Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, при цьому зазначивши, що з 28 вересня 2011 року вони перебувають у шлюбі, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Олевського районного управління юстиції Житомирської області за актовим записом № 89. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося, на даний час сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, примирення між сторонами неможливе.Також позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача на її користь витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді Винару Л.В. Ухвалою суду від 23.11.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву з проханням про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю. В судове засідання відповідач не з`явився, надав до суду письмову заяву з проханням про розгляд справи без його участі у зв`язку з карантином. Позовні вимоги визнає. Відзив на позов відповідач до суду не надав. Заперечення стосовно розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони з 28.09.2011 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Олевського районного управління юстиції Житомирської області за актовим записом № 89 (а.с. 4). Від спільного проживання в шлюбі сторони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.9), довідкою Олевської міської ради Житомирської області від 09.06.2021 року № 2827 (а.с. 10). Позивачка не перебуває на обліку з приводу вагітності в КНП «Олевська центральна лікарня», що стверджується медичною довідкою від 08.06.2021 року № 89 (а.с. 11). Під час спільного проживання у шлюбі між позивачкою та відповідачем виникли неприязні відносини, які створили обстановку при якій збереження сім`ї є неможливим, і у зв`язку з чим сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо та примирення між сторонами неможливе. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.ст.110,112 СК України з яких слідує, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Із ст.113 СК України слідує, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка у поданій до суду позовній заяві запевнила суд про те, що її рішення про розірвання шлюбу є остаточним і відповідає її волі. Обставин, які перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. В даному випадку суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливим, тому шлюб між ними слід розірвати. Після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивач, як сторона, на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 2 ст. 141 ЦПК України на стягнення з відповідача понесені нею та документально підтверджені судові витрати .

Outcome: approved