Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Представник АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 06 грудня 2011 року у розмірі 122079,99 грн. та судові витрати по справі в розмірі 1921,00 грн.. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 06 грудня 2011 року відповідач по справі підписав Анкету-заяву №б/н, згідно якої отримав кредит в сумі 100 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказують, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку" складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповіда6ча у заяві. На виконання умов даного договору банк свої зобов"язання виконав належним чином, надавши відповідачу кредит, проте, в порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] належним чином не виконує взятих на себе зобов"язань, а тому станом на 20 червня 2019 року має заборгованість по кредитному договору на загальну суму 122079,99 гривень. Ухвалою суду від 24 вересня 2021 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 11 листопада 2021 року з повідомленням (викликом) сторін, визначено сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді та заперечень. Ухвалою суду від 11 листопада 2021 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] Лук`янової М.Л. про витребування доказів. Витребувано у АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" оригінали Кредитного договору б/н від 06.12.2011 року, Анкети-заяви №б/н від 06.12.2011 підписаної відповідачем, платіжних документів, які підтверджують надання кредитних коштів відповідачу. Встановлено строк виконання ухвали протягом п"яти днів з моменту отримання ухвали суду. Представник позивача АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" в судове засідання не з"явився, в позовній заяві просив, справу розглядати у його відсутність. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Лук`янова М.Л. в судове засідання не з"явились, надіславши до суду заяву за вх. №4279/22-вх від 27.01.2022 року, в якій просили провести розгляд справи у їх відсутність. Окрім того представник відповідача Лук`янова М.Л. зазначила, що вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки позивач не довів належними до достовірними доказами коли його право було порушено та в силу яких положень договору таке право існувало, з якого часу у відповідача виникли обов`язки, у який спосіб їх належало виконати та інші підстави заявлених вимог. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з"ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Як зазначається представником позивача у позові, 06 грудня 2011 року [PERSON] підписав Анкету-заяву №б/н, згідно якої йому надано кредит в сумі 100 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку" складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. На виконання умов даного договору банк свої зобов"язання виконав належним чином, надавши відповідачу кредит, проте, в порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] належним чином не виконує взятих на себе зобов"язань, а тому станом на 20 червня 2019 року має заборгованість по кредитному договору на загальну суму 122079,99 гривень. Згідно ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 530 ЦК України визначає, що якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов"язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов"язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. З копії анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, яка наявна в матеріалах справи, вбачається, що 06 грудня 2011 року [PERSON] підписав зазначену Анкету-заяву та виявив бажання оформити на своє ім.»я платіжку картку кредитка «Універсальна» із бажаним кредитним лімітом 1000 грн. Проте, суд зазначає, що надана позивачем копія анкети - заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку не містить даних яка саме платіжна картка банком була видана відповідачу відповідно до його заяви, її номеру, строку дії, відомостей про кредитний ліміт, який йому було встановлено, не містить істотних умов договору (базова процентна ставка, порядок та строк погашення кредиту, відповідальність за порушення умов зобов`язання). Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, наданий позивачем як доказ нарахування заборгованості відповідачем [PERSON] не підписувався, а тому не може розцінюватися як частина кредитного договору, укладеного між сторонами 06 грудня 2011 року шляхом підписання Анкети-заяви, як на те посилається представник позивача у своєму позові, а отже, достовірно не підтверджує обставини про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами. Крім того, порядок нарахування заборгованості, не узгоджений з позичальником. Банк, заявляючи вимоги про їх стягнення, не надав належних доказів, які б підтверджували, що позичальник був обізнаний про такі умови кредитування. Окрім того, матеріали справи не містять письмових доказів на підтвердження отримання [PERSON] кредитних коштів у розмірі 100000 грн. Ухвалою суду від 11.11.2021 року судом за клопотанням представника відповідача було витребувано у позивача оригінали Кредитного договору б/н від 06.12.2011 року, Анкети-заяви №б/н від 06.12.2011 підписаної відповідачем, платіжних документів, які підтверджують надання кредитних коштів відповідачу. Копія даної ухвали була надіслана АТ КБ «Приватбанк» та отримана представником Банку 07 грудня 2021 року. 13 січня 2022 року позивачем отримана повторно надіслана копія ухвали про витребування доказів, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. У наданий судом термін вимоги ухвали позивачем не виконано, витребовувані докази не надано, про неможливість подання доказів взагалі або у встановлений судом термін не повідомлено. Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Зважаючи на викладене, суд визнає той факт, що у матеріалах справи відсутні докази того коли право позивача було порушено та в силу яких положень договору таке право існувало, з якого часу у відповідача виникли обов`язки, у який спосіб їх належало виконати та інші підстави заявлених вимог. 10.11.2021 року представником відповідача [PERSON] Лук`яновою М.Л. було подано до суду заяву про застосування строків позовної даності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач. Оскільки позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] є необґрунтованими, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог саме із цих підстав. Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості слід відмовити Згідно з ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed