Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

30.11.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Приватне підприємство «Фірма Езра» про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позову зазначив, що 15.03.2020 року між ним та [PERSON] укладено договір позики грошових коштів № 1/15/03/2020, відповідно до умов якого позикодавець передав, а позичальник прийняв у власність грошові кошти у сумі 146098,40 грн. Пунктом 2 договору позичальник визнав, що отримав від позикодавця грошові кошти вказані у цьому договорі у розмірі зазначеному в п. 1 до підписання цього договору. Факт одержання грошових коштів підтверджується розпискою, власноручно написаною позичальником в момент передачі йому суми позики. Відповідно до п. 3 договору позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у сумі 146098,40 грн. до 19.08.2020. Повернення позики повинно бути здійснено в [ADDRESS] . Умовами пункту 5 договору визначили, що позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася на банківський рахунок позикодавця або в інший не заборонений діючим законодавством спосіб. Того ж дня, 15.03.2020, (до укладання договору позики) позичальник отримав від позикодавця, на умовах договору позики від 15.03.2020, грошові кошти в розмірі 146098,40 грн., про що позичальником складено власноруч відповідну розписку від 15.03.2020 15.03.2020 \~ \~ \~ \~між ним та [PERSON] та Приватним підприємством «Фірма «Езра» укладено договір поруки № 2/15/03/2020, за яким поручитель поручився перед позикодавцем за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми позики та збитків, розмір, термін та умови повернення яких встановлюються договором про надання позики від 15.03.2020 за № 1/15/03/2020 У пункті 2 договору поруки зазначено, що відповідно до умов договору про надання позики від 15.03.2020 № 1/15/03/2020 позикодавець надає позичальнику позику у сумі 146098,40 грн. зі строком повернення 19.08.2020. [PERSON] повинен був повернути суму позики в розмірі 146098,40 грн. до 19.08.2020 грн., оскільки не було повернуто гроші кошти, то строк порушення грошового зобов`язання настав 20.08.2020 у зв`язку з чим, здійснено нарахування 3% за період з 20.08.2020 по 22.11.2021на суму 146098,40 грн. За цей період 3% річних складають 5519,33 грн. Інфляційні нарахування на суму 146098,40 грн. здійснено за період з вересня 2020 по жовтень 2021. За цей період інфляційні втрати складають 18349,46 грн. На підставі вищевикладеного, [PERSON] просив суд стягнути солідарно з [PERSON] та ПП «Фірма Езра» основну суму боргу 146098,40, суму штрафу 29219,68 грн. 3% річних 5519,33 грн., інфляційні витрати 18349,46 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, причин неявки суду не повідомили, відзиву на позов не надійшло. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 15.03.2020 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики грошових коштів № 1/15/03/2020, відповідно до умов якого позикодавець передав, а позичальник прийняв у власність грошові кошти у сумі 146098,40 грн. (п. 1 договору). Пунктом 2 договору позичальник визнав, що отримав від позикодавця грошові кошти вказані у цьому договорі у розмірі зазначеному в п. 1 до підписання цього договору. Факт одержання грошових коштів підтверджується розпискою, власноручно написаною позичальником в момент передачі йому суми позики. Відповідно до п. 3 договору позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у сумі 146098,40 грн. до 19.08.2020. Повернення позики повинно бути здійснено в [ADDRESS] (п. 4 договору). Умовами пункту 5 договору сторони визначили, що позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася на банківський рахунок позикодавця або в інший не заборонений діючим законодавством спосіб. Відповідно до п. 10 договору, його складено і посвідчено в одному примірнику, який залишається у позикодавця, який зобов`язується після повного виконання позичальником зобов`язання за цим договором передати цей примірник позичальнику з відміткою про одержання грошей, а у випадку неможливості повернення боргового документа вказати про це у розписці, яку він повинен видати позичальнику відповідно до вимог статті 545 Цивільного Кодексу України. Того ж дня, 15.03.2020, (до укладання договору позики) позичальник отримав від позикодавця, на умовах договору позики від 15.03.2020, грошові кошти в розмірі 146098,40 грн., про що позичальником складено власноруч відповідну розписку від 15.03.2020 15.03.2020 між [PERSON] [PERSON] та Приватним підприємством «Фірма «Езра» укладено договір поруки № 2/15/03/2020, за яким поручитель поручився перед позикодавцем за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми позики та збитків, розмір, термін та умови повернення яких встановлюються договором про надання позики від 15.03.2020 за № 1/15/03/2020 (п. 1 договору). Згідно з п. 2 Договору поруки зазначено, що відповідно до умов договору про надання позики від 15.03.2020 № 1/15/03/2020 позикодавець надає позичальнику позику у сумі 146098,40 грн. зі строком повернення 19.08.2020. За умовами п. 3 договору поруки, поручитель має право самостійно виконувати зобов`язання за договором позики. Пунктами 4 та 5 договору поруки сторони погодили, що у разі невиконання зобов`язань за договором позики поручитель та позичальник відповідають перед позикодавцем як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед позикодавцем у тому ж обсязі, що і позичальник, включаючи сплату суми позики, штрафу та відшкодування збитків. Поручитель підтверджує, що він у повному обсязі ознайомлений із умовами договору про надання позики від 15.03.2020 № 1/15/03/2020, у тому числі із сумою, штрафом та строком виконання зобов`язання за ним (п. 7 договору поруки). Відповідно до п. 11 договору поруки, договір вступає в дію з моменту його підписання і діє до повного виконання зобов`язань за договором позики від 15.03.2020 № 1/15/03/2020. Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір. Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позичальникові таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За приписами ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст. 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Частиною 1 ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частиною ж 2 ст. 554 ЦК України визначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Позивач, на виконання умов договору, надав [PERSON] у тимчасове користування грошові кошти в розмірі 146098,40 грн., що підтверджується складеною [PERSON] власноруч розпискою від 15.03.2020 та пунктом 2 договору позики. [PERSON] , в свою чергу, зобов`язання по поверненню позики належним чином не виконав, у визначений договором строк не повернув позивачу грошові кошти. Факт заборгованості за позикою в розмірі 146098,40 грн. у відповідача [PERSON] перед позивачем підтверджується наявністю у позивача самого договору позики № 1/15/03/2020 від 15.03.2020 та розписки від 15.03.2020, складеної відповідачем [PERSON] . Враховуючи те, що зобов`язання за договором позики забезпечено порукою є підстави для стягнення солідарно з [PERSON] та ПП «Фірма «Езра» суму 146098,40 грн. основного боргу за договором позики грошових коштів № 1/15/03/2020 від 15.03.2020. Окрім того, за порушення відповідачем строків повернення грошових коштів, позивачем здійснено нарахування штрафу, 3% річних та інфляційних втрат. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України визначено, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пунктом 6 договору позики сторони визначили, якщо позичальник своєчасно не поверне позикодавцю суму позики або не у повному обсязі, визначеному п. 3 договору, він зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 100% від суми вказаної у п. 1 договору. Позивачем здійснено нарахування штрафу в розмірі 20% від суми невиконаного грошового зобов`язання: 146098,40 грн. (заборгованість)* 20% = 29219,68 грн. штрафу. Щодо позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат. Умовами до п. 3 договору також передбачено, що за несвоєчасне повернення позики позикодавець зобов`язаний сплатити позичальнику грошову суму відповідно до статті 625 Цивільного Кодексу України. Статтею ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, за вимогою кредитора зобов`язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений ІНШИЙ розмір відсотків. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. Як вже зазначалося вище, [PERSON] повинен був повернути суму позики в розмірі 146098,40 грн. до 19.08.2020 грн. Оскільки [PERSON] не було повернуто гроші кошти, то строк порушення грошового зобов`язання настав 20.08.2020. У зв`язку з чим, позивачем здійснено нарахування 3% за період з 20.08.2020 по 22.11.2021 на суму 146098,40 грн. За цей період 3% річних складають 5519,33 грн. Інфляційні нарахування на суму 146098,40 грн. здійснено за період з вересня 2020 по жовтень 2021. За цей період інфляційні втрати складають 18349,46 грн. Відповідно до п. 5 договору поруки поручитель відповідає перед позикодавцем у тому ж обсязі, що і позичальник, включаючи сплату суми позики, штрафу та відшкодування збитків. Частина 1ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачам надавався строк на надання до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, але відзив до суду не надходив. Відповідач не спростував наданий розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальний обов`язок передбачений ст.ст.12,13 ЦПК України. Отже, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд визнає його правильним, а також враховує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачами не спростовано належними та допустимими доказами, а також не надано альтернативного розрахунку. Отже, з [PERSON] та Приватного підприємства «Фірма «Езра» в солідарному порядку підлягає до стягнення штраф в розмірі 29219,68 грн., 3% річних в розмірі 5519,33 грн. та інфляційні втрати в розмірі 18349,46 грн Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що сума боргу підлягає стягненню з відповідачів у повному обсязі, оскільки при вирішенні спору по суті суд враховує вимоги ст.ст.12,81ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків ,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідачів на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у загальній сумі 1991,87 грн. в рівних частках по 995,93 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved