Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

Представник позивача Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» - Наволокіна Д.С. звернулася до Московського районного суду м. Харкова із вищевказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з теплопостачання, яка утворилася станом на 01.09.2021 за період з 01.01.2013 по 31.08.2021 в сумі 87 208,31 грн, 3 % річних в сумі 1811,41 грн, інфляційні витрати в сумі 3853,14 грн, а також судовий збір в сумі 2270,00 грн. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначає, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надаються позивачем. У відповідача утворилась заборгованість станом на 01.09.2021 в сумі 87 208,31 грн за період з 01.01.2013 по 31.08.2021. Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за опалення та гарячу воду з урахуванням індексу інфляції в сумі 3853,14 грн та 3% річних в сумі 1811,41 грн, а всього 92 872,86 грн, а також судові витрати в сумі 2270,00 грн. Заяви, клопотання; інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо), не застосовувалися. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова визначено вказану справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, у відповідності до вимог ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив, відповідно до вимог ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надає позивач, особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.5,10). Заборгованість відповідача за вказані вище послуги станом на 01.09.2021 за період з 01.01.2013 по 31.08.2021 складає в сумі 87 208,31 грн, 3 % річних в сумі 1811,41 грн, інфляційні витрати в сумі 3853,14 грн (а.с.2-4). Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово- комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом першим частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. У відповідності до ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію й ін. послуги) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. За таких обставин, розглядаючи справу на підставі наданих позивачем доказів, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з теплопостачання з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми у загальному розмірі 92 872,86 грн. Отже, вимоги позову обґрунтуванні, належним чином доведені, а тому підлягають задоволенню. Далі, позивач у прохальній частині позову просить стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00 грн. Згідно із статтею 133 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 гривень, що підтверджено оригіналом платіжного доручення № 14114 (а.с.6). Оскільки позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved