Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

05.10.2021 до суду надійшла позовна заява [PERSON] в особі представника адвоката Дерев`янко Ірини Олександрівни до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням розміром 50 000,00 грн. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.10.2021 позовну заяву залишено без руху, позивачеві надано строк для усунення виявлених судом недоліків 10 днів з дня вручення копії ухвали. 19.10.2021 в порядку усунення недоліків до суду надійшла оновлена позовна заява, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн., посилаючись на наступні обставини. Ухвалою Пологівського районного суду Запорізької області від 16.09.2021 у кримінальному провадженні №12018080320000489 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, цивільний позов потерпілої [PERSON] залишено без розгляду. В обґрунтування вимог, зазначено, що вчиненням злочину позивачу 03.06.2018 приблизно о 16:00 годині відповідач, в ході сварки, маючи раптово виниклий прямий умисел на спричинення легких тілесних ушкоджень, з мотиву особистих неприязних стосунків наніс позивачу рукою один удар в область носу. Після цього [PERSON] , взявши в руку фрагмент скляної банки, наніс ним потерпілій один удар в тім`яну область голови. У результаті вказаних протиправних дій зі сторони відповідача у потерпілої [PERSON] згідно з висновком експерта № 82 від 05.07.2018 виявлено легкі тілесні ушкодження. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, позивач перебувала з 06.06.2018 по 15.06.2018 на лікуванні Пологівський центральній районній лікарні. Позивач і досі не може оговтатись від отриманих травм, оскільки відповідач, це син чоловіка [PERSON] , тобто не стороння людина. Позивач почувала себе певний період часу некомфортно, відчувала біль, бачила на своєму обличчі синяки, опухлості, набряки. Позивачу довелося після отриманих травм та проходження лікування зустрічатися з відповідачем і в суді, ставлення та поведінка відповідача продовжувала діяти на позивача, яка відчувала страх, хвилювання за своє життя та здоров`я, кожна зустріч з відповідачем, це відповідне нагадування пережитого болю, стрес та хвилювання. Через дії відповідача їй завдані страждання (моральна шкода), вважає, що розмір моральної шкоди, завданої їй незаконними діями відповідача складає 50 000 гривень. 20.10.2021 судом направлено запит до Пологівської міської ради, з метою отримання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача. 16.11.2021 судом повторно направлено запит до Пологівської міської ради, з метою отримання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача. Ухвалою суду від 16.11.2021 відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено відповідачеві строк для подання відзиву на позовну заяву 15 днів з дня вручення ухвали. Перше судове засідання вирішено провести 24.01.2022. Копію ухвали було направлено відповідачу рекомендованим листом із повідомленням за адресою його зареєстрованого місця проживання. Проте, конверт повернувся на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 190 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» ( № 12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Оскільки копія ухвали суду про відкриття провадження у справі разом із копіями позовної заяви з доданими до неї документами надсилались відповідачеві за його зареєстрованим місцем проживання, та враховуючи, що відповідач не повідомив суд про зміну адреси проживання, тому з урахуванням вищезазначених вимог процесуального закону, суд доходить висновку, що останньому були у встановленому порядку вручені копії вищезазначених документів. Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Ухвалою Пологівського районного суду Запорізької області від 16.09.2021 у справі № 324/392/19 (провадження № 1-кп/324/22/2021) звільнено [PERSON] , [INFO] від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності. Кримінальне провадження №12018080320000489, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 4 червня 2018 року, за обвинуваченням [PERSON] , [INFO] , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрито. Цивільний позов потерпілої [PERSON] до обвинуваченого [PERSON] залишено без розгляду. Ухвалою Пологівського районного суду Запорізької області від 16.09.2021 у справі № 324/392/19 встановлено, що « [PERSON] обвинувачується в тому, що 3 червня 2018 року приблизно о 16:00 годині він, знаходячись у домоволодінні, розташованому за адресою: [ADDRESS] , в ході сварки, маючи раптово виниклий прямий умисел на спричинення легких тілесних ушкоджень, з мотиву особистих неприязних стосунків наніс [PERSON] рукою один удар в область носу. Після цього [PERSON] , взявши в руку фрагмент скляної банки, наніс ним потерпілій один удар в тім`яну область голови. У результаті вказаних протиправних дій зі сторони [PERSON] у потерпілої [PERSON] згідно з висновком експерта № 82 від 5 липня 2018 року виявлено на верхньому та нижньому повіках правого ока овальної форми при змиканні повік червоно-синій синець розмірами 4,5x3,2 см, на спинці носу такого ж характеру синець розмірами 2,5x2 см. Даний синець зливається із синцем на повіках правого ока. По межі тім`яних ділянок голови на 8 см вгору від зовнішнього потиличного виступу - полосовидне садно розмірами 2,7x0,2 см, повздовжня лінія його направлена з 11 на 5 годину умовного циферблату годинника. Дані ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Вказані ушкодження утворилися від дії тупих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею і могли виникнути при обставинах та час, вказаний освідуємою. Крім того, відповідно до висновку експерта № 21-Д від 26 лютого 2019 року можливість утворення тілесних ушкоджень на голові, виявлених при експертизі [PERSON] , при обставинах, вказаних при проведенні слідчого експерименту 19 лютого 2019 року, не виключається. Відповідно до висновку експерта № 21-Д від 26 лютого 2019 року можливість утворення тілесних ушкоджень на голові, виявлених при експертизі [PERSON] , при обставинах, вказаних при проведенні слідчого експерименту за участю [PERSON] 19 лютого 2019 року, не виключається.». Згідно з листком непрацездатності серії АДГ № 651280, виданого 06.06.2018 в період з 06.06.2018 по 15.06.2018 позивач перебувала на амбулаторному лікуванні. Діагноз: забій м`яких тканин голови. Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно до ч. 2 ст. 127, ч.ч. 1, 4, 7 ст. 128 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Зі змісту ухвали суду вбачається, що під час розгляду кримінального провадження відносно [PERSON] цивільний позов [PERSON] залишено без розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України). Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Окрім цього за ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;3) в інших випадках, встановлених законом. Під моральною шкодою, згідно з пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4, слід розуміти: втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 даються роз`яснення про те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд визнає аргументованими доводи позивача щодо спричинення їй моральної шкоди внаслідок душевних страждань у зв`язку із нанесенням їй відповідачем тілесних ушкоджень, які встановлені ухвалою Пологівського районного суду Запорізької області від 16.09.2021 у справі № 324/392/19. Так, позивач відчула фізичний біль під час ушкодження її здоров`я, перенесла стресову ситуацію, також неправомірні дії відповідача потягли за собою відчуття дискомфорту через отримані травми, погіршення стану здоров`я. Таким чином, порушився звичний уклад життя позивача. Окрім того, в результаті отриманих тілесних ушкоджень вона пройшла курс амбулаторного лікування з 06.06.2018 по 15.06.2018, так як стан її здоров`я значно погіршився після вчинення незаконних та протиправних дій відносно неї відповідачем [PERSON] . Разом з тим, позивачем у повній мірі не доведено підтвердження заподіяння їй моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, викликаних діями відповідача, саме у заявленому розмірі відшкодування моральної шкоди. У зв`язку з цим суд приходить до висновку, що позов у цій частині вимог підлягає частковому задоволенню, враховуючи при визначені розміру відшкодування завданої позивачу моральної шкоди, принципи розумності і справедливості, характер та тривалість заподіяння позивачу душевних страждань, суб`єктивне відношення до вчиненого відповідача, на підставі яких визначає достатнім розміром відшкодування спричиненої внаслідок вчинення кримінальним правопорушенням (проступку) моральної шкоди в сумі 25 000 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Решта позовних вимог не підлягає задоволенню. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Як передбачено ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди, яка подана фізичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2022 року установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2270 грн., яка є мінімальною сумою судового збору, яка підлягає сплаті при зверненні до суду з даним позовом. Оскільки позивач при поданні позову була звільнена від сплати судового збору, то відповідно до ст. 141 ЦПК України та з урахуванням положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір» він підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 1 135 гривень (з розрахунку: 25 000 грн. х 100% : 50 000 грн. = 50%; 50% х 2270 грн. : 100 % = 1 135,00 грн.).

Outcome: partial