Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

21 грудня 2021 року до Варвинського районного суду Чернігівської області з Дарницького районного суду м. Києва надійшла для розгляду за територіальною підсудністю вказана позовна заява. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 18 липня 2020 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб. Спільне життя не склалось, вони з чоловіком не знаходять спільної мови, не ведуть спільного господарства, припинили шлюбні стосунки. Збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї, примирення з відповідачем неможливе. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 01 лютого 2022 року. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій просила задовольнити позов та розірвати шлюб (а.с. 27). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій визнав позов у повному обсязі (а.с. 41). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що з 18 липня 2020 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу - [PERSON] ), [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 863 (а.с. 28). Відомості про наявність у сторін спільних дітей в матеріалах справи відсутні. Як зазначено позивачем та визнано відповідачем, спільне життя не склалось, вони не знаходять спільної мови, не ведуть спільного господарства, припинили шлюбні стосунки. Збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї, примирення неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачу [PERSON] слід залишити прізвище [PERSON] , оскільки при укладенні шлюбу позивач його не змінювала. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи наведене, оскільки відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи, то враховуючи положення ст.ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 50% судового збору, а позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% сплаченого нею судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved