Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі свого представника за договором про надання правової допомоги від 19.04.2021 року та ордером адвоката Пеліх Є.І., звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою в якій просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №11758 вчинений 11.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у розмірі 13212,49 грн. та стягнути судовий збір. В обґрунтування вимог позову сторона позивача зазначає, що 18.04.2021 року позивачем отримано постанову приватного виконавця Запорізької області Хохлова К.К. про відкриття виконавчого провадження №65006727 з примусового виконання виконавчого напису №11758 виданого 11.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у розмірі 13212,49 грн. Також до бухгалтерії закладу, в якому працює позивач, надіслано постанову приватного виконавця від 02.04.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у розмірі 14732,74 грн. з урахуванням винагороди приватного виконавця у розмірі 1321,25 грн. за вищевказаним виконавчим документом. 22.06.2012 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір №001-075330220612 «На відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки» відповідно до якого останнім надано позивачу кредитні кошти у розмірі 5000,00 грн. на день видачі, терміном 364 дні з правом пролонгації. Відповідно до інформації в виконавчому написі заборгованість з позивача стягує ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» якому на підставі договору №2241/К про відступлення прав вимоги від 07.05.2020 року відступлено право вимоги за кредитним договором №001-07533-220612 від 22.06.2012 року укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] . Проте відповідачем не було повідомлено позивача про відступлення права вимоги, про зміну кредитора та не надано нових реквізитів для погашення заборгованості. Також не було повідомлення з пропозицією врегулювання питання або виплати заборгованості. На початку 2015 року позивач звернулась до АТ «Дельта Банк» для надання Виписки по рахунку. Відповідно до листа АТ «Дельта Банк» від 09.04.2015 року позивачу надано Виписку по рахунку клієнта №317401-201/0409 за розрахунковий період з 22.06.2012 року по 09.04.2015 року за яким сплачено останній платіж. Кінцевий залишок за банківською випискою станом на 12.12.2014 року та Виконавчим написом за тілом кредиту становить одну й ту саму суму у розмірі 9123,87 грн., але відповідно до наданих позивачем документів, а саме квитанцій, які загалом становлять 1470,00 грн. сплачених в рахунок погашення заборгованості перед кредитором, не врахованих ані АТ «Дельта Банк» ані відповідачем. На підставі вищевикладеного вбачається спірна ситуація із прорахунку заборгованості. Позивач вважає, що діями відповідача були порушені її права та інтереси, оскільки при вчиненні спірного виконавчого напису не було дотримано вимог законодавства і не перевірено безспірність вимог кредитора, тому вона вимушена звернутися за захистом своїх прав до суду з даним позовом. Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 22.04.2021 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.34). Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 22.04.2021 року за наслідками розгляду заяви позивача про забезпечення позову, судом було застосовано забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №65006727 відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів`заборгованості у сумі 13212,49 грн. та основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1321,25 грн. (а.с.53). 02.09.2021 року на адресу суду від представника відповідача ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог зазначаючи, що 22.06.2012 року між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Кредитний договір №001-07533-220612. 07.05.2020 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги № 2241/К, у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Дельта Банк» є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», в тому числі і за кредитним договором №001-07533-220612. 11.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис №11758щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості у розмірі 13212,49 грн. за період з 07.05.2020 року по 28.02.2021 року. Вважають, що ними виконані вимоги, передбачені п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, а саме оригінал кредитного договору та розрахунок заборгованості за кредитним договором. Отже виконавчий напис не підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки зазначену в виконавчому написі заборгованість можна вважати безспірною. З урахуванням викладеного, просять відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.59-68). Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 09.09.2021 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до розгляду по суті (а.с.73). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити (а.с.79). В судове засідання представник позивача адвокат Пеліх Є.І. не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити (а.с.80). В судове засідання представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з`явився, у відзиві на позовну заяву зазначив про розгляд справи без участі представника та просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.61 зворот). В судове засідання третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не з`явився, про розгляд даної справи судом повідомлений належним чином шляхом направлення судових викликів, однак поштові конверти повернулися з відміткою поштового зв`язку «Укрпошта»: «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.56,76). Будь-яких заяв або клопотань, заперечень проти позову, письмових пояснень, до суду не надав. В судове засідання третя особа приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов К.К. не з`явився, про розгляд даної справи судом повідомлений належним чином, будь-яких заяв або клопотань, заперечень проти позову чи письмових пояснень не надав. Про розгляд справи судом був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.67,77). Враховуючи зазначене, відсутність підстав визначених ч.2 ст.223 ЦПК України для відкладення слухання справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності учасників справи. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до положень статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статей 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положення пунктів 1, 2, 4 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було вчинено 11.03.2021 року виконавчий напис №11758 про стягнення з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», якому ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору №2241/К про відступлення прав вимоги від 07.05.2020 року відступлене право вимогиза кредитним договором №001-07533-220612 від 22.06.2012 року укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 07.05.2020 року по 28.02.2021 року, сума заборгованості за тілом кредиту складає 9123,87 грн., заборгованість за нарахованими та невиплаченими процентами4038,62 грн., плата за вчинення виконавчого напису 50,00 грн., що становить загальну суму 13212,49 грн.(а.с.24). 01.04.2021 року на підставі зазначеного спірного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Хохловим К.К. було відкрито виконавче провадження №65006727 (а.с.27). 02.04.2021 року на підставі зазначеного спірного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Хохловим К.К. було звернуто стягнення на доходи боржника - [PERSON] (а.с.29). 22.06.2012 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір №001-075330220612 «На відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки» відповідно до якого останнім надано позивачу кредитні кошти у розмірі 5000,00 грн. на день видачі, терміном 364 дні з правом пролонгації (а.с.9-12). Відповідно до Виписки по рахунку клієнта №317401-201/0409 за розрахунковий період з 22.06.2012 року по 09.04.2015 рокутіло кредиту становить 9123,87 грн. (а.с.14-23), як зазначено і в виконавчому написі (а.с.24). Однак позивач зазначає, що відповідно до наданих квитанцій, а саме: №46885118 від 18.03.2015 року на суму 590 грн., №31591009 від 08.04.2015 року на суму 30,00 грн., №47694712 від 12.05.2015 року на суму 300,00 грн., №45172065 від 05.06.2015 року на суму 100,00 грн., №45600126 від 11.06.2015 року на суму 100,00 грн., №51910563 від 08.07.2015 року на суму 100,00 грн., №57120230 від 10.08.2015 року на суму 100,00 грн., №59609582 від 08.09.2015 року на суму 150,00 грн., які загалом становлять 1470,00 грн. сплачених в рахунок погашення заборгованості перед кредитором, не врахованих ані АТ «Дельта Банк» ані відповідачем. Позивач зазначає. що відповідачем не було повідомлено позивача про відступлення права вимоги, про зміну кредитора та не надано нових реквізитів для погашення заборгованості. Позивач зазначає, що виконавчий напис вчинено з порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусом, заперечується наявність документів, які відповідають вимогам законодавства, необхідних для вчинення нотаріусом виконавчого напису та було заявлено клопотання про витребування документів на підставі яких вчинено спірний виконавчий напис (а.с.70). Судом було задоволено клопотання сторони позивача та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. належним чином посвідчені копії документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис №11758 від 11.03.2021 року (а.с.73). Разом з цим, вказана ухвала суду виконана не була та суду не було надано документи на підставі яких вчинено виконавчий напис. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5. Відповідно до приписів ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені «Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України», затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до положень ст.ст.15, 16, 18 ЦК України та приписів ст.ст.50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати, а також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Відповідно до п.2 «Переліку документів для одержання виконавчого напису», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В Постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 23.01.2018 р. у справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». У постанові Вищого Господарського суду України від 13.11.2014 року у справі № 908/4154/13 зазначено, що Виписки по рахунках/карткам є належними та допустимими доказами щодо надання Банком кредитних коштів Клієнту, отримання і використання таких коштів Клієнтом, нарахування Банком відсотків, комісії, пені, а також часткового погашення Клієнтом заборгованості за кредитним договором. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Встановлено, що 22.06.2012 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір №001-075330220612 «На відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки» відповідно до якого останнім надано позивачу кредитні кошти у розмірі 5000,00 грн. на день видачі, терміном 364 дні з правом пролонгації (а.с.9-12). Крім того, за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса з Остапенко Є.М. здійснено стягнення заборгованості за період з 07.05.2020 року по 28.02.2021 року в загальній сумі 13212,49 грн. Однак позивач зазначає, що відповідно до наданих квитанцій №46885118 від 18.03.2015 року на суму 590 грн., №31591009 від 08.04.2015 року на суму 30,00 грн., №47694712 від 12.05.2015 року на суму 300,00 грн., №45172065 від 05.06.2015 року на суму 100,00 грн., №45600126 від 11.06.2015 року на суму 100,00 грн., №51910563 від 08.07.2015 року на суму 100,00 грн., №57120230 від 10.08.2015 року на суму 100,00 грн., №59609582 від 08.09.2015 року на суму 150,00 грн., які загалом становлять 1470,00 грн. сплачених в рахунок погашення заборгованості перед кредитором, не врахованих ані АТ «Дельта Банк» ані відповідачем. Отже, представлену нотаріусу заборгованість [PERSON] перед відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не можна було вважати безспірною, Матеріали справи не містять доказів, які свідчать на те, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи, у тому числі, щодо здійснення платежів за ним (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), чи звертався до стягувача за їх витребуванням, як то не міститься і доказів надіслання нотаріусом відповідного повідомлення боржнику. Доказів зворотного, а також того, що позивач повідомлявся про вимогу кредитора та документів які свідчать про безспірність заборгованості позивача, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, суду не надано. З зазначеного вбачається, що нотаріусом, який вчинив виконавчий напис не було перевірено безспірності заборгованості чи відповідальності боржника перед стягувачем ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», існування якої, фактично заперечується стороною позивача, про що свідчить і звернення сторони позивача з даним позовом до суду. Постановою Кабінету Міністрів №622 від 26.11.2014 року (набрала чинності 10.12.2014 року) Перелік документів доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включений п.2 в редакції: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». В той же час, відповідно до постанови Київського Апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року №826/20084/14, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.11.2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». З урахуванням викладеного нотаріус незаконно здійснив стягнення боргу на підставі пунктів Постанови КМУ №662. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». В даному випадку встановлено, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. керувався ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. В той же час, вказаний Перелік документів у редакції, чинній станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів у простій письмовій формі, оскільки п.2 Переліку документів з 22.02.2017 року визнаний нечинним відповідно до постанови суду. Разом з тим, доказів на підтвердження того, що укладений 22.06.2012 року кредитний договір між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» був нотаріально посвідчений, суду не надано. Саме до аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у цивільній справі №172/1652/18. Крім то, беручи до уваги, що виконавчий напис вчиняється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надіслання кредитором боржнику письмової вимоги про усунення порушень, а в матеріалах справи відсутні докази надіслання відповідачем як кредитором позивачу як боржнику такої вимоги та надання відповідних підтверджень її нотаріусу разом з заявою про вчинення виконавчого напису, суд вважає, що вказана вимога законодавства також не була дотримана. Судом, з метою з`ясування всіх обставин, було задоволено клопотання представника позивача та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. належним чином посвідчені копії документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис №11758 від 11.03.2021 року. Разом з цим, вказана ухвала суду виконана не була та суду не було надано документи на підставі яких вчинено виконавчий напис. У зв`язку з чим, за відсутності інших доказів які б спростовували посилання позивача на відсутність відповідних документів, суд вважає можливим визнати факт вчинення спірного виконавчого напису за відсутності визначених законодавством документів, оскільки таке посилання не спростовано наявними у справі матеріалами. Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом з порушенням вимог законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів, тому він є незаконним і його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до приписів п.6 ч.1 ст.264, п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, який зазначає у резолютивній частині рішення. Згідно ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно квитанції від 21.04.2021 року позивачем було сплачено судовий збір за звернення до суду в розмірі 908,00 грн. (а.с.1). Враховуючи приписи ч.1 ст.141 ЦПК України, висновки суду щодо задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 908,00 грн. Із урахуванням вищезазначеного,

Outcome: approved