Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

До суду 02.12.2020 надійшла позовна заява Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) до [PERSON] , треті особи: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] , в якій позивач просить: стягнути з відповідача 588 121, 52 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що на примусовому виконанні Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області перебувало виконавче провадження № 55785442 з примусового виконання виконавчого листа Жовтневого районного суду від 13.02.2017 по справі № 639/5701/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів у сумі 582298,59 грн. В межах виконавчого провадження проведено електронні торги з реалізації арештованого майна, належного [PERSON] , переможцем яких став [PERSON] , сплативши грошові кошти в розмірі 1 064 000 грн. в рахунок придбання цього майна та за послуги торгівельної організації ДП «СЕТАМ». Платіжним дорученням № 5651 від 09.07.2018 кошти в розмірі 588121,52 грн. Міжрайонним ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області перераховані [PERSON] та залишок коштів (як надмірно стягнуті кошти) в розмірі 405203,91 грн. територіальним органом повернуто [PERSON] . Частина сплачених [PERSON] коштів перераховані ДП «Сетам», як організатору аукціону та в рахунок сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27.06.2019 по справі № 639/4971/18 за позовом [PERSON] до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області, ДП «Сетам» визнано недійсними електронні торги, проведені 22.06.2018 з реалізації предмета іпотеки - квартири [ADDRESS] ; скасовано протокол проведення електронних торгів № 340531 від 25.06.2018; скасовано акт про реалізацію предмета іпотеки від 10.07.2018, затверджений начальником Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Амельченко В.П.; стягнуто з ДП «Сетам» грошові кошти у сумі 56000 на користь [PERSON] . В частині стягнення з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області коштів в розмірі 1064000 грн. відмовлено. Постановою Харківського апеляційного суду від 08.07.2020 по справі № 639/4971/18 рішення Московського районного суду м. Харкова від 27.06.2019 скасовано частково та ухвалено нове рішення, яким: стягнуто з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 1064000,00 грн.; стягнуто з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 9514,80 грн. за подання позову та 14272,20 грн. за подання апеляційної скарги. В іншій частині рішення Московського районного суду м. Харкова від 27.06.2019 залишено без змін. На виконання вказаного рішення грошові кошти у розмірі 1 087 787,00 грн. списані з рахунку територіального округу виконавчої служби та перераховані на користь [PERSON] . Оскільки судовим рішенням торги визнані незаконними, кошти, які отримав [PERSON] в розмірі 588121,52 грн. від реалізації арештованого майна та [PERSON] в сумі 405203,91 грн., як залишок від продажу квартири, мали бути повернуті ними на рахунок територіального округу виконавчої служби, проте не повернуті, що змушує позивача звертатись з позовом до суду. Ухвалою судді від 18.12.2020 провадження по справі відкрито й призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. У наданий в ухвалі час відповідач відзив на позовну заяву не надав. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Ухвалою суду від 16.03.2021 підготовче провадження у справі закінчено, і справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимогі підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причину неявки не повідомив, в зв`язку з чим суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як встановлено судом і підтверджується письмовими доказами, на примусовому виконанні Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області перебувало виконавче провадження ВП №55785442 з примусового виконання виконавчого листа Жовтневого районного суду від 13.02.2017 по справі № 639/5701/17 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу у розмірі 588 121,52 грн. На виконання вказаного виконавчого документа, в межах виконавчого провадження 22.06.2018 ДП «Сетам» проведено електронні торги з реалізації арештованого майна, належного [PERSON] - предмета іпотеки трикімнатної квартири [ADDRESS] , переможцем яких став [PERSON] , про що складений протокол № 340531 від 25.06.2018, та Акт про реалізацію предмета іпотеки від 10.07.2018. [PERSON] в рахунок придбання майна та за послуги торгівельної організації ДП «СЕТАМ» сплачені грошові кошти в розмірі 1 064 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 235982 від 03.07.2018. Платіжним дорученням № 5651 від 09.07.2018 кошти в розмірі 588121,52 грн. Міжрайонним ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області перераховані [PERSON] та залишок коштів (як надмірно стягнуті кошти) в розмірі 405203,91 грн. територіальним органом повернуто [PERSON] . Частина сплачених [PERSON] коштів перераховані ДП «Сетам», як організатору аукціону та в рахунок сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27.06.2019 по справі № 639/4971/18 за позовом [PERSON] до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області, ДП «Сетам» визнано недійсними електронні торги, проведені 22.06.2018 з реалізації предмета іпотеки - квартири [ADDRESS] ; скасовано протокол проведення електронних торгів № 340531 від 25.06.2018; скасовано акт про реалізацію предмета іпотеки від 10.07.2018, затверджений начальником Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Амельченко В.П.; стягнуто з ДП «Сетам» грошові кошти у сумі 56000 на користь [PERSON] . В частині стягнення з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області коштів в розмірі 1064000 грн. відмовлено. Постановою Харківського апеляційного суду від 08.07.2020 по справі № 639/4971/18, яка набрала законної сили 08.07.2020, рішення Московського районного суду м. Харкова від 27.06.2019 скасовано у частині вирішення позовних вимог [PERSON] до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області про стягнення грошових коштів та стягнення судового збору, та ухвалено нове рішення, яким: стягнуто з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 1064000,00 грн.; стягнуто з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 9514,80 грн. за подання позову та 14272,20 грн. за подання апеляційної скарги. В іншій частині рішення Московського районного суду м. Харкова від 27.06.2019 залишено без змін. На виконання вказаного рішення грошові кошти у розмірі 1 087 787,00 грн. списані з рахунку територіального округу виконавчої служби та перераховані на користь [PERSON] , що підтверджується меморіальним ордером № 175 від 09.09.2020. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1 ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, вказує на те, що така процедура реалізації майна за своїм змістом є правочином, а саме договором купівлі-продажу майна. Вищевикладене узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові у справі №910/10136/17 від 02 травня 2018 року. Сторонами такого договору є переможець торгів і, залежно від змісту укладеного між ними договору, відділ ДВС або спеціалізована організація як організатор торгів. Згідноз частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. За змістом частин першої та другої статті 216 ЦК України правовими наслідками недійсності правочину є реституція (основний наслідок) та відшкодування збитків (додатковий наслідок) При цьому, правила статті 216 ЦК України застосовуються виключно до сторін правочину, якими відповідно до статті 655 ЦК України є покупець та продавець. Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 цього Кодексу. Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК України. Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», при цьому умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а також розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначено Порядком № 2831/5, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016. Наслідком визнання недійсним результату прилюдних торгів, яким фактично є оформлений у вигляді протоколу про результати торгів договір купівлі-продажу, є повернення сторін договору купівлі-продажу - продавця і покупця - до первісного стану, тобто реституція як спосіб захисту, що характерний для зобов`язальних відносин. Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином. Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що відповідач безпідставно набув грошові кошти, вимоги позивача щодо їх повернення є обґрунтованими і підлягають задоволенню. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 8821,82 грн. Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 8821,82 грн.

Outcome: approved