Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтовує тим, що 23.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис №16305 про стягнення з неї заборгованості на користь ТОВ «Фінпром маркет». Позивач вважає, що даний виконавчий напис не підлягає до виконання оскільки вона не погоджується із нарахованою сумою заборгованості, з відповідачем жодних договорів не укладала. У зв`язку з викладеним позивач звернулася з позовом до суду та просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинений 23.09.2020 року та зареєстрований в реєстрі за №16305 про стягнення з неї грошових коштів таким, що не підлягає виконанню, стягнути судові витрати та 1362 грн. судового збору, витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн. та 9000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили суд його задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Фінпром маркет» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про визнання позовних вимог та зменшення витрат на правову допомогу. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, судова повістка повернулася без вручення у зв`язку з відсутністю адресата. Третя особа - Шевченківський районний ВДВС у м.Полтава Північно - східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в судове засідання свого представника не направив, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Ухвалою суду від 23.12.2021 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 23.12.2021 року зупинено стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису №16305, вчиненого 23.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., що перебуває на виконанні у Шевченківському ВДВС у м.Полтаві Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та представника позивача, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 23.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис №16305 про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «Фінпром маркет». Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС у м.Полтаві Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) від 07.07.2021 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №16305 від 23.09.2020 року про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «Фінпром маркет». Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Позивач не згоден з нарахованою сумою заборгованості по кредиту, тобто наявний спір, оскільки заборгованість повністю погашено, що і потягло за собою вчинення виконавчого напису, який суперечить закону і повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, крім того, відповідач визнав позов. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в сумі 1362 гривень, а оскільки відповідач позов визнав, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «Фінпром маркет» на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 681 грн. Позивачем заявлено до відшкодування 1500 гривень витрат на правову допомогу, які сплачені позивачем, тому суд приходить до висновку, що витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 1500 грн., що відповідає вимогам ст. 137 ЦПК Українни. Відповідно до ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50% судового збору. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Пленум Верховного Суду України у Постанові № 4 від 31.03.1995 року роз`яснив, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, а саме, вона може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Для настання цивільно-правової відповідальності необхідна наявність наступних елементів: протиправність дій, винність дій особи, яка завдала шкоди, наявність шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між винними діями та наслідками, що настали. Позивачем не надано належних, допустимих та безспірних доказів, щодо наявності завданої їй моральної шкоди, отже, позов в цій частині не підлягає до задоволення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають часткового задоволення.

Outcome: approved