Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

28.01.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про втрату права користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що 23.07.1997 року у виконкомі Слохинівської сільської ради він зареєстрував шлюб із [PERSON] , яка змінила своє дівоче прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від спільного проживання у них є двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] та дочка - [PERSON] , [INFO] . 12.11.2004 року, на підставі договору дарування він став власником житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . 30.12.2004 року відповідачі були зареєстровані в його житловому будинку. Проте, життя з [PERSON] не склалося і в червні 2009 року дружина забрала їхніх спільних дітей і перейшла жити до своєї мами, [PERSON] . 07.05.2007 року шлюб між ним та [PERSON] розірвано. В даний час відповідачі не проживають з ним більше шести місяців і не ведуть спільне господарство. На його неодноразові звернення відповідачі відмовляються добровільно виселитися із житлового будинку, тому він змушений звернутися до суду, так як питання про втрату права користування жилим приміщенням відповідачами потрібне для оформлення субсидії на житловий будинок. Просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та стягнути з них судові витрати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2019 року справу передано для розгляду судді [PERSON] . Ухвалою судді від 08.04.2019 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 11 годину 00 хвилин 27.12.2019 року, однак із-за неявки відповідачів підготовче засідання відкладено на 09 годину 10 хвилин 05.05.2020 року. Ухвалою суду від 05.05.2020 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду на 09 годину 15 хвилин 20.11.2020 року. Наказом від 10.07.2020 року суддю [PERSON] відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю [INFO] . З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. № 573/07/2020 від 20.07.2020 року по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П. Ухвалою суду від 07.10.2020 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 14 годину 00 хвилин 08.12.2020 року, яке було відкладено на 12 годину 30 хвилин 12.05.2021 року. Ухвалою суду від 12.05.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 09 годину 30 хвилин 30.07.2021 року, яке було відкладено на 10 годину 00 хвилин 02.02.2022 року у зв`язку з неявкою відповідачів. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставни, викладені в позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 01.02.2022 року до суду надійшли заяви від відповідачів, в яких вони зазначили, що 28.12.2021 року через мобільний додаток «Дія» довідалися про те, що в провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Просять розглянути справу без їхньої участі, щодо задоволення позову [PERSON] не заперечують. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає \~задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ч. 1\~ст.\~379\~ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Відповідно до ч. 1\~ст.\~383\~ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. У відповідності до ч. 2\~ст.\~319\~ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У разі порушення своїх прав власник згідно зі\~ст. 391 ЦК України\~має право, зокрема, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При цьому положення\~ст. 391 ЦК України\~підлягають застосуванню у тих випадках, коли між сторонами не існує договірних відносин і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі укладеного з позивачем договору. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. За змістом ст. 156 ЖК УРСР члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК УРСР - дружина наймача, їх діти і батьки, може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно з ч.1 ст. 163 ЖК УРСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою статті 71 ЖК УРСР. Відповідно до ч.1 ст. 71 Житлового кодексу УРСР вбачається, що член сім`ї втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад шість місяців. Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до\~Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Частиною 1\~ст. 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим кодексом. Із договору дарування від 12.11.2004 року вбачається, що [PERSON] подарувала [PERSON] в дар житловий будинок з господарськими будівлями, які знаходяться в [ADDRESS] (а.с.9). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації від 23.12.2004 року, будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.8). Як встановлено в судовому засіданні, позивач перебував з 23.07.1997 року у шлюбі із [PERSON] , який було розірвано 07.05.2010 року (а.с.10, 14). Від спільного подружнього життя у них двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Із копії будинкової книги (а.с.17-23), вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані в [ADDRESS] (а.с.17-23). Відповідно до акту від 17.01.2019 року, складеного сільським головою Слохинівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області Королюк М.І., депутатами сільської ради [PERSON] , [PERSON] , було оглянуто житловий будинок [ADDRESS] , та встановлено, що в будинку [PERSON] зареєстровано 8 осіб, а дійсно проживає 6 осіб, дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , зареєстровані, але дійсно проживають у м. Київ (а.с.16). З акту обстеження матеріально-побутових умов жителя с.Слохині [PERSON] , [INFO] , від 30.11.2020 року складеного сільським головою [PERSON] та депутатами сільської ради [PERSON] , [PERSON] , відомо, що [PERSON] проживає у власному житловому будинку, де зареєстровані його діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які понад 10 років за даною адресою не проживають. В господарстві нічого не тримається. [PERSON] ніде не працює, користується земельною ділянкою, розміром 0,42 га (а.с.125). Довідкою, виданою виконавчим комітетом Слохинівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області (а.с.15) встановлено, що в будинку належному [PERSON] , дочка - [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , зареєстровані, але не проживають. Із пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] , відомо, що позивач [PERSON] є батьком відповідачів по справі. [PERSON] та [PERSON] в с.Слохині Самбірського району Львівської області не проживають з 2010 року. [PERSON] не чинив ніколи їм перешкод в користуванні житлом. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим доказам. Згідно ч. 1 ст.319 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 1 ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється за рішенням суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Наведені докази достовірно підтверджують відсутність [PERSON] , [PERSON] без поважних причин понад десять років за місцем реєстрації, тобто в [ADDRESS] . Будь-яких доказів про те, що позивачем їм створювалися перешкоди на проживання у даному будинку, відповідачі суду не представили і такі в суді здобуті не були, будь-яку угоду з позивачем про порядок користування житловим приміщенням відповідачі також не укладали, отже, у відповідності зі ст.71 ЖК УРСР відповідачі [PERSON] , [PERSON] втратили право на користування жилим приміщенням у будинку позивача. Отже, факт реєстрації місця проживання відповідачів у належному позивачу житловому приміщенні порушує право позивача на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю, в тому числі, оформлення субсидії та реалізації його майнових прав як власника будинку. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 1536 гривень 80 копійок, тобто по 768 гривень 40 копійок з кожного (а.с.1).

Outcome: approved