Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

09.11.2021 р. позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача у її користь аліменти начас навчання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів). В обґрунтування позову зазначено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , на утримання якої, згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 24.12.2014 р., з відповідача стягнуто аліменти. В даний час дочка навчається на денній формі у Київському національному лінгвістичному університеті, та таке навчання триматиме до 30.06.2025 р., що тягне за собою необхідність витрат на навчання та її особисте утримання. Зазначила, що вона не може повністю забезпечити належне утримання дочки, яка продовжує навчання. За таких обставин, покликаючись на приписи ст. 199 СК України, просить позов задовольнити. Ухвалою від 18.11.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 17.12.2021 року з повідомленням сторін, який було відкладено на 24.01.2022 р.. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Разом з цим, позивачка вказала, що підтримує позовні вимоги, а відповідач зазначив, що визнає позов. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст.ст. 223, 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.06.2003 р., який рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 30.06.2015 року було розірвано. Від спільного подружнього життя у сторін народилася дочка - [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про її народження з позначкою «Повторно» серії [NUMBER] від 22.01.2019 р.. Заочним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 24.12.2014 р. у справі №459/4645/14-ц, стягнуто аліменти з відповідача у користь позивачки на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але неменше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.10.2014 р. і до повноліття дитини. [INFO] [PERSON] досягнула повноліття. Згідно довідки Київського національного лінгвістичного університету від 21.10.2021 р. за №42158, дочка сторін [PERSON] , навчається у даному навчальному закладі на першому курсі денної форми навчання за кошти фізичних (юридичних) осіб. Термін навчання до 30.06.2025 р.. Зі змісту позовної заяви випливає, що тягар матеріального утримання дитини, яка продовжує навчання, лежить на позивачці, відповідач відповідних коштів добровільно не надає. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За правилами ст. ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідач позовні вимоги визнав, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачеві відомі та зрозумілі. Фактичні обставини справи та наявні докази переконливо свідчать про те, що у зв`язку з навчанням повнолітньої дочки, відповідач має обов`язок її утримання до досягнення нею 23 років або припинення навчання, при цьому відповідач може надавати матеріальну допомогу та бажає сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися. Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби дитини, яка навчається, суд приходить до переконання, що наявні правові підстави для задоволення позову. За наведених обставин та міркувань, а також за правилами ст. 141 ЦПК України судові витрати у виді судового зборуу розмірі 908,00 грн. від якого була звільнена позивачка при подачі позову покладаються на відповідача. При цьому, враховуючи визнання відповідачем позову в повному обсязі, беручи до уваги задоволення позову, суд,

Outcome: approved