Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

У грудні 2021 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтував тим, що він з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09.06.2017 року. Мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними припинені з 2019 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв`язку з чим в сім`ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Ухвалою судді від 04.01.2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, шлюб розірвати, визначити місце проживання сина з ним, розгляд справи проводити без його участі. Відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі, про що надала суду заяву 18.01.2022 року; проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання сина з батьком не заперечувала, розгляд справи просила проводити без її участі. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Соколова А.В. проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила підготовчий розгляд провести без її участі. Суд, враховує вимоги ч. 3 ст. 200 ЦПК України, відповідно до якої за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідач позовні вимоги визнала, про що особисто направила суду заяву від 18.01.2022 року. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини справи: Сторони по справі зареєстрували шлюб 09 червня 2017 року у Кременчуцькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 527. Мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з грудня 2019 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв`язку з чим в сім`ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Вирішуючи спір, суд виходить з такого: Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до частини 1 та 2 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Син сторін проживає з батьком. Між сторонами немає спору щодо визначення місця проживання дитини. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] необхідно залишити « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач у заяві від 18.01.2022 року відмовився від стягнення судового збору з відповідача на його користь. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд

Outcome: approved