Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

АТ «Акцент-Банк» звернулось до Автозаводського районного суду міста Кременчука з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 68755, 15 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 18.03.2019 року банк надав [PERSON] кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів та відсотків, передбачених умовами кредитного договору, у зв`язку з чим, станом на 27.08.2021 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 68755,15 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 49457,09 грн., заборгованості по відсоткам - 19298,06 грн. Ураховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 18.03.2019 року в розмірі 68755,15 грн. та судові витрати у справі. Ухвалою суду від 18.10.2021 року відкрито провадження по справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику) сторін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 18.03.2019 року між сторонами було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого банк надав, а відповідач отримав в кредит грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 8 та зворотна сторона). Вказаний кредитний договір є договором приєднання і складається із Анкети-заяви, паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» та Умов та правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк», та тарифами, правилами користування, загальними умовами обслуговування та кредитування (а.с. 7 зворотна сторона - 14). Анкета-заява від 18.03.2019 року не містить відомостей про процентну ставку по кредиту, за порушення умов договору, даних про строк дії договору, строк кредитування, умови користування кредитом, зміну розміру кредитного ліміту, порядок отримання відсотків, права і обов`язки сторін, строк повернення кредиту й процентів. Відповідач отримав кредит, однак належним чином свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів не виконував. Розмір заборгованості за кредитом ( тіло кредиту) складає 49457,09 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «А-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18), у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), постанові від 20 травня 2020 року у справі № 588/62/18 (провадження № 61-40312св18), постанові Верховного Суду від 23 березня 2021 року (справа № 205/2098/18), викладено правовий висновок про те, що у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та Правил надання банківських послуг, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг - це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Встановивши вказані обставини, суд дійшов висновку, про те, що необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту, яка становить - 49457, 09 грн. Щодо заборгованості за відсотками, суд виходить з наступного. З матеріалів справи вбачається, що заява-анкета підписана позивачем в паперовому вигляді. Умови заяви-анкети не містять положень щодо визначення розміру відсоткової ставки. До позовної заяви банком додано Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», а саме тип кредитного продукту: «Універсальна», «Універсальна GOLD», в якому міститься інформація про умови кредитування. Вказаний паспорт підписаний електронним підписом [PERSON] (а.с. 7 (зворотна сторона) -8) Паспорт споживчого кредиту не містить відомостей про те, які умови із якою базовою процентною ставкою 3,9% на місяць (46,8% річних), 3,7% на місяць (44,4% річних) були прийняті відповідачем. Тому паспорт споживчого кредиту не може вважатися належним доказом щодо погоджених між сторонами розміру кредиту, процентної ставки, оскільки містить інформацію щодо кредитних карток Універсальна та Універсальна GOLD, однак які саме умови та тарифи були погоджені з відповідачем, матеріали справи не містять. Крім цього, інформація наведена в Паспорті споживчого кредиту зберігає чинність та є актуальною до 01 січня 2019 року, а кредитний договір укладено 18 березня 2019 року. Більш того, зі змісту цього паспорту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо. У розділі 4 вказаного паспорту зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Згідно зі ст. 9 «Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит» Розділу II «Інформаційне забезпечення договору про споживчий кредит та дії, що передують його укладенню» Закону України «Про споживче кредитування» споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися інформацією про умови кредитного договору для прийняття усвідомленого рішення. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. Отже, за змістом даної норми, паспорт споживчого кредиту це лише інформація, необхідна для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття позичальником обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту, яка надається кредитодавцем споживачу до укладення кредитного договору, а умови договору про споживчий кредит та форма його укладення визначені ст. 12, 13 Закону України «Про споживче кредитування» в розділі ІІІ «Договір про споживчий кредит» цього Закону. На підставі викладеного, слід дійти висновку, що паспорт споживчого кредиту не є складовою частиною кредитного договору, а є лише письмовою формою ознайомлення споживача до укладення договору з умовами різних видів кредитування для забезпечення йому можливості вибору серед альтернативних умов кредитування. Крім того, зазначені у вказаному паспорті дані по двох типах кредитного продукту не дозволяють суду зробити однозначний висновок відносно відповідача та ознайомлення ним з умовами по конкретній картці, адже доказування не може грунтуватись на припущеннях, що заборонено ч.6 ст.81 ЦПК України. З урахуванням викладеного, позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 49457 грн. 09 коп. Відповідно до норм ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на часткове задоволення позову та стягнення на користь позивача 49457 грн. 09, що становить 71,93 % від заявлених позовних вимог, з відповідача на користь банку підлягає стягненню судовий збір в сумі 1632 грн. 81 коп. (71,93 % від сплаченого судового збору в розмірі 2270 грн.).

Outcome: partial