Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 0,083 га, цільове призначення ведення садівництва, що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, с.Погреби в с/т "Чайка". Однак, як зазначає позивач, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04 вересня 2020 року за №590/02-14 державним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Хоменком С.А. позивачу відмовлено мені у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, скільки правовстановлюючі документи на спадкове майно видано після смерті спадкодавця. В судове засідання позивачка не з`явилася, подавши заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Від представника відповідача надійшла заяву про слухання справи без їх участі, щодо задоволення позову не заперечували. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла моя мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15 грудня 1997 року. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається земельної ділянки площею 0,083 га, цільове призначення ведення садівництва, що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, с.Погреби в с/т «Чайка», що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю ІІІ-КВ №098127. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04 вересня 2020 року за №590/02-14 державним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Хоменком С.А. позивачу відмовлено мені у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, скільки правовстановлюючі документи на спадкове майно видано після смерті спадкодавця. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами статті 1218 цього ж Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст.152 Земельного кодексу України. Згідно з ст. 125 Земельного кодексу України право власності на, земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренд земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступим: юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного орган про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладена спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта н землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п.1 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права порядку спадкування на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця. Також згідно із ч.1-2 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та прав користування земельними ділянками із земель державної або комунальні власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Частинами 6-10 ст.118 Земельного кодексу України визначений порядок набуття громадянами безоплатно у власність земельної ділянки: земель державної або комунальної власності. З наведеного слідує, що позивач є спадкоємицею після смерті [NUMBER] всіх прав та обов`язків, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини, в тому числі і права на завершення приватизації земельної ділянки. Також, згідно роз`яснень, що містяться у Листі ВССУ від 16.05.2013р. № 24- 753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до п.23 постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved