Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач) в особі представника адвоката Богданчук О.В., звернувся до суду із позовом до Макарівської селищної ради про визнання права власності на спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В обгрунтування позову вказав, що [INFO] померла [PERSON] , яка на день своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок, який знаходиться за вказаною вище адресою та право на земельну частку (пай) розміром 4,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Борівка» в адміністративних межах Борівської сільської ради Макарівського району Київської області, яка відповідно до сертифікату серії КВ № 0064595 належала [PERSON] , який виданий на підставі рішення Макарівської районної державної адміністрації від 16.10.1996 року за № 446 та зареєстрований 15.01.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0295. За свого життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі все, що буде належати їй на день смерті, на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] . Позивач будучи спадкоємцем за заповітом спадщину прийняв, проте, нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане нерухоме майно через відсутність документів, які б підтверджували право на житловий будинок та на земельну частку (пай), що і змусило його звернутись до суду з вказаним позовом. Враховуючи викладене, позивач просив суд: визнати за ним у порядку спадкування за заповітом, після смерті [INFO] [PERSON] , право власності на житловий будинок літера А загальною площею 22,9 кв.м, житлова 15,6 кв. м, на господарські будівлі та споруди: сарай (Б), погріб (під Б), вбиральня (В), колодязь питний №1, ворота з хвірткою №2, огорожа №3, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та право на земельну частку (пай) розміром 4,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Борівка» в адміністративних межах Борівської сільської ради Макарівського району Київської області, яка відповідно до сертифікату серії КВ № 0064595 належала [PERSON] , який виданий на підставі рішення Макарівської районної державної адміністрації від 16.10.1996 року за № 446 та зареєстрований 15.01.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0295. Судові витрати покласти на нього. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 22.12.2021 року позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24.01.2022 р., встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Ухвалою суду від 24.01.2022 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 24.01.2022 року на 16 год. 00 хв. У судове засідання позивач не з`явився. Від його представника адвоката Богданчук О.В. надійшло клопотання про підтримання позовних вимог, розгляд справи просила провести у її відсутність. Відповідач згідно поданого клопотання просив розглядати справу за відсутності його представника, рішення прийняти за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] (а.с. 11), яка на день своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею на день її смерті проживав [PERSON] - пасенок (а.с. 12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та право на земельну частку (пай) розміром 4,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Борівка» в адміністративних межах Борівської сільської ради Макарівського району Київської області, яка відповідно до сертифікату серії КВ № 0064595 належала [PERSON] , який виданий на підставі рішення Макарівської районної державної адміністрації від 16.10.1996 року за № 446 та зареєстрований 15.01.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0295. За свого життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі все, що буде належати їй на день смерті, на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] (а.с. 13), який згідно Витягу із Спадкового реєстру є чинним (а.с. 45). Позивач вважається таким, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв, оскільки до дня смерті проживав разом з нею за однією адресою, фактично вступив в управління спадковим майном. Житловий будинок з погосподарськими спорудами утримує в належному санітарному стані, обробляє земельні ділянки (а.с. 12, 23). Інших спадкоємців судом не встановлено, що вбачається із Витягу із Спадкового реєстру (а.с. 44). Приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Корнієвською Н.В., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок та земельну частку (пай) через відсутність документів, які б підтверджували право на вказане нерухоме майно, що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №02-31/45 від 29.11.2021 року (а.с. 46). Те, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , належало [PERSON] підтверджується випискою з погосподарської книги №56 від 25.09.2008 року Борівської сільської ради Макарівського району Київської області (а.с. 14), звідки вбачається, що в погосподарській книзі Борівської сільської ради за №1 за 2000-2005 роки зроблено особовий запис №003 про те, що власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , яка померла [INFO] . Як вбачається з копії технічного паспорту на будинок (а.с. 15-17) за вказаною вище адресою, до складу домоволодіння входить: житловий будинок літера А загальною площею 22,9 кв.м, житлова 15,6 кв. м, сарай (Б), погріб (під Б), вбиральня (В), колодязь питний №1, ворота з хвірткою №2, огорожа №3. Те, що земельна частка (пай) розміром 4,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Борівка» в адміністративних межах Борівської сільської ради Макарівського району Київської області, належала [PERSON] , підтверджується копією сертифікату серії КВ № 0064595, який виданий на підставі рішення Макарівської районної державної адміністрації від 16.10.1996 року за № 446 та зареєстрований 15.01.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0295 (а.с. 18), схемою розпаювання (а.с. 19), довідкою № 287 від 07.12.2021 року (а.с. 20) та довідкою № 284 від 07.12.2021 року (а.с. 11). Згідно оголошення у газеті Макарівські Вісті №47 від 03.12.2021 року загублений сертифікат серії КВ № 0064595, виданий 15.12.1996 року на ім`я [PERSON] на підставі рішення Макарівської районної державної адміністрації від 16.10.1996 р. № 446 та зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 15.01.1997 року за № 0295 - вважати недійсним (а.с. 22). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що були чинними на момент відкриття спадщини, тобто смерті спадкодавця. Згідно положень ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 Кодексу). Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (ст. 524 ЦК УРСР). Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв (ст. 548 Кодексу). Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 Кодексу). Згідно ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України (чинного на час розгляду справи), спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлої [INFO] [PERSON] , спадщину прийняв, до складу спадщини увійшов житловий будинок та земельна частка (пай), щодо яких нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати за клопотанням позивача стягненню з відповідача не підлягають через відсутність його протиправних дій, що стали підставою позову.

Outcome: approved