Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

26 жовтня 2021 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, як на повнолітню дитину, що продовжує навчання, щомісячно, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, до закінчення дитиною навчання, тобто до 31 серпня 2024 року. В обґрунтування позовних вимог, позивачка зазначає, що досягла повноліття та є студентом денної форми навчання ПАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна академія управління персоналом», із спеціальності «Менеджмент». Строк закінчення навчання 31 серпня 2024 року. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, мати самостійно власними силами намагається матеріально забезпечити доньку належним чином. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 03 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та встановлено порядок спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки надала заяву, відповідно до якої просила позовні вимоги задовольнити у розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку відповідача, справу розглядати у їх відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду причини своєї неявки не повідомив. Окрім того, за правилами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. За положеннями ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Частинами 1, 2 ст.281 ЦПК України встановлено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 03 лютого 2022 року постановлено провести заочний розгляд даної справи. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , її батьком вказаний [PERSON] , який є відповідачем по справі. Згідно довідки від 18 червня 2021 року № 144, виданої ПАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна академія управління персоналом», [PERSON] , є студентом І курсу Навчально-наукового інституту міжнародних відносин та соціальних наук, група С-9-20-Б1М (4.0д), галузь знань - менеджмент, освітньо-кваліфікаційний рівень - бакалавр, форма навчання - денна, термін навчання з 14 вересня 2020 року по 31 серпня 2024 року. Про обставини навчання також свідчить Договір про навчання в ПАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна академія управління персоналом» від 24 серпня 2020 року, укладений між ПАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна академія управління персоналом» та [PERSON] . Із вказаного Договору вбачається, що вартість навчання за навчальний рік становить 19000 гривень. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , яка досягла повноліття, але не досягла 23-річного віку, та навчається в ПАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна академія управління персоналом». Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). [PERSON] навчається на денній формі, не має самостійного заробітку, потребує належних умов для навчання та життя, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батьків. Згідно з положеннями ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідач є працездатною особою, а отже, зобов`язаний приймати участь в матеріальному забезпеченні дитини. Судом не встановлено наявності у відповідача на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб, а також факту перебування відповідача в іншому зареєстрованому шлюбі. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, суд враховує те, що відповідачем не було надано доказів, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу на утримання його повнолітньої дочки, яка продовжує навчання і потребує такої допомоги, у зв`язку з чим, вважає, що на користь позивача слід стягнути аліменти у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 26 жовтня 2021 до закінчення [PERSON] навчання тобто до 31 серпня 2024 року, але не більше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. При вирішенні даного спору слід зазначити, що аліменти пов`язані з навчанням дитини стягуються до досягнення нею 23 років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з нормами ч.1, 2 ст.137 ЦПК України, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з вимогами ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до договору про надання правничої допомоги № 27 від 21 жовтня 2021 року, акту про надання професійної правничої допомоги від 21 жовтня 2021 року та квитанції до прибуткового касового ордеру, адвокатом Власенко Л.В. надано позивачу [PERSON] послуги на загальну суму 3000 гривень. Тому вимоги позивачки про стягнення витрат на правничу допомогу підлягають задоволенню. Суд вважає за необхідне зазначити, що на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 908 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь держави у зв`язку з задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved