Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги вона обгрунтувує тим, що сторони перебувають у шлюбі, який 09.06.2015 року зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис № 1152. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що у них з відповідачем погіршились стосунки, стали проявлятись несумісність характерів та різні погляди на життя. Позивач категорично заперечує проти призначення строк на примирення та вважає, що сторони мають право будувати власне життя. 22.11.2021 року ухвалою Голосіївського районного суду відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву. На підставі положень ст.274-279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, на підставі наданих доказів. Відповідач протягом встановленого строку не подав свої заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який 09.06.2015 року зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис № 1152. Від даного шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Частиною 2 ст.104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Як визначено у ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явленим одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні стосунки та не ведуть спільне господарство. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на життя, обов`язки подружжя у сім`ї, внаслідок чого у сторін виникли конфлікти, свідками яких є малолітні діти. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У сторін відсутнє бажання на відновлення шлюбних стосунків, збереження сім`ї. Будь-яких доказів на підтвердження того, що сторони зробили будь-які спроби для примирення та збереження сім`ї, суду не надано. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позов про розірвання шлюбу, оскільки подальше існування сім`ї є неможливим і суперечить інтересам сторін та їх праву та влаштування особистого життя.

Outcome: approved