Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

У листопаді 2021 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі - ПрАТ «СК «АРКС») до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. Позовна заява мотивована тим, що 27 жовтня 2020 року у м. Кривий Ріг по вул. Конституційна в районі опори № 52 з вул. Ватутіна сталася ДТП за участі автомобіля марки «Шкода», державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «Пежо», державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок якої автомобілі зазнали механічних пошкоджень. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «АРКС». 03 листопада 2020 року до ПрАТ «СК «АРКС» із заявою про виплату страхового відшкодування звернувся [PERSON] та останньому страховиком було сплачено страхове відшкодування в розмірі 130000,00 грн. У зв`язку з тим, що після ДТП [PERSON] відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому ПрАТ «СК «АРКС» звертається до відповідача з вимогами про стягнення сплаченого страхового відшкодування в розмірі 130000,00 грн. 25 листопада 2021 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження та призначення розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи. До судового засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву у якій підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв, відзиву на позовну заяву до суду не надав, клопотань про відкладення судового розгляду від нього не надходило. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, встановленим наступне. 27 жовтня 2020 року о 20.30 год. [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Шкода», державний номер [NUMBER] , у м. Кривий Ріг по вул. Конституційна в районі опори № 52 з вул. Ватутіна скоїв ДТП з автомобілем марки «Пежо», державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок якої автомобілі зазнали механічних пошкоджень. (а.с. 4-5) Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Власником автомобіля марки «Шкода», державний номер [NUMBER] , згідно з полісом № АО 001842434 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, застраховано у ПрАТ «СК «АРКС» відповідальність з лімітом майнової шкоди в розмірі 130000,00 грн. Поліс, станом на 27.10.2020 є діючим. ( а.с.10) 03 листопада 2020 року до ПрАТ «СК «АРКС» із заявою про виплату страхового відшкодування звернувся власник автомобіля марки «Пежо», державний номер [NUMBER] , - [PERSON] та 24 грудня 2020 року страховиком було сплачено страхове відшкодування в розмірі 130000,00 грн.(а.с. 11-48, 51) Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 листопада 2020 року, справа № 212/8023/20, притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з тим, що останній 27 жовтня 2020 року о 19.27 год. у м. Кривий Ріг по вул. Ватутіна біля будинку 2 керував автомобілем марки «Шкода», державний номер [NUMBER] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду у медичному закладі або за допомогою Драгера 6810 з метою встановлення сп`яніння відмовився. Вказана постанова набрала законної сили 19 липня 2021 року. (а.с. 6-9) Правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України № 1961-IV від 01.07.2004 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон № 1961-IV), що спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно Закону №1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Згідно п. 38.1.1. ст.38 Закону № 1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Так, постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 7 квітня 2021 року, справа № 212/2598/21, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. (а.с. 4-5) Верховний Суд у своїх постановах від 07.02.2018 у справі № 910/18319/16 та від 16.04.2019 у справі № 927/623/18 зробив висновок, що з правового аналізу п.7 ч.247 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Відповідно до вимог частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про доведеність вини [PERSON] в ДТП, яке сталося 27 жовтня 2020 року, що спричинило за собою у ПрАТ «СК «АРКС» обов`язок сплати [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 130000,00 грн., та враховуючи відмову відповідача від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння після ДТП, суд вважає, що за таких обставин до позивача перейшло право регресної вимоги до [PERSON] на зазначену суму. На підставі викладеного суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь ПрАТ «СК «АРКС» сплачений останнім судовий збір за подання позову в розмірі 2270,00 грн. Відповідно до ст. ст. 1187, 1191, 1194 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved