуючи, що реконструкції квартири вчинена на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети та без отримання належного дозволу на ведення будівельних робіт, квартира до реконструкції перебувала в комунальній власності, реконструкція квартири не порушує права інших осіб (протилежне в судовому засіданні не встановлено) і встановлено можливість надійної та безпечної її експлуатації, а тому суд позовні вимоги задовольняє в повному обсязі. При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню в рівних частинах понесені позивачем судові витрати в розмірі 6427,35 гривень судового збору. Враховуючи наведене та

Outcome: approved