Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] зазначила, що вона з 15.08.2004 зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] .. Під час шлюбу у них народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Відповідач на даний час офіційно працевлаштований та має стабільний заробіток, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Просила суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги [PERSON] визнає. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, зважаючи на таке. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд встановив що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно із ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до положення ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує наявні дані про стан здоров`я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів та відсутність заперечень проти позову, і приходить до висновку, що відповідач [PERSON] працює, має постійний дохід, зобов`язаний утримувати власних дітей і спроможний сплачувати аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу). Тому суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з даним позовом [PERSON] не сплачено судовий збір, оскільки позивачка звільнена від його сплати. Таким чином, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн в дохід держави. В силу ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: approved