Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

У серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» (надалі ТзОВ «Житлокомцентр»)\~ звернулися до суду з вищевказаною позовною заявою, у якій просили стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за житлово-комунальні послуги з управління та утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в період з 01.12.2015 року по 31.07.2019 року в сумі 9515,92 гривень, яка складається з послуг управління та утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 7858,35 гривень, суму індексу інфляції 1287,36 гривень, 3% річних\~370,21 гривень, а також понесених судових витрат.\~ В обґрунтування позовних вимог вказано, що відповідно до договору від 21.12.2012 року ТОВ «Житлокомцентр» визначено виконавцем послуг з управління будинком та виконавцем послуг з утримання будинком, спорудою або групою будинків та прибудинкових території, багатоквартирного будинку [ADDRESS] з 01.04.2013 року по теперішній час. В період з 01.12.2015 року по 31.07.2019 року ТОВ «Житлокомцентр» надавав послуги, але відповідачі не в повному обсязі проводили оплату, в результаті чого утворилась заборгованість. \~ Відповідачі зареєстровані за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] , мешкають та є власниками даного житла, а тому разом вони є споживачами житлово-комунальних послуг за даною адресою та несуть зобов`язання по оплаті цих послуг. 17.03.2020 року по справі ухвалено заочне рішення. 20.04.2021 року відповідач [PERSON] звернулася до суду із заявою про перегляд та скасування заочного рішення суду від 17.03.2020 року. Ухвалою суду від 17.06.2021 року заяву відповідача задоволено, заочне рішення суду від 17.03.2020 року скасовано та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 25.01.2022 року представник позивача подала до суду заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. \~ \~ \~ \~25.01.2022 року відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали, у зв`язку з чим, з урахуванням думки позивача викладеної в заяві, ухвалою суду від 25.01.2022 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалити повторне заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши надані суду докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст.\~15,16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.ст.13,\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що ТОВ «Житлокомцентр» на підставі договору, укладеного 21 грудня 2012 року між ним та Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради міста Кривого Рогу, визначено управителем та виконавцем послуг з утримання будинком, спорудою або групою будинків та прибудинкової території у Жовтневому районі м. Кривого Рогу (об`єкт № 4), до складу якого входить, по акту приймання передачі передано, будинок [ADDRESS] . Згідно додаткової угоди від 11.11.2013 року до вказаного договору, термін його дії з 01.04.2013 року -безстроково. Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації № Р-223/0/3-16 від 19 травня 2016 року в місті Кривий Ріг вулицю Тухачевського перейменовано на вулицю Едуарда Фукса. Встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS] . З оглянутої у судовому засіданні справи № 2-2032/11, яка була витребувана з архіву Жовтневого районного\~суду міста \~Кривого Рогу\~Дніпропетровської області, \~вбачається, що квартира [ADDRESS] , придбана під час перебування у шлюбі відповідачів [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено договором купівлі-продажу від 06.09.2002 року. ТОВ "Житлокомцентр" здійснювалося нараховування щомісяця з 01.12.2015 року до 31.07.2019 року за надані послуги з управління та послуг з утримання будинку та прибудинкової території, за вказаною вище адресою, а саме з послуги з прибирання прибудинкової території, технічного обслуговування внутнішньобудинкових систем тепло -, водопостачання, водовідведення, і зливової каналізації, послугами з дератизації, дезінсекції, обслуговування димовентиляційних каналів; поточний ремонт конструктивних елементів будинку, та інших послуг. Вказана обставина підтверджуєтся інформацією про щомісячні витрати на послуги з утримання будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі передбачених Рішенням Криворізької міської ради №415 від 14.12.2011 року , Рішенням Криворізької міської Ради № 181 від 12.04.2017 року. Однак відповідачі не сплачували своєчасно та в повному обсязі кошти за вказані послуги, унаслідок чого виникла заборгованість за послуги ТОВ «Житлокомцентр» з 01.12.2015 року по 31.07.2019 року в сумі 7858,35 гривень, яка складається з послуг управління та утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що підтверджується розрахунками та довідкою. Згідно до\~ст. 322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до вимог\~ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~та Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 року\~власники зобов`язані брати участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території пропорційно займаної площі. Вимогами\~ст. 68 Житлового кодексу України\~встановлено, що члени сім`ї власника житлового будинку чи квартири, які проживають разом з ним у будинку чи квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні власником, якщо при вселенні не було іншої угоди про порядок користування. Статтею 66 ЖК України\~закріплено, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Відповідно до\~ст. 68 Житлового кодексу України\~строки оплати встановлено -щомісячно. Відносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, управителем, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до вимог\~ст. 20 вказаного Закону, оплата житло-комунальних послуг проводиться споживачем у строки встановлені договором або законом. Стаття 9\~ вказаного Закону вказує на обов`язок споживача здійснювати оплату житлово-комунальних послуг щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені договором. Статтею 13 зазначеного Закону передбачено, що послуга з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відноситься до житлової послуги, в розумінні ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з управління багатоквартирним будинком, до якої входить послуга з утримання будинку є житловою послугою. Враховуючи, що між позивачем та відповідачами договір про надання житлово-комунальних послуг не укладався, правовідносини між сторонами по справі регулюються\~Законом України «Про житлово - комунальні послуги»\~та нормами Цивільного,\~Житлового кодексів України.\~ Відповідно до чинного законодавства відповідачі повинні щомісячно сплачувати за послуги з управління та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, а також комунальні послуги. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказане відповідає, правовій позиції Верховного Суду України у спорі про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року, та у справі № 6-2951цс15 від 20.04.2016 року. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~ Ці дані встановлюються такими засобами:\~ письмовими, речовими і електронними доказами;\~ висновками експертів; показаннями свідків. Стаття 81 ч.1 ЦПК України зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд відповідно до частини першої ст. 89 ЦПК України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] є належним відповідачем у даній справі, а тому її заперечення з приводу не проживання у квартирі не можуть підставою для відмови у позові. Суд вказує, що позивачем надано достатньо доказів для задоволення позовних вимог. Таким чином, на підставі наведеного, виходячи із принципів об`єктивності, реальності і справедливості суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів на спростування викладених обставин та відповідачі не заявляли суду про неналежність або ж недопустимість наданих\~позивачем доказів.\~Виходячи з\~викладеного,\~суд дійшов\~висновку про\~задоволення позовних\~вимог,\~а саме стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за послуги з управління та утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в період з 01.12.2015 року по 31.07.2019 року в сумі 7858,35 гривень. Крім того, статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з огляду на\~ст. 625 ЦК України\~з відповідачів підлягають також стягненню сума індексу інфляції в розмірі 1287,36 гривень та 3% річних в розмірі 370,21 гривень. Згідно частини 1статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 1921,00 гривень, сплачений ним при подачі позову та заяви про видачу судового наказу, тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень ст.\~141\~ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідачів на користь позивача. На\~підставі викладеного,\~

Outcome: approved