Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 21.10.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. та зареєстрований в реєстрі за № 1870, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 630089834. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. відкрите виконавче провадження про стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 630089834 на підставі виконавчого напису № 1870 від 21.10.2020, який вчинений приватним нотаріусом Секістовою Т.І. [PERSON] вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки: при вчиненні виконавчого напису не перевірена безспірність заборгованості; у відповідача відсутній не тільки нотаріально посвідчений кредитний договір а й будь-який інший, який підтверджував би заборгованість позивача перед відповідачем. Посилаючись на вищезазначені обставини [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить його задовольнити. Судові витрати просив стягнути з відповідача на його користь. 22 вересня 2021 року ухвалою суду задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Ухвалою судді від 24.09.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 27.10.2021, яке неодноразово було відкладене, останнього разу на 31.01.2022. У судове засідання позивач не з`явився, 25.10.2021 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 47). Представник відповідача у судове засідання 27.10.2021, 07.12.2021 та 31.01.2022 не з`явився, повідомлялися належним чином (а.с. 45, 57, 62). Відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому ЦПК України, не подав, будь-яких заяв чи клопотань від сторони відповідача щодо розгляду справи до суду не надходило. У судове засідання не з`явилися треті особи, повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили (а.с. 61, 63). Отже, за письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280-281 ЦПК України. У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи по справі, приходить до наступних висновків. Згідно статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 21.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. вчинено виконавчий напис № 1870 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 630089834 з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» у сумі 44230,50 грн (а.с. 13). Згідно Виписки з особового рахунка № [NUMBER] [PERSON] , виданої ТОВ «Верликт Капітал», станом на 12.10.2021 заборгованість позивача перед відповідачем за кредитним договором № 630089834 становить 44230,50 грн (а.с. 14). На підставі спірного виконавчого напису 16.11.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63611686 з примусового виконання виконавчого напису № 1870, виданого 21.10.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. (а.с. 8). Також, в рамках виконавчого провадження № 63611686 приватним виконавцем Гречин Н.В. 18.11.2020 було винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с. 9-10, 11). Суд не приймає до уваги поданий позивачем доказ, який знаходиться на а.с. 12, оскільки є нечитабельним і з нього неможливо встановити його зміст. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. У частині 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). Як вбачається з матеріалів справи, письмову вимогу про погашення заборгованості про усунення порушень основного зобов`язання позивач по справі не отримував. Верховний Суд в постанові від 27.08.2020 у справі № 554/6777/17 зазначив, що процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім цього, суд зазначає, що відповідно до пунктів 3.2, 3.5 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Відповідно до пункту 1 вищевказаного Переліку, для одержання виконавчого напису про стягнення за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як встановлено судом, відповідач не надав жодного доказу на підтвердження існування не лише безспірної заборгованості позивача перед відповідачем, а й будь-якої заборгованості, оскільки оригіналу чи копії договорів відступлення прав вимоги, про які зазначено у виконавчому написі, суду надано не було. Окрім того суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса віднесено до виконавчих документів. Відповідно до ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Враховуючи вищевикладені обставини, суд доходить висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т.І. при вчиненні виконавчого напису не пересвідчилася у безспірності вимог ТОВ «Вердикт Капітал» до [PERSON] та вчинила виконавчий напис в порушення вимог ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису, вчиненого 21.10.2021 за № 1870, таким, що не підлягає виконанню, а тому вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції про сплату судового збору № 0.0.2273943815.1 від 20.09.2021 встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн та 454,00 грн судового збору за подачу заяви про забезпечення позову, що підтверджується квитанцією № 0.0.2273944021.1 від 20.09.2021 (а.с. 18). Враховуючи вищезазначене, та у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі ТОВ «Вердикт Капітал» в розмірі 1362,00 грн на користь позивача [PERSON] . На підставі викладеного, та

Outcome: approved