Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

Фінансове управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] , третя особа на стороні позивача: виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради про спонукання до укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківськ, в обґрунтування якого зазначив, що 05.09.2016 року звернулася [PERSON] , як замовник будівництва банкетного залу, кімнати відпочинку та житлових приміщень на [ADDRESS] , із заявою, через ЦНАП, про укладення договору про пайову участь будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста. Відповідно до поданої заяви та долучених копій документів, фінансовим управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради було підготовлено та направлено через ЦНАП замовнику будівництва [PERSON] . Однак замовником будівництва договір про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста підписано не було та договір не повернуто. Враховуючи дані обставини, 05 березня 2019 року фінансове управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради звернулось з листом № 84/16.5-15/35в до [PERSON] , як замовника будівництва, з пропозицією (офертою) укласти договір про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, надавши проект такого договору з додатком розрахунку розміру пайової участі, складеного відповідно до типового договору, передбаченого Положенням «Про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста». Даний проект договору містить всі істотні умови, передбачені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Дана пропозиція з проектом договору в двох екземплярах замовником будівництва отримано особисто 19.03.2019 року, що підтверджується витягом з пошукової систем Укрпошта. Однак на пропозицію відповіді отримано не було. Дана пропозиція з боку фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради була направлена відповідно до о« пайову участь замовників будівництва у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури. Відповідно до декларації про початок виконання будівельних робіт від 28.11.2012 року за № ІФ08312233173 [PERSON] є замовником будівництва банкетного залу, кімнати відпочинку та житлових приміщень на [ADDRESS] . На момент пред`явлення позову до суду, будівництво не завершено та прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта не здійснювалось. Позивач покликається на статтю 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка визначає, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, зазначаючи, що вищенаведені норми Закону є імперативними та визначають обов`язок замовника будівництва на укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури відповідного населеного пункту. Як вказує позивач, фінансовим управлінням було здійснено всі дії, необхідні для укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Івано-Франківська, а також зважаючи на те, що запропонований для підписання проект договору з додатком містить всі реквізити та істотні умови, необхідні для договорів такого виду, інші домовленості сторін щодо укладення договору та його умов відсутні, з огляду на що вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в редакції, запропонованій фінансовим управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, складеного відповідно до типового договору. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлений позов, в подальшому не прибув у судове засідання, подавши заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідачка не прибула в судове засідання, в матеріалах справи наявні її письмові пояснення, у яких відповідачка заперечує щодо позовних вимог, вказуючи, що з 01.01.2020 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким виключено ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та відповідно із скасуванням ст. 40 Закону, Положення про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська не відповідає нормам вказаного Закону та втратило чинність. Вважає позовні вимоги безпідставними, такими, що не підлягають до задоволення. Представник відповідача у судовому засіданні заперечила позовні вимоги. Просила відмовити у задоволенні позову, в подальшому подала заяву про розгляд справи без її участі. Представник третьої особи позов підтримав, в подальшому не прибув у судове засідання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно договору купівлі-продажу від 14.02.2012 року [PERSON] придбала у [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку, що розташована в [ADDRESS] , що надана для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (а.с. 11). Відповідно до Декларації про початок виконання будівельних робіт від 28.11.2012 року за № ІФ 08312233173, [PERSON] є замовником будівництва за адресою: на [ADDRESS] (а.с. 9-10). Матеріалами справи встановлено, що 05.09.2016 року [PERSON] звернулася із заявою на ім`я заступника міського голови О.Кайди про укладення договору про пайову участь будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста (а.с. 8). 05 березня 2019 року фінансове управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради звернулось з листом № 84/16.5-15/35в до [PERSON] , як замовника будівництва, з пропозицією (офертою) укласти договір про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, із наданням проекту такого договору з додатком розрахунку розміру пайової участі, складеного відповідно до типового договору, передбаченого Положенням «Про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста» (а.с. 15-17). До матеріалів позову долучено також довідку-розрахунок розміру пайового внеску (а.с. 19). Згідно ст. 4 Закону України «Про архітектурну діяльність», для створення об`єкта архітектури виконується комплекс робіт, який включає, зокрема, підготовку містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки у випадках і порядку, передбачених законодавством; будівництво (нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт) та знесення об`єкта архітектури. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на момент звернення з позовом до суду) замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Статтею 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що замовником є фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву. Частиною 1 статті 40 вищевказаного закону передбачено, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи з місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Тобто органам місцевого самоврядування надано право конкретизувати норми Закону і самостійно встановити, зокрема, порядок залучення коштів, в тому числі і порядок укладення договору про пайову участь. Рішенням Івано-Франківської міської ради (38 сесія) шостого демократичного скликання № 1231-38 від 18.10.2013 року, затверджено Положення "Про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста", яке визначає умови та встановлює процедуру залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі (внеску) у розвитку інфраструктури замовниками будівництва на території м. Івано-Франківська (а.с. 23-32). Відповідно до п. 1.2 Положення про пайову участь замовники будівництва залучаються до пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста виключно на підставі укладених з виконавчим комітетом договорів про пайову участь. Згідно з п. 1.3 Положення про пайову участь замовник будівництва зобов`язаний повідомити виконавчий комітет про будь-які вчинені ним дії щодо забудови земельної ділянки, відповідно до діючого законодавства та укласти договір на пайову участь. Пунктом 1.4 Положення про пайову участь визначено, що в разі, якщо замовник не звернувся про укладання договору та не підписав у встановлені терміни, виконавчий комітет та/або фінансове управління вправі подати позовну заяву про укладання договору в судовому порядку. Відповідно до ч. 9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на момент звернення до суду), договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін. Невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором. Разом з тим, п.п. 3 п. 13 розділу І Закону України від «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», статтю 40 виключено у Законі України «Про регулювання містобудівної діяльності». Згідно п.п. 2 п. 1 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні`пункти 10-13 розділу I цього Закону, набирають чинності з 1 січня 2020 року. Таким чином, з 1 січня 2020 року стаття 40 у Законі України «Про регулювання містобудівної діяльності» виключена. Відповідно до ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Якщо у пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку, ч. 1 ст. 643 ЦК України. Відповідач не прийняв пропозицію позивача укласти договір на запропонованих умовах після отримання цієї пропозиції та проекту договору. Оскільки договір є укладеним з дня набрання чинності рішення суду, а спірні правовідносини тривали на день набрання Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким стаття 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виключена та яким змінено порядок укладення договору про пайову участь та розмір пайового внеску, то відповідно до ч. 3 ст. 5 ЦК України до спірних правовідносин на день розгляду справи судом застосовується новий акт цивільного законодавства, а не положення закону, що діяли на момент звернення з позовом до суду. Визнання судом укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладеним та встановлення цивільних прав та обов`язків сторін договору на майбутнє за відсутності на час розгляду справи норми статті 40 Закону № 3038-VI, яка зобов`язувала замовника будівництва об`єкта укласти вказаний договір, суперечитиме принципу правової визначеності та не дозволить суду захистити право сторони належним способом. У зв`язку з порушенням замовником будівництва зобов`язання про укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту та сплати пайового внеску у позивача виникає право вимагати стягнення коштів на підставі статті 1212 ЦК України. Саме такий спосіб захисту буде ефективним та призведе до поновлення порушеного права органу місцевого самоврядування. Такий висновок наведений у постанові від 14 грудня 2021 року Великої Палати Верховного Суду у справі № 643/21744/19, провадження № 14-175цс21. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що звернення до суду з вимогою про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладеним за встановлених судами фактичних обставин справи не є належним способом захисту права чи інтересу позивача, що є самостійною підставою для відмови в позові. Таким чином, відсутні підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed