Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Процедура : 1. Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 20 березня 2014 року у розмірі 22 174 грн. 22 коп. 2. Відповідно до ч.4 та ч.6 ст.19, ч.ч. 1-4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 16 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 3. Представник позивача, Кіріченко В.М., надав суду письмові заяви про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності позивача, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не прибув. 4. Відповідно до вимог частини першої статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі доказів, які є у справі. 5. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом в силу ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Позиція позивача, Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»: 6. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що дійсно відповідно до укладеного 20 березня 2014 року договору [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,0% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві від 20 березня 2014 року. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку з встановленим кредитним лімітом, у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 22000 грн. Проте, [PERSON] з березня 2021 року перестав повертати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов договору № б/н від 20 березня 2014 року, внаслідок чого станом на 19 жовтня 2021 року має перед банком заборгованість в загальному розмірі 22 174,22 грн., в тому числі: - заборгованість за простроченим тілом кредиту - 18050,03 грн.; - заборгованість за простроченими відсотками - 4124,19 грн. 7. В обґрунтування позовних вимог позивачем надано до суду такі докази: - анкета-заява відповідача від 20 березня 2014 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку на отримання у Банку платіжної картки; - умови та правила надання банківських послуг; - копію паспорта відповідача; - розрахунок заборгованості відповідача перед Банком за договором б/н від 20 березня 2014 року з якого видно, що відповідач використовував кредитні кошти та частково погашав заборгованість за кредитом та відсотками, останній платіж в сумі 5000 грн. здійснив 13 березня 2021 року; - банківська виписка по кредитному рахунку, який було відкрито клієнту [PERSON] . Позиція відповідача, [PERSON] : 8. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, без поважних причин в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надав. 9. Отже, про можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суд не повідомив. 10. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяви позивача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в судовому засіданні доведені належними та допустимими доказами, тому позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлені судом обставини справи: 11. 20 березня 2014 року [PERSON] уклав з Банком договір б/н про надання банківських послуг, за умовами якого АТ КБ «ПриватБанк» йому надало, а він отримав кредит на платіжну картку у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою 3,0% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 12. На підставі вказаного договору відповідач [PERSON] з серпня 2016 року отримував від Банку кошти в межах кредитного ліміту та погашав кредит і відсотки. Останній платіж щодо повернення боргу відповідач в сумі 5000 грн. здійснив 13 березня 2021 року. 13. Після березня 2021 року [PERSON] припинив надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов договору № б/н від 20 березня 2014 року, списання коштів здійснювалося в автоматичному режимі, в зв'язку з чим, станом на 19 жовтня 2021 року Банком нарахована заборгованість [PERSON] за кредитним договором перед Банком, а саме: - заборгованість за простроченим тілом кредиту - 18050,03 грн.; - заборгованість за простроченими відсотками - 4124,19 грн. 14. Встановлені обставини справи вказують на те, що між сторонами договору виник спір щодо виконання зобов`язання за договором від 20 березня 2014 року про надання кредитного ліміту на платіжну картку. 15. У грудні 2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 20 березня 2014 року в розмірі 22 174 грн. 22 коп. 16. Відповідач, [PERSON] , не надіслав до суду відзиву на позовну заяву, отже, про свої можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суду не повідомив. Оцінка суду: 17. Згідно статті 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. 18. Відповідно до ст.526, 527 та 530 ЦК України, - зобов`язання має виконуватися належним чином та в установлений строку відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 19. Відповідно до ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 20. В силу ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. 21. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 22. Відповідно до ч.2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення позичальником чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Висновок суду: 23. 20 березня 2014 року [PERSON] уклав з Банком договір б/н про надання банківських послуг, за умовами якого отримав від ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит на платіжну картку зі сплатою 3,0% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 24. На підставі вказаного договору відповідач [PERSON] з серпня 2016 року отримував від Банку кошти в межах кредитного ліміту та погашав кредит і відсотки. Останній платіж щодо повернення боргу відповідач в сумі 5000 грн. здійснив 13 березня 2021 року. Після березня 2021 року [PERSON] припинив надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов договору № б/н від 20 березня 2014 року, списання коштів здійснювалося в автоматичному режимі, в зв'язку з чим, станом на 19 жовтня 2021 року Банком нарахована заборгованість [PERSON] за кредитним договором перед Банком, а саме: - заборгованість за простроченим тілом кредиту - 18050,03 грн.; - заборгованість за простроченими відсотками - 4124,19 грн. 25. На підставі викладеного позовну вимогу АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 20 березня 2014 року, а саме заборгованість за простроченим тілом кредиту - 18050,03 грн. слід задовольнити. Оцінка суду: 26. Вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача заборгованості за процентами за користування кредитом суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. 27. Крім цього, за змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 28. За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. 29. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 30. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Висновок суду: 31. Відповідно до укладеного 20 березня 2014 року договору [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,0% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. На підставі вказаного договору відповідач [PERSON] з серпня 2016 року отримував від Банку кошти в межах кредитного ліміту та погашав кредит і відсотки за користування кредитом. Останній платіж щодо повернення боргу з кредиту та по відсоткам відповідач в сумі 5000 грн. здійснив 13 березня 2021 року, після чого списання відсотків за використання кредитного ліміту здійснювалося автоматично. Згідно розрахунку заборгованості станом на 19 жовтня 2021 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором перед Банком становить заборгованість за простроченими відсотками - 4124,19 грн. 32. На підставі викладеного позовну вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками - 4124,29 грн. слід задовольнити. 33. Судові витрати у справі розподіляються у відповідності з положеннями ст.141 ЦПК України та покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved