Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

22.12.2021 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. був вчинений виконавчий напис, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія АЛАНД» заборгованості за кредитним договором № 001-06045-060913 від 06.09.2013 р. в розмірі 8677,30 гривень (в тому числі: 8119,01 грн заборгованість за сумою кредиту; 558,29 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками) та 500 грн. плати за вчинення виконавчого напису, всього разом 9177,30 гривень. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. відкрито виконавче провадження ВП № 63655362 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису. Стверджує, що вказаний виконавчий запис вчинено з численними порушеннями законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Посилалася на те що, приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис на кредитному договорі (заяві на отримання кредитної лінії), який не було посвідчено нотаріально, з пропуском строку звернення, оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років та без документів які б посвідчували безспірність заборгованості. На підставі наведеного, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, від 08.09.2020 р. зареєстрований в реєстрі за № 38159. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, проте надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити у повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія АЛАНД» в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомив, у відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України відзив щодо позову не подавав. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання також не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом установлено, що 08.09.2020 р. приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинив виконавчий напис (реєстровий №38159, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ««Фінансова компанія АЛАНД», заборгованості за кредитним договором № 001-06045-060913 від 06.09.2013 р., який був укладений із АТ "Дельта Банк", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2/к від 19.12.2016 р. є ТОВ "Компанія з Управління Активами «ПРІМОКОЛЕКТ-КАПІТАЛ", у подальшому правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-КА від 11.08.2020 р. є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія АЛАНД». Згідно виконавчого напису №38159 від 08.09.2020 стягнення заборгованості із [PERSON] проводиться за період з 11.08.2020 по 14.08.2020, сума заборгованості складає 8677,30 гривень (в тому числі: 8119,01 грн заборгованість за сумою кредиту; 558,29 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками) та 500 грн. плати за вчинення виконавчого напису, всього разом 9177,30 гривень (а.с.6). Так, за вказаним виконавчим написом нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. відкрито виконавче провадження № 63655362, в рамках якого 19.10.2021 р. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. За правилами частини 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно із статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліку документів за якими стягнення проводиться у безспірному порядку. З тексту оспорюваного виконавчого напису (реєстровий №38159) від 08.09.2020 р. вбачається, що приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. при вчиненні нотаріальної дії керувався статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172 ( далі - Переліку). Так, із пункту 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При цьому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 р. у справі N 826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України N 662 від 26 листопада 2014 р., визнано незаконним та нечинним розділ "Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин", а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: "Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України N 662 від 26 листопада 2014 р. "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття". Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису (реєстровий №38159), а саме, 08.09.2020 р., стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Із огляду на наведене, судом зясовано, що у матеріалах справи відсутні докази того, що кредитний договір № 001-06045-060913 від 06.09.2013 р. про надання кредиту позивачці було нотаріально посвідчено, і доказів протилежного протягом судового розгляду не встановлено. Окрім цього, в Постанові КЦС ВС від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус Горай О.С. отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості зазначений у написі є безспірним. Крім того, відповідно до п.3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2012 № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. (п 3.4. глави 16 розділу ІІ вищезазначеного Порядку). Разом з цим, судом встановлено, що на момент видачі нотаріусом виконавчого напису, що є предметом оскарження, а саме станом на 08.09.2020 року закінчився трирічний строк позовної давності, так як кредитний договір було укладено 06.09.2013 року, строк повернення кредиту 364 дні, тобто це дата - 05.09.2014 р. Зокрема, початок перебігу строку позовної давності почався 05.09.2014 року і строк позовної давності протягом якого може бути вчинено виконавчий напис, по даному кредитному договору закінчився 05.09.2017 року. Враховуючи викладене, у нотаріуса було відсутнє право на вчинення виконавчого напису, оскільки з дня виникнення права вимоги і до моменту звернення відповідача до нотаріуса для вчинення виконавчого напису минуло більше трьох років. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, на підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що визначена у спірному виконавчому написі сума заборгованості не є безспірною, а сам виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який не було посвідчено нотаріально та поза межами строку давності, протягом якого може бути вчинено виконавчий напис, що в сукупності є безумовною підставою для задоволення позову та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 908,00 гривень.

Outcome: approved