Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

І. Виклад позиції заявника та заінтересованих осіб. 24 червня 2021 року представник заявника звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, у якій просила встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом. Заява мотивована тим, що заявниці на праві власності належить 1/6 житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину. Однак, заявниця вказує, що у паспортному документі її прізвище зазначено « [PERSON] », а не « [PERSON] », як то зазначено у свідоцтві. Вважає, що помилки у зазначенні її прізвища допущеного у зв`язку з неправильним перекладом з російської на українську мову. Наразі зміни до свідоцтва про право на спадщину неможливо внести, а за наявності такої невідповідності у зазначенні її прізвища заявник позбавлена можливості розпорядитися належним їй нерухомим майном. 25.10.2021 року представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Херсонської міської ради Зеленіна С.М. подала через канцелярію суду пояснення, у яких заперечувала проти задоволення заяви про встановлення юридичного факту, просила відмовити у задоволенні заяви. Свою позицію представник [PERSON] обґрунтовує тим, що заявником не обґрунтовано зазначення заінтересованою особою відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Херсонської міської ради, оскільки ні відділ ні ХМР правовстановлюючий документ не видавали, а відповідно не можуть посвідчити його належність або допущення помилки при його оформленні. Крім того, до участі у справі не залучено особу, яка видавала свідоцтво про право власності на спадщину - Херсонська друга державна нотаріальна контора та не надано доказів неможливості виправити описку в позасудовому порядку. 06.12.2021 року представник заявника у відповідь на надані пояснення представника заінтересованої особи через канцелярію суду подав письмові пояснення, з яких вбачається незгода сторони заявника із позицією заінтересованої особи, мотивовані тим, що саме вказаний заявником відділ є заінтересованою особою у справі, а Друга Херсонська державна нотаріальна контора не залучена до участі у справі, через те що законом не передбачено внесення виправлень у свідоцтво про право на спадщину за законом і усунути розбіжності у прізвищі заявника зазначену у правовстановлюючому документі можливо лише у судовому порядку, шляхом встановлення юридичного факту. ІІ. Заяви(клопотання) учасників справи. 27.01.2022 року адвокат Пархоменко Ю.В. діючи в інтересах заявниці подала заяву про розгляд заяви без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. 25.10.2021 року представник Херсонської міської ради подала заяву про розгляд справи без її участі. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30 червня 2021 року заяву залишено без руху. Надано заявнику/ його представнику строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.10.2021 року заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження з призначенням судового засідання на 17.11.2021 року. Залучено до участі у справі заінтересовану особу - відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради. Витребувано докази з Другої Херсонської ДНК та КП «Херсонське БТІ» ХОР. 25.10.2021 року надійшли письмові пояснення з Херсонської міської ради. У зв`язку з ненадходженням витребуваних доказів з Другої Херсонської ДНК та КП «Херсонське БТІ» ХОР розгляд заяви відкладено на 06.12.2021 року. 05.11.2021 року надійшли витребувані докази з КП «Херсонське БТІ» ХОР. У зв`язку з ненадходженням витребуваних доказів з Другої Херсонської ДНК розгляд заяви відкладено на 22.12.2021 року. У зв`язку з ненадходженням витребуваних доказів з Другої Херсонської ДНК розгляд заяви відкладено на 13.01.2022 року. У зв`язку з ненадходженням витребуваних доказів з Другої Херсонської ДНК розгляд заяви відкладено на 27.01.2022 року. 27.01.2022 року з Другої Херсонської ДНК надійшли витребувані судом докази. У час призначений для розгляду справи учасники справи не з`явились у поданих через канцелярію суду заявах просили провести розгляд справи без їх участі. Судом, на підставі частини другої ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. 16 жовтня 1996 року державним нотаріусом Другої Херсонської ДНК на ім`я [PERSON] , що мешкає: [ADDRESS] та [PERSON] , що мешкає: [ADDRESS] , видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на: 2/6 частин житлового будинку [ADDRESS] . Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , про що 05 травня 1958 року Херсонським міським відділом РАЦС зроблено актовий запис №834 та видано свідоцтво про народження. Паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 26.06.1997 року Суворовським РВ УМВС України в Херсонській області, громадянці [PERSON] , [INFO] . Згідно реєстраційного штампу на стор. 11 паспорту, [PERSON] з 09.12.1992 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . V. Оцінка Суду. Правилами ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частинами третьою, четвертою, шостої статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За приписами ЦК України юридичні факти - це факти з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. У статті 315 ЦПК України наведено перелік, які саме факти можуть бути встановленні в судовому порядку, проте він не є вичерпним. Вказана норма передбачає встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом пунктів 1 та 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи: про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Пунктом 12 зазначеної Постанови роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК (на час розгляду справи - ст. 315 ЦПК України) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. За правилами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 року (остаточне - 18.09.2015 року), в пункті 78 зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…». Суд звертає увагу, що встановлення факту, про який просить заявник, має для нього юридичне значення, а саме право вільно розпоряджатися належним нерухомим майном, що прямо передбачено цивільним законодавством та не порушує прав та інтересів інших осіб, в тому числі прав заінтересованих осіб. Як встановлено судом, невідповідність у написанні прізвища заявниці, що міститься у свідоцтві про право на спадщину за законом №1-2783, виданому 16.10.1996 року Другою Херсонською ДНК з паспортом громадянина України допущено при написанні і переведенні прізвища із російської мови на українську, і виправити таку помилку інакше як у судовому порядку неможливо, а отже вимоги заяви підлягають задоволенню. Аналізуючи в сукупності обставини справи в контексті законів, інших норм права, надані сторонами докази, виходячи з стандарту доказування «баланс вірогідностей» (BENDERSKIY v. Ukraine 15.11.2007 р., J.K. AND OTHERS v. SWEDEN 23.08.2016 р.), враховуючи наявні в матеріалах справи докази, з яких встановлюється, що в написанні прізвища заявниці має місце невідповідність даним зазначеним у паспорті громадянина України, пов`язана з його перекладом з російської мови, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту належності заявниці правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право на спадщину за законом №1-2783, виданого 16.10.1996 року Другою Херсонською ДНК. VI. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VII. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved