Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

12.10.2021 представник позивача Стефківський В.І., який діє в інтересах позивача [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся до суду із позовом до ПрАТ "УПСК" про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 28 338 грн. 00 к. - страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого, 170 028 грн 00 к. - страхового відшкодування витрат у зв`язку із втратою годувальника; 10 000 грн 00 к. - витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позову зазначено, що 19.01.2020 близько 21:30 годині на 2 км+107 м автодороги «Дергачі-Козача Лопань», в Дергачівському районі Харківської області в напрямку м. Дергачі відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій [PERSON] , [INFO] , керуючи автомобілем марки «Renault Master», реєстраційний номер [NUMBER] , виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події. Вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 19.07.2021 по справі № 619/3367/20 водія [PERSON] визнано винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286, ч. 1 ст. 135 Кримінального кодексу України і призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків, дружина потерпілого [PERSON] - [PERSON] та його син - [PERSON] зазнали шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок Відповідача. Станом на дату дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність, водія [PERSON] , пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «Renault Master», реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ "Українська Пожежно-Страхова компанія", відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО 1712147. Відповідно до вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 19.07.2021 року, смерть потерпілого настала на місці дорожньо-транспортної пригоди та була прямим причинним наслідком цієї пригоди. Виходячи з норми пункту 27.3 статті 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" до числа осіб, яким належить компенсація від відповідача моральної шкоди входять батько загиблого - [PERSON] , мати [PERSON] , дружина [PERSON] та син [PERSON] . На день настання страхового випадку, статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено у 2020 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 4 723,00 грн., загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, становить 56 676 грн 00 к., яка виплачується рівними частинами між особами, які мають право на отримання страхового відшкодування. Зважаючи на коло осіб, яким належить право на одержання компенсації від відповідача моральної шкоди, до виплати [PERSON] та [PERSON] по відшкодуванні моральної шкоди становить 1/4 розміру страхового відшкодування, що в грошовому еквіваленті становить по 14 169 грн 00 к. на кожного, отже, розмір належного позивачу страхового відшкодування, пов`язаного із заподіяною моральною шкодою становить 28 338 грн 00 к. Крім того, у загиблого [PERSON] на день його смерті, на утриманні перебував син [PERSON] , [INFO] , який має право на отримання страхового відшкодування пов`язаного з втратою годувальника в сумі 170 028 грн 00 к., відповідно до пункту 27.2 статті 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Також, у зв`язку із зверненням до суд з даним позовом позивач уклала з АО "Автопоміч" Договір № 2541 про наданий професійної правничої допомоги предметом якого сторони визначили, що Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання за відповідну плату надавати позивачу (клієнту) правничу допомогу, в обсязі та на умовах, передбачених Договором, по стягненню грошової компенсації за шкоду спричинену позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 20.01.2020 в результаті якої загинув потерпілий. Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги було визначено за домовленістю сторін з урахуванням значення цієї справи для позивача. А відтак позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн 00 к. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 19.10.2021 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 04.11.2021. 04.11.2021, 26.11.2021 та 16.12.2021 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. 25.01.2022 своєчасно та належним чином повідомлені учасники справи не з`явилися. Представник позивач адвокат Стефківський В.І. до канцелярії суду надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Представник відповідача ПрАТ "Українська Пожежно-Страхова компанія" у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, рекомендованими листами, направленими на адресу місцезнаходження товариства судом, що зокрема підтверджується відстеженням поштового відправлення, відповідно до якого рекомендоване повідомлення з повісткою про виклик до суду вручено відповідальній особі товариства за довіреністю (а.с. 56, 71). Причин неявки суду представник відповідача не повідомляв, відзиву на позов не надавав. Згідно зі статті 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України Дослідивши доводи позовної заяви, відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Встановлено, що 19.01.2020 о 21:30 годині [PERSON] керуючи технічно справним автомобілем «Renault Master», реєстраційний номер [NUMBER] , рухався по автомобільній дорозі сполученням «Дергачі-Козача Лопань», зі сторони с. Безруки Дергачівського району Харківської області в напрямку м. Дергачі Харківської області. В процесі руху, [PERSON] , рухаючись по вказаній автодорозі, допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де в районі лівого краю проїзної частини допустив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , який рухався в напрямку м. Дергачі, в результаті чого, від отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] загинув на місці події. Вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 19.07.2021 [PERSON] визнано винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 286, частиною 1 статті 135 Кримінального кодексу України та з урахуванням статті 70 Кримінального кодексу України, призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки. Вирок набрав законної сили 02.11.2021 (а.с. 9-19,63-68). На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] , була застрахована в ПрАТ "Українська Пожежно-Страхова компанія", відповідно до Полісу № АО1712147, діючим станом на 19.01.2020, що підтверджується витягом з бази МТСБУ за Полісом № АМ/5245 АО1712147113 Забезпечений транспортний засіб: «Renault Master», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 28). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22.01.2020 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Харків), копією Лікарського свідоцтва про смерть № 10-121178-ОМ від 21.01.2020 виданого КЗ ОЗ Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи (а.с. 21, 22). З копії Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 17 лютого 1968 року, вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №1349 (а.с. 20). Відповідно до копії Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 27.09.2008, вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 4371 (а.с. 24). 27.11.2021 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб - копія Свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого 27.11.2012. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] », актовий запис № 24 (а.с. 23). Відповідно до довідки виданої 11.06.2020 Виконавчим комітетом Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області № 585, [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] до дня смерті [INFO] . На день смерті з померлим також були зареєстровані його дружина - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] та син дружини [PERSON] , [INFO] , окрім вказаних осіб за зазначеною адресою більше ніхто зареєстрований не був (а.с. 26). Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України "Про страхування". До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини в цій сфері регламентує, зокрема Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Згідно з пунктів 1.4, 1.6, 1.7 статті 1 зазначеного Закону, особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду; власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах; забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Відповідно до статті 5 Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до статті 6 Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (пункт 23.1 статті 23 Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Згідно з пунктами 27.1, 27.3 статті 27 Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved