Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Іллінівської сільської ради Краматорського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 6,8500 га, кадастровий номер 1422485500:52:000:0004, та площею 0,9900 га, кадастровий номер 1422485500:15:000:0023, розташованої на території Правдівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , пославшись на те, що після смерті матері відкрилася спадщина на все її майно, у тому числі вищезгадувані земельні ділянки. Спадщину після смерті матері прийняли вона і її рідний брат [PERSON] , [INFO] . Свідоцтва про право на спадщину за законом їм не видавалися. Так, 05 жовтня 2017 року постановою державного нотаріуса Другої Костянтинівської ДНК Панасенко О. М. було письмо відмовлено її брату [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно, належне спадкодавцеві. Право власності на 1/2 частку спадкового нерухомого майна було визнано за [PERSON] рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 січня 2018 року у справі №233/5007/17. Постановою державного нотаріуса Другої Костянтинівської ДНК Панасенко О. М. від 13 серпня 2021 року за № 623/02-31 їй також було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у вигляді спірного майна за підстав відсутності у Державному реєстрі відомостей щодо належності спірного майна спадкодавцю. Судовою ухвалою від 03.12.2021 відкрите провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні (а.с.52). Судовою ухвалою від 04.01.2022 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні (а.с.56). Позивачка, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, за текстом позовної заяви просила про розгляд справи у її відсутність (а.с.4). Відповідач, повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином, явку представника у судове засідання не забезпечив, відзив на позов не подав, тому за ч.1 ст.280 ЦПК України суд прийняв рішення про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. На підставі ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу, зокрема, може бути визнання права. На підставі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст.158 Земельного кодексу України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування та розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Судом установлено: [INFO] у с. Правдівка Костянтинівського району Донецької області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 22 лютого 2016 року виконкомом Правдівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (копія - на а.с.7). Позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [INFO] [PERSON] від матері [PERSON] , Серії [NUMBER] , виданого 10 червня 1969 року Правдівською сільрадою Костянтинівського р/в РАЦС Донецької області, актовий запис №17 (а.с.44) та копією свідоцтва про шлюб 28.10.1989 [PERSON] , в якому вона змінила прізвище на « [PERSON] », Серії [NUMBER] , виданого 12.06.1990 Відділом РАЦС виконкому Костянтинівської райради Донецької області, актовий запис № 17 (а.с.45). Тож за положеннями ст.1261 ЦК України позивачка має право на спадкування за законом після смерті матері у першу чергу. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку загальною площею 7,84 га на території Іллінівської (колишньої - Правдівської) сільської ради Костянтинівського району, категорії - сільськогосподарського призначення, цільового призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: кадастровий № 1422485500:52:000:0004, площею 6,85 га, кадастровий № 1422485500:15:000:0023, площею 0,99 га, належна спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ДН №144868, виданого 13.09.2005 на підставі рішення райдержадміністрації від 17.05.2005 № 86, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010515700092 (копія - на а.с.11). Спадщину прийняли у рівних частках діти спадкодавця [PERSON] і позивачка [PERSON] шляхом подання у встановлені законодавством строки (ч.1 ст.1269 ЦК України) до Другої Костянтинівської державної нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини за законом за № 60 від 25.02.2016 і за № 223 від 12.08.2016 відповідно, на підставі яких була відкрита спадкова справа за №30/2016. Ці обставини підтверджені Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 43075655 від 25.02.2016 (а.с.9) та постановою державного нотаріуса Другої Костянтинівської державної нотаріальної контори Панасенко О. М. за № 623/02-31 від 13.08.2021 (а.с.10). Згадуваною Постановою державного нотаріуса Фостик Олені Михайлівні було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлої [INFO] матері [PERSON] на 1/2 частку спадкових земельних ділянок за таких підстав: «… Спадкоємець [PERSON] не мав можливості оформити свою частку (1/2) у спадщині на спадкові земельні ділянки у нотаріальному порядку через те, що у нього не було правовстановлюючого документу на земельну ділянку (оригінал був у [PERSON] ), і він був змушений звернутися з позовом до суду про визнання права власності на майно у порядку спадкування. Суд задовольнив його позов (рішення Костянтинівського міськрайонного суду № 233/5007/17 від 29.01.2018), і ним 15.08.2018 у Костянтинівській районній державній адміністрації Донецької області було зареєстровано право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 6,85 га кадастровий № 1422485500:52:000:004 (№ права власності 26180926) та на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,99 га кадастровий № 1422485500:15:000:0023 (№ права власності 26181670) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. При вчиненні будь-яких операцій із земельною ділянкою (купівля-продаж, дарування, оренда, спадкування, тощо) нотаріус витребовує в особи витяг з Державного земельного кадастру. Отримання нотаріусами витягу з Державного земельного кадастру є обов`язковим (Закон України «Про державний земельний кадастр» № 340-ІХ від 05.12.2019 п.4)… Заявником [PERSON] було надано витяги з Державного земельного кадастру за номерами НВ-1408916752021 та НВ-1408916912021 від 20.04.2021, видані управлінням Держземагентства у Костянтинівському районі, в якому блок «ВІДОМОСТІ ПРО ПРАВО ВЛАСНОСТІ/ПРАВО ПОСТІЙНОГО КОРИСТУВАННЯ», який повинен включати: вид права; інформацію про власників (користувачів) земельної ділянки (прізвище, ім`я, по батькові, громадянство, реквізити документа, що посвідчує особу, податковий номер, місце проживання, документ, який є підставою для виникнення права, та документ, що посвідчує право) містить лише інформацію про 1/2 частку належну [PERSON] (згідно з рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області 29.01.2018 №233/5007/1), відомості про право власності на 1/2 частку, яка повинна бути належна померлій [INFO] [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 144868, від 13.09.2005 вид. Костянтинівською райдержадміністрацією відсутні. Тобто наявність 1/2 частки вказаних земельних ділянок померлій [PERSON] не підтверджується згідно з Витягами Державного земельного кадастру. Технічно внести зміни у реєстр Державного земельного кадастру - земельні ресурси не мають такої можливості (зі слів представника заявника)». Вирішуючи питання обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд виходить з такого: Земельний кодекс України в редакції станом на час видачі 13.09.2005 спадкодавцю [PERSON] Державного акту на право власності на земельну ділянку, Серії ДН №144868, містив такі положення: Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації (ч.1 ст.125); Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами (ч.1 ст.12). Тобто право власності [PERSON] за життя на земельні ділянки площею 6,85 га кадастровий № 1422485500:52:000:004 та площею 0,99 га кадастровий № 1422485500:15:000:0023 підтверджено належним правовстановлюючим документом. Ця обставина підтверджена також рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29.01.2018 у цивільній справі № 233/5007/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, - «про визнання права власності на майно в порядку спадкування» (а.с.26), яким за [PERSON] , [INFO] , визнано право власності на 1/2 частину зазначених земельних ділянок у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Це рішення окрім посилання на вище згадуваний Державний акт на право власності [PERSON] на земельну ділянку, Серії ДН №144868, містить посилання на інформацію міськрайонного управління у Костянтинівському районі та м. Торецьку про те, що згідно з земельно-обліковими даними земельна ділянка № 1422485500:52:000:0004, площею 6,8500 га, та земельна ділянка № 1422485500:15:000:0023, площею 0,9900 га перебувають у власності [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ДН 144868 від 13.09.2005, підстави виникнення права - розпорядження голови Костянтинівської райдержадміністрації від 17.02.2005 № 86, земельні ділянки знаходяться на території Правдівської сільської ради Костянтинівського району. Проте, згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №№ НВ-1408916912021, НВ-1408916912021, сформованими 20.04.2021 (а.с.12-16,17-21), а також згідно з Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку №№ НВ-1408916912021, НВ-1408916912021 (а.с.22-23,24-25) 1/2 частки земельної ділянки № 1422485500:15:000:0023, площею 0,9900 га, та 1/2 земельної ділянки № 1422485500:52:000:0004, площею 6,8500 га, належить [PERSON] на підставі рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29.01.2018 №233/5007/1. Відомостей щодо належності цих земельних ділянок за життя померлій [INFO] [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 144868 від 13.09.2005 ці документи не містять. За встановлених обставин та відповідних ним підстав суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved