Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

06 жовтня 2021 року [PERSON] , через свого представника адвоката Сацика В.О., звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом, який уточнено 25 січня 2022 року, до [PERSON] , яким просила суд припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою : [ADDRESS] . Виділити позивачу в натурі у власність окремий об`єкт нерухомого майна в розмірі Ѕ частини з вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що складається з приміщень житлового фонду загальною площею 79,0 кв.м., а саме : приміщення 2-1 коридор площею 7,8 кв.м., приміщення 2-2 коридор площею 7,4 кв.м., приміщення 2-3 санвузол площею 2,8 кв.м., приміщення 2-4 санвузол площею 8,0 кв.м., приміщення 2-5 кухня площею 16,4 кв.м., приміщення 2-6 житлова площею 11,6 кв.м., приміщення 2-7 житлова площа 13,5 кв.м., приміщення 2-8 площею 11,5 кв.м., а також господарські будівлі та споруди : погріб з шийкою літера В, хвіртка металева літера № 7, ворота металеві літера № 8. Виділити відповідачу в натурі у власність окремий об`єкт нерухомого майна в розмірі Ѕ частини з вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що складається з приміщень житлового фонду загальною площею 39,7 кв.м., а саме : приміщення 1-1 веранда площею 15,7 кв.м., приміщення 1-2 коридор площею 6,4 кв.м., приміщення 1-3 житлова площею 17,6 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: ганок літера а1, сарай літера Б, убиральня літера Г, колодязь питний літера К, хвіртка металева літера № 4, огорожа літера № 5, огорожа літера № 6. Вирішити питання про стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого судового збору в розмірі 3715 грн. 63 коп. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками домоволодіння, що розташоване за адресою : [ADDRESS] . Позивачу та відповідачу на праві спільної часткової власності кожному належить по Ѕ частині вказаного майна, проте фактично [PERSON] користується його більшою частиною, а саме в розмірі 79,0 кв.м., а [PERSON] іншою частиною домоволодіння в розмірі 39,7 кв.м.. Позивач стверджує, що пропонувала відповідачу укласти договір щодо поділу в натурі вказаного домоволодіння, проте [PERSON] не бажає укласти такий договір. Зважаючи на вказане, [PERSON] вимушена звернутись до суду з даним позовом з метою захисту власних майнових прав та інтересів. Ухвалою суду від 15 жовтня 2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Крім того, сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення відповідних процесуальних дій. Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явились. Позивач подала до суду заяву, якою на задоволенні позову наполягала, а розгляд справи просила здійснити у її відсутність за наявними в справі доказами. 25 січня 2022 року [PERSON] подала до суду заяву, в якій зазначила, що отримала уточнену позовну заяву разом з додатками, не заперечує щодо задоволення позовних вимог [PERSON] , а розгляд справи просила здійснити у її відсутність. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку встановленому\~статтями 206,\~207 цього Кодексу. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши подані сторонами заяви та матеріали справи з наявними в ній доказами, прийшов висновку, що позов підлягає задоволенню зважаючи на наступне. Пунктом 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2\~передбачено, що відповідно ст.\~55,\~124 Конституції України\~та\~ ч.\~1\~ст.\~4,\~ч.\~1\~ст.\~5\~ ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У ст. 13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.\~12,\~81,\~89\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 20 лютого 2015 року [PERSON] , на підставі договору дарування, укладеного з [PERSON] , набула у власність Ѕ частину житлового будинку, що розташований за адресою : [ADDRESS] (а.с. 7-8). Наведене також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20 лютого 2015 року за № 33936076 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03 травня 2019 року за № 165429188 (а.с. 9-12). Відповідно даних, вказаних в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 05 липня 2021 року за № 264406298 іншим співвласником Ѕ частини даного домоволодіння є [PERSON] (а.с. 71-73). Згідно технічного паспорту, складеного 12 грудня 2018 року на садибний будинок (індивідуальний) житловий будинок, що розташований за адресою : [ADDRESS] та експлікації приміщень до нього, домоволодіння складається з наступних приміщень : приміщення 2-1 коридор площею 7,8 кв.м., приміщення 2-2 коридор площею 7,4 кв.м., приміщення 2-3 санвузол площею 2,8 кв.м., приміщення 2-4 санвузол площею 8,0 кв.м., приміщення 2-5 кухня площею 16,4 кв.м., приміщення 2-6 житлова площею 11,6 кв.м., приміщення 2-7 житлова площа 13,5 кв.м., приміщення 2-8 площею 11,5 кв.м., приміщення 1-1 веранда площею 15,7 кв.м., приміщення 1-2 коридор площею 6,4 кв.м., приміщення 1-3 житлова площею 17,6 кв.м., а також господарських будівель та споруд : погріб з шийкою літера В, хвіртка металева літера № 7, ворота металеві літера № 8, ганок літера а1, сарай літера Б, убиральня літера Г, колодязь питний літера К, хвіртка металева літера № 4, огорожа літера № 5, огорожа літера № 6 (а.с. 74 - 78). За змістом ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Фактично,\~позивач користується\~в існуючій\~площі забудови\~приміщеннями загальною\~площею 79,0\~кв.м.,\~що становить\~58/100\~частки від\~загальної частини\~домоволодіння,\~а саме\~: приміщення 2-1 коридор площею 7,8 кв.м., приміщення 2-2 коридор площею 7,4 кв.м., приміщення 2-3 санвузол площею 2,8 кв.м., приміщення 2-4 санвузол площею 8,0 кв.м., приміщення 2-5 кухня площею 16,4 кв.м., приміщення 2-6 житлова площею 11,6 кв.м., приміщення 2-7 житлова площа 13,5 кв.м., приміщення 2-8 площею 11,5 кв.м., погріб з шийкою літера В, хвіртка металева літера № 7, ворота металеві літера № 8, а відповідач користується в існуючій площі забудови приміщеннями загальною площею 39,7 кв.м., що становить 42/100 частки вказаного майна, а саме : приміщення 1-1\~веранда \~площею 15,7\~кв.м.,\~приміщення 1-2\~коридор \~площею 6,4\~кв.м.,\~приміщення 1-3\~житлова \~площею 17,6\~кв.м.,\~ганок \~літера а1,\~сарай \~літера Б,\~убиральня \~літера Г,\~колодязь питний\~ літера\~К,\~хвіртка металева\~ літера\~№ 4,\~огорожа \~літера №\~5,\~огорожа \~літера №\~6. Дана обставина визнається і не заперечується сторонами у справі, у зв`язку з чим на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню в суді. Згідно Звіту про оцінку нерухомого майна, складеного 28 червня 2021 року суб`єктом оціночної діяльності ПП «Авто-Експрес» вартість нерухомого майна, яким є житловий будинок, загальною площею 118,7 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, без врахування земельної ділянки, що розташований за адресою : [ADDRESS] складає 638060 грн. 00 коп. (а.с. 17-109). Відтак вартість 1 кв.м. у домоволодінні становить 6380 грн. 60 коп. (638060 грн. 00 коп. / 100). За змістом висновків оцінювача ідеальні частки відповідно фактичного користування сторонами у справі домоволодінням становлять : співвласник [PERSON] фактично користується загальною площею 39,7 кв.м., а саме приміщеннями житлового будинку : приміщення 1-1 веранда площею 15,7 кв.м., приміщення 1-2 коридор площею 6,4 кв.м., приміщення 1-3 житлова площею 17,6 кв.м., а також господарськими будівлями та спорудами : ганок літера а1, сарай літера Б, убиральня літера Г, колодязь питний літера К, хвіртка металева літера № 4, огорожа літера № 5, огорожа літера № 6, що складає 42/100 частину домоволодіння та еквівалентно 266497 грн. 00 коп. Співвласник [PERSON] фактично користується загальною площею 79,0 кв.м., а саме приміщеннями житлового будинку : приміщення 2-1 коридор площею 7,8 кв.м., приміщення 2-2 коридор площею 7,4 кв.м., приміщення 2-3 санвузол площею 2,8 кв.м., приміщення 2-4 санвузол площею 8,0 кв.м., приміщення 2-5 кухня площею 16,4 кв.м., приміщення 2-6 житлова площею 11,6 кв.м., приміщення 2-7 житлова площа 13,5 кв.м., приміщення 2-8 площею 11,5 кв.м., а також господарськими будівлями та спорудами : погріб з шийкою літера В, хвіртка металева літера № 7, ворота металеві літера № 8, що складає 58/100 частину домоволодіння та еквівалентно 371563 грн. 00 коп. Частиною 1\~ст. 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно ч. 1\~ст. 16 ЦК України, ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом\~ст. 356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частинами 1, 3\~ст.\~358\~ЦК України визначено, що\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ч. 1\~ст. 364 ЦК України\~передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом\~цієї норми\~виділ частки\~зі спільного\~майна -\~це перехід\~частини цього\~майна у\~власність учасника\~спільної власності\~пропорційно його\~частки в\~праві спільної\~власності й\~припинення для\~цієї особи\~права на\~частку у\~спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Відповідно ч. 2\~ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2\~ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна у порядку\~ст. 364 ЦК України\~право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні\~ст. 181 ЦК України\~та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року за № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них». Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої\~Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року за № 55\~(далі - Інструкція). Так, згідно пунктами 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Пунктом 2.3\~розділу 2\~Інструкції передбачено,\~що не\~підлягають поділу\~об`єкти\~нерухомого майна,\~до складу\~яких входять\~самочинно збудовані\~(реконструйовані,\~переплановані)\~об`єкти\~нерухомого майна.\~Питання щодо\~поділу об`єктів\~нерухомого майна\~може розглядатись\~лише після\~визнання права\~власності на\~них відповідно\~до закону. Зазначені положення узгоджуються з нормами ст.\~316,\~317, частинами 1, 2 ст.\~376 ЦК України. Враховуючи те, що за змістом ст.\~316,\~317 ЦК України\~право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але у межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до частини 2\~ст. 376 ЦК України\~не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту. З досліджених в судовому засіданні доказів, наданих позивачем до суду в обгрунтування заявлених вимог, суд не встановив наявність самочинних забудов у домоволодінні, що розташоване за адресою : [ADDRESS] . Сторони у справі погодились із визначеним оцінювачем варіантом розподілу домоволодіння в натурі, який, крім іншого, відповідає фактичному користуванню [PERSON] та [PERSON] домоволодінням, у зв`язку з чим суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити, оскільки наведене не призведе до порушення прав та майнових інтересів позивача та відповідача. Разом з тим, суд звертає увагу на ту обставину, що позивач фактично користується більшою на 8 кв.м. частиною приміщень у домоволодінні, яка перевищує Ѕ частину, що належить [PERSON] на праві власності, а [PERSON] , відповідно, меншою на 8 кв.м. частиною приміщень за Ѕ частину у спірному домоволодінні. Згідно роз`яснень пленуму Верховного Суду України, наведених у п. 7 постанови 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток із присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Зважаючи на вказане та той факт, що [PERSON] та [PERSON] фактично користуються приміщеннями у домоволодінні, які є більшими (у позивача 58/100) та меншими (у відповідача 42/100) від Ѕ частини домоволодіння, які належать сторонам на праві спільної часткової власності, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача грошову компенсацію за відхилення від розміру ідеальної частки у майні, а саме за 8 кв.м., в розмірі 51044 грн. 80 коп. (638060,00 грн. / 100 х 8 кв.м.). Наведене, в свою чергу, є підставою для перерозподілу належних сторонам часток у праві власності на домоволодіння для [PERSON] з розміру Ѕ частина на 58/100 частин, для [PERSON] з розміру Ѕ частина на 42/100 частин. Згідно ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно ч 1., п. 1 ч. 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При зверненні до суду з даним позовом [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 3715 грн. 64 коп. Наведене підтверджується квитанцією № 51 від 06 жовтня 2021 року (а.с. 112). За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на вказане та визнання [PERSON] позовних вимог [PERSON] , позивачу з державного бюджету України належить повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду, а саме в розмірі 1857 грн. 82 коп.. Відтак, враховуючи задоволення позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути лише частину сплаченого [PERSON] судового збору, а саме в розмірі 1857 грн. 82 коп.. Враховуючи наведене та

Outcome: approved