Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області та прохає суд визнати за ним право власності на самочинно побудований гараж № [NUMBER] , розташований в обслуговуючому кооперативі «Кооператив гаражів № 2», який розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0029 га, призначена для будівництва індивідуального гаража, розташована за адресою: [ADDRESS] . На вказаній земельній ділянці ним у 2017 році був побудований гараж загальною площею 25,6 кв.м. Проте він побудував вказаний гараж без відповідної технічної документації. З часу будівництва вказаного гаража він користується ним як своєю власністю. У подальшому у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно за ним 29 червня 2021 року було зареєстровано право власності на земельну ділянку, надану для будівництва гаража, площею 0,0029 га., розташовану за адресою: [ADDRESS] , та вказаній земельній ділянці присвоєний кадастровий номер № 5910400000:05:010:0225. 09 серпня 2021 року він звернувся до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області із заявою про прийняття гаража в експлуатацію та щодо його подальшої реєстрації. Проте листом від 07 вересня 2021 року Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області відмовило у прийнятті гаража в експлуатацію, посилаючись на те, що вказаний гараж побудований ним без документів, які дають право на виконання будівельних робіт. Будівля гаража, побудованого ним за адресою: [ADDRESS] , зведена з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм. За таких обставин, відповідно до ст. 331, ч. 3 ст. 376 ЦК України, прохає визнати за ним право власності на вказаний гараж. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 листопада 2021 року провадження у справі було відкрито та справа призначена до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 21). Відповідно до ухвали суду від 24 грудня 2021 року до участі у справу у якості співвідповідача залучено Конотопську міську раду Сумської області (а.с. 30). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, представник позивача - адвокат Сергієнко О.Ю. надав заяву про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.36 ). Відповідачі: виконавчий комітет Конотопської міської ради Сумської області, Конотопська міська рада Сумської області у судове засідання також не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без участі їх представників. У своїй заяві відповідачі зазначили, що позов визнають (а.с. 37). Третя особа - обслуговуючий кооператив «Кооператив гаражів № 2» у судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі його представника (а.с. 39). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В силу ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Частиною ч. 2 ст. 331 ЦК України визначено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України, самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним паво власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Аналіз норм ч. 3 ст. 376 ЦК України дає підстави для висновку про те, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки забудовнику власником та користувачем, якщо такий є та не є забудовником. Як орієнтує Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» № 6 від 30.03.2012 роз`яснено, що у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК України). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними (п. 12 постанови). Під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність (п. 22 постанови). Відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», затвердженим постановою КМУ від 13.11.2011 № 461, у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Технічне обстеження проводиться суб`єктом господарювання, який має у своєму складі відповідних виконавців, що згідно із Законом України «Про архітектурну діяльність» одержали кваліфікаційний сертифікат, або фізичною особою - підприємцем, яка згідно із зазначеним Законом має кваліфікаційний сертифікат. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. В судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету Конотопскої міської ради Сумської області від 16 червня 2021 року [PERSON] у приватну власність для будівництва та обслуговування індивідуального гаража № [NUMBER] , який розташований у автогаражному кооперативі № 2 по [ADDRESS] передана земельна ділянка площею 0,0029 га. Кадастровий номер земельної ділянки № 5910400000:05:010:0225 (а.с. 15). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, який сформований станом на 02 липня 2021 року, [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер № 5910400000:05:010:0225 площею 0,0029 га. Право власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] зареєстроване 29 червня 2021 року. Підставою для державної реєстрації стало рішення виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області від 16 червня 2021 року (а.с.4) Як вбачається з довідки обслуговуючого кооперативу «Кооператив гаражів № 2» від 13 листопада 2021 року, гараж № [NUMBER] , розташований за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] (а.с. 5). З технічного паспорта на гараж № [NUMBER] , розташований за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що загальна площа гаража становить 25,6 кв.м (а.с. 6-10). З висновку експерта - фізичної особи-підприємця [PERSON] , яка має сертифікат архітектора серії [NUMBER], вбачається, що гараж № [NUMBER] , розташований в обслуговуючому кооперативі «Кооператив гаражів № 2» по [ADDRESS] , відповідає санітарним нормам та вимогам щодо забезпечення пожежної безпеки (а.с. 12, 13). За таких обставин, суд приходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved