Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

05.11.2021 представник позивача звернувся з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 21.12.2018 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною за №2321 відповідно до якого запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» у розмірі: заборгованість за кредитом - 27 368,57 доларів США; заборгованість за відсотками - 20 337,04 доларів США; комісія - 3 133,00 доларів США; пеня - 33 646,09 доларів США, що всього становить 84 484,70 доларів США, що за курсом НБУ на 01.11.2018 року становить 2 375 611,09 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим що, 09.08.2007 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № SUC4G100150149. В забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору, згідно договору іпотеки від 09.08.2007 року, [PERSON] передано в іпотеку банку нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 22.10.2012 року між Приватбанком та гр. [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору № SUC4G100150149 від 09.08.2007 року. 17.03.2015, в зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, банк звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 26 серпня 2015 року у справі № 573/578/15-ц, яке набрало законної сили, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю, стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № SUC4G100150149 від 09 серпня 2007 року, що утворилась станом на 18 лютого 2015 року, а саме: 27 601,10 доларів США - заборгованість по тілу кредиту, 6 372,33 доларів США - заборгованість по відсоткам та 769,72 доларів США - заборгованість по комісії, а всього 34 743,15 доларів США. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» пеню в розмірі 1 999,76 доларів США, що в гривневому еквіваленті на день ухвалення рішення становить 45 234,47 грн., штрафи в загальному розмірі 1 846,47 доларів США, що в гривневому еквіваленті на день ухвалення рішення становить 41 767,15 грн., а також 3 654 грн. судового збору. Вказаний розмір заборгованості був нарахований банком за період з 09 серпня 2007 року по 18 лютого 2015 року. За заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна 21 грудня 2018 року вчинила виконавчий напис, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» у розмірі: заборгованість за кредитом - 27 368,57 доларів США; заборгованість за відсотками - 20 337,04 доларів США; комісія - 3 133,00 доларів США; пеня - 33 646,09 доларів США, що всього становить 84 484,70 доларів США, що за курсом НБУ на 01.11.2018 року становить 2 375 611,09 грн. Виконавчий напис пред`явлений до виконання та відкрито виконавче провадження. Позивач вважає, що оскаржуваний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки не відповідає вимогам законодавства, оскільки виконавчий напис вчинений з порушенням строків давності, письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором позивач не отримував, вважає що відсутні докази безспірності заборгованості, оскільки він не визнає заборгованість перед відповідачем саме в такому розмірі, крім того заборгованість за даним кредитним договором нараховану за період з 2007 по 2015 стягнуто відповідно до рішення Білопільського районного суду Сумської області від 26.08.2015, у зв`язку з чим позивач просить скасувати зазначений виконавчий напис. Ухвалою суду від 05.11.2021 відкрито провадження по справі у загальному позовному провадженні з викликом учасників справи, призначено підготовче судове засідання на 10:30 02.12.2021. Ухвалою суду від 05.11.2021 задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Протокольною ухвалою суду від 02.12.2021 слухання справи відкладено на 11:00 12.01.2022. Ухвалою суду від 12.01.2022 по справі закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті на 11:00 03.02.2022, задоволено клопотання представника позивача щодо витребування документів на підставі яких було вчинено спірний виконавчий напис. 02.02.2022 до суду від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу надійшла копія виконавчого напису та документів на підставі яких його вчинено. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутність, в якій крім іншого позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк», повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення справи від нього не надходило, заперечень чи відзиву на позовну заяву до суду не надано. Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округа Бондар Ірина Миколаївна, в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у її відсутність. Третя особа - представник Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м.Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступних висновків. Судом встановлено, що 21.12.2018 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною за №2321 відповідно до якого запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» у розмірі: заборгованість за кредитом - 27 368,57 доларів США; заборгованість за відсотками - 20 337,04 доларів США; комісія - 3 133,00 доларів США; пеня - 33 646,09 доларів США, що всього становить 84 484,70 доларів США, що за курсом НБУ на 01.11.2018 року становить 2 375 611,09 грн.(а.с.24). На підставі спірного виконавчого напису, старшим державним виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м.Суми Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми) Ясенюк І.Ю. відкрито виконавче провадження № 66956314 (а.с.12). За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Так, згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до п.п. 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (пп. 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимога про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». Виходячи з вищезазначеного, боржник вважається належним чином повідомленим про порушення зобов`язань за кредитним договором та про зобов`язання достроково погасити заборгованість у тому разі, коли кредитором не лише відправлено на адресу такого боржника досудову вимогу, а й доведено факт її вручення адресатові під розписку. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Як вбачається з документів наданих нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відповідачем позивачу надсилалася письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором, однак доказів її отримання не долучено. Крім того, у позовній заяві позивач послалася на неотримання від банку досудової (письмової) вимоги про усунення порушень за кредитним договором, і такі доводи ні відповідачем, ні третіми особами не спростовані. Таким чином, нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання вказаного листа-вимоги, що призвело до порушення процедури вчинення виконавчого напису. Тож з матеріалів справи слідує, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог щодо безспірності заборгованості . Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису порушив норми чинного законодавства, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved