Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

29\~листопада 2021\~року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання. Позовні вимоги [PERSON] обгрунтовані тим, що 06.06.1996 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу в них із відповідачем народилося троє дітей, двоє з них на момент подання позову є неповнолітніми. Повнолітня донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [PERSON] навчається на 2 курсі факультету філології і журналістики Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка (платна основа денної форми навчання), що підтверджується довідкою №2. Зазначила, що донька проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, однак самостійно її утримувати вона не в змозі оскільки має нерегулярні доходи. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Посилаючись на викладені обставини позивач просила суд стягувати аліменти з [PERSON] на її користь, на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки усіх видів доходу (заробітку) до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 10.12.2021 відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. 07.02.2022 року представник позивача адвокат Руденко О. А. подала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. З приводу винесення заочного рішення суду не заперечує. Справу слухати без її участі. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подав. Відзив на позов до суду відповідачем не подано. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив про вирішення справи на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення. Суд розглядає справу за відсутності позивача та відповідача, належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи, відповідно поданої заяви, за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 06.06.1996 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Козлівській селищній раді Козівського району Тернопільської області, про що складено актовий запис №5, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Козлівською селищною радою Козівського району Тернопільської області 06.06.1996 року. Від шлюбу сторони в них народилась донька [PERSON] . [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Козлівською селищною радою Козівського району Тернопільської області 29.07.2003 року. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] . Відповідачем зазначене не заперечується. [PERSON] навчається на другому курсі факультету філології і журналістики Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка (платна основа денної форми навчання) та термін дії навчання становить до 30.06.2024 року. що підтверджується довідкою №2. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №587 від 25.08.2021 року [PERSON] була працевлаштована впродовж 2021 року з 01.02.2021 по 31.03.2021, за вказаний період отримала заробітню плату, дохід за цивільно-правовим договором та соціальні виплати з відповідних бюджетів, будь яких інших доходів не отримує. Згідно із положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із статтею141\~Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частини першої\~статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу). Так, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі\~статтею 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В пункті 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є: досягнення сином, дочкою відповідного віку (18-23 роки), навчання (право на утримання припиняється у разі припинення навчання); реальна потреба у матеріальній допомозі (яка підлягає доказуванню); наявність у батьків фінансових можливостей надати таку допомогу (наявність таких обставин або їх відсутність також підлягає доказуванню). Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Судом приймається до уваги те, що спільна донька сторін [PERSON] \~\~станом на день звернення позивача до суду досягла 18-річного віку, але продовжує навчання\~у Тернопільському національному педагогічному університеті імені Володимира Гнатюка (платна основа денної форми навчання) на факультеті філології і журналістики, термін навчання до 30.06.2024 року, що свідчить про реальну необхідність надання їй матеріальної допомоги. Визначаючи строк, з якого до якого стягуються аліменти, суд виходить з норм частини першої\~статті 191 СК України. Відповідно до\~статті 191 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, позивачем позов пред`явлено 29 листопада 2021 року. Враховуючи наведене,\~суд дійшов\~висновку про\~задоволення позовних\~вимог [PERSON] \~про стягнення\~з [PERSON] \~на її\~користь аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки усіх видів доходу (заробітку) з моменту звернення до суду, тобто з 29.11.2021 і до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-річного віку, тобто [INFO] включно. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Так, згідно із частиною шостою\~статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої\~статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 908 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved