Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

у жовтні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просила визнати дочку свого колишнього чоловіка [PERSON] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що вона є наймачем житлового приміщення трьох кімнатної квартири [ADDRESS] житловою площею 41,95 кв.м., загальною площею 68,20 кв.м. Разом з нею в зазначеній квартирі зареєстрований та проживає її син [PERSON] , [INFO] .. Крім неї, [PERSON] та її сина [PERSON] , в зазначеній квартирі зареєстрована донька її померлого чоловіка [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] в квартирі фактично не проживає з липня 2004 року, житловим приміщенням не цікавиться, комунальні послуги і квартирну плату не сплачує, жодних речей відповідачки в квартирі не має. За заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07 серпня 2007 року мати відповідачки [PERSON] - [PERSON] була визнана такою, що втратила право користування кв. [ADDRESS] . Цим же судовим рішенням було встановлено, що у 2004 р. відповідачка [PERSON] забравши усі свої речі добровільно залишила вищевказану квартиру, квартирну плату і комунальні витрати не сплачує, за місцем реєстрації не отримує лікарняної допомоги та поштової кореспонденції, ніяким чином не використовує своє право користування житлом. Зазначене рішення суду набуло законної сили та мати відповідачки [PERSON] - [PERSON] була знята з реєстрації в зазначеній квартирі. Також рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30.03.2007 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. На час розірвання шлюбу донька - [PERSON] (з липня 2004 року) проживала разом з [PERSON] та залишилась проживати разом із мамою після розірвання шлюбу в місті Чернігові. З батьком після розірвання шлюбу донька стосунків не підтримувала. Після досягнення повноліття, [INFO] відповідачка [PERSON] в спірну квартиру не з`являлася, не претендувала на проживання в квартирі, та з боку інших мешканців зазначеної житлової площі останній не чинилося будь-яких перешкод в користуванні житловою площею. Позивач вказує, що реєстрація відповідачки [PERSON] в квартирі порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном. Згідно ст. 71 ЖК, жиле приміщення зберігається за відсутньою особою шість місяців. Будь-яких заяв до ЖЕД-109 про те, що відповідачка буде відсутня за місцем реєстрації та збереження за нею права користування спірною житловою площею [PERSON] не надавала, що підтверджується відповідною довідкою. Також [PERSON] не звертався до ЖЕД та поліції із заявами про те, що з боку інших мешканців квартири їй чинять перешкоди у користуванні цією квартирою, що підтверджується відповідною довідкою. Факт відсутності за місцем реєстрації [PERSON] понад 6 місяців підтверджується актами складеними комісією ЖЕД-109 № 40 від 06 вересня 2021 року та № 42 від 01 жовтня 2021 р. та можуть підтвердити свідки. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 03.11.2021 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін на 31.01.2022 року (а.с.33). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач є наймачем житлового приміщення квартири [ADDRESS] . Разом з нею в зазначеній квартирі зареєстрований та проживає її син [PERSON] , [INFO] та також зареєстрована донька її померлого чоловіка [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] в квартирі фактично не проживає з липня 2004 року, житловим приміщенням не цікавиться, комунальні послуги і квартирну плату не сплачує, жодних речей відповідачки в квартирі не має. Після досягнення повноліття, [INFO] відповідачка [PERSON] в спірну квартиру не з`являлася, не претендувала на проживання в квартирі. Позивач вказує, що реєстрація відповідачки [PERSON] в квартирі порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном. Будь-яких заяв до ЖЕД-109 про те, що відповідачка буде відсутня за місцем реєстрації та збереження за нею права користування спірною житловою площею [PERSON] не надавала, що підтверджується відповідною довідкою. Також [PERSON] не звертався до ЖЕД із заявами про те, що з боку інших мешканців квартири їй чинять перешкоди у користуванні цією квартирою, що підтверджується відповідною довідкою. (а.с.8-9). Факт відсутності за місцем реєстрації [PERSON] понад 6 місяців підтверджується актами складеними комісією ЖЕД-109 № 40 від 06 вересня 2021 року та № 42 від 01 жовтня 2021 р. (а.с.6,7). Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів особи може бути припинення дії, яка порушує право. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] у спірному житловому приміщенні не мешкає більше 6 місяців що підтверджується актами про не проживання. У відповідності до ст. 71 ЖК України при тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Отже, у відповідності до чинного законодавства України відповідач втратив право користування спірним житловим приміщенням. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Як випливає із цієї норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно при наявності підстав: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Закон України від 11.12.2003р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про позбавлення власника права власності на житлове приміщення або права користування такої особи житловим приміщенням. З огляду на наведене суд надходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved