Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини - два місяці з моменту набрання рішення законної сили. В обгрунтування позову вказує, що [INFO] померла її мати [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частина квартири по [ADDRESS] . За життя її мати склала заповіт на користь свого онука [PERSON] , яким належну їй частку 1/2 квартири заповіла йому. Однак [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, [PERSON] , яка доводилася дочкою померлої, спадщини не прийняла і не претендує на свою частку.Позивач вказує, що на момент смерті матері перебувала за кордоном, на цей період набула поширення пандемія, зумовлена захворюванням COVID-19, спричинена коронавірусом SARS-CoV-2, в країні Італії, де вона на той час перебувала, був введений локдаун, у зв`язку з чим було заборонено покидати місце проживання без нагальної потреби. Вказана ситуація і стала перешкодою для неї, щоб звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тому просить суд визнати причини пропуску строку поважними та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини - два місяці. В підготовче засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачі в підготовче засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнали. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними звукозаписуючими засобами не здійснювалося. Ознайомившись із доводами позовної заяви, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] . 02.08.2013 року [PERSON] склала заповіт , посвідчений приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Львівської області Плотицею Г.Д., яким належну їй частку квартири по [ADDRESS] заповіла своєму онукові [PERSON] , [INFO] . Із матеріалів справи судом встановлено, що померла [INFO] [PERSON] доводилася матір`ю позивача [PERSON] та бабою [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] , [INFO] , доводиться дочкою [PERSON] , однак спадщини після смерті матері не прийняла, і як підтвердила своєю заявою на свою частку в спадковому майні не претендує. Таким чином, після смерті [PERSON] , спадкоємець за законом [PERSON] спадщини не прийняв, тому відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування за законом одержують спадкоємці за законом. Згідно документа, офіційно перекладеного на українську мову, [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою : [ADDRESS] , засвідчується, що остання хворіла на COVID19 з 04.12.2020 року по 24.12.2020 року включно. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1222 ч.1ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Як встановлено судом із матеріалів справи, спадкоємець визначений в заповіті спадкодавцем[PERSON] , яка померла [INFO] , спадщини не прийняв, а тому спадкування майна померлої, здійснюється за законом, виходячи із змісту ст. 1223 ЦК України. Позивач, будучи спадкоємцем за законом першої черги, спадщини не прийняла, оскільки не проживала разом із спадкодавцем на момент її смерті, та не подала заяви до нотаріальної контори у визначений законом строк, а тому має право звернутися до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Встановивши обставини справи, що підтверджені наявними в матеріалах справи доказами, суд приходить до висновку, що причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є поважними, оскільки пов`язані з об`єктивними причинами, які не залежали від волі позивача, а саме наявністю заповіту, що виключало свого часу спадкування за законом, а також хвороба COVID 19, на яку позивач хворіла в період шестимісячного строку необхідного для звернення із заявою про прийняття спадщину, перебуваючи закордоном. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З врахуванням того, що відповідачі позов визнали, подавши про це заяву, до початку розгляду справи по суті, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що причина, з якої позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, є поважною, а тому їй слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Outcome: approved