Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

03 грудня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» (далі - ТОВ «Алекскредит») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з останнього заборгованість за Договором про надання кредиту № 1746361 від 19 грудня 2018 року, яка утворилася станом на 05 листопада 2021 року, в загальній сумі 13756,63 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 19 грудня 2018 року між ТОВ «Алекскредит» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту № 1746361. Відповідно до п. 1.1 Договору невід`ємною його частиною є «Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит», що розміщені на сайті кредитодавця. Вказаний договір було оформлено у порядку, передбаченому розділом 4 Правил, та відповідно до п. п. 5.1, 5.2 Правил, сторони домовились, що договір укладається в електронній формі шляхом використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Позивач належним чином виконав умови договору та 19.12.2018 року перерахував на картковий рахунок відповідача кредитні кошти (кредит) у розмірі 6000,00 гривень, які останній зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування кредитними коштами до 18 січня 2019 року. Пунктом 1.5 Договору визначено, що проценти за користуванням кредитом строком більше ніж 5 календарних днів (включаючи дострокове погашення кредиту) нараховуються, виходячи з фіксованої процентної ставки від визначеної в п. 1.4 Договору суми кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом. Процентна ставка складає 1,45 % в день. Відповідно до п. 5.3 Договору, у випадку прострочення строку зі сплати суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом, визначеного Договором, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю пеню в розмірі 3 % від основної суми за кожний день прострочення, починаючи з першого дня прострочення та до повного виконання позичальником умов цього договору. Першим днем прострочення вважається наступний день після закінчення строку, визначеного у п. 1.9 Договору. Відповідач, з урахуванням здійснених ним платежів, станом на 05 листопада 2021 року має заборгованість за кредитом в сумі 13756,63 грн., яка складається з наступного: 6000,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 2610,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000,00 грн. - заборгованість з пені; 992,40 грн. - інфляційні втрати за сумою кредиту, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України; 431,69 грн. - інфляційні втрати по процентам за користування кредитом, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України; 503,51 грн. - 3 % річних за сумою кредиту, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України; 219,03 грн. - 3 % річних по процентах за користування кредитом, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України. 15 грудня 2021 року ухвалою судді Крижопільського районного суду відкрито провадження у даній справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного провадження. Одночасно було витребувано з АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» підтвердження зарахування з 19.12.2018 року по 22.12.2018 року грошових коштів у розмірі 6000,00 грн. на платіжну картку [NUMBER] , держателем якої є [PERSON] . Ухвалою Крижопільського районного суду від 10 січня 2022 року розгляд справи відкладено в зв`язку з ненадходженням витребуваних судом доказів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив в разі неявки представника позивача розглянути справу у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги повністю визнає. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності учасників справи, за наявними в справі матеріалами. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 19 грудня 2018 року сторони уклали Договір про надання кредиту № 1746361. Відповідно до п. 1.1 Договору невід`ємною його частиною є «Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит», що розміщені на сайті кредитодавця. Даний договір було оформлено у порядку, передбаченому розділом 4 Правил, та відповідно до п. п. 5.1, 5.2 Правил, сторони домовились, що договір укладається в електронній формі шляхом використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Пунктом 1.5 Договору визначено, що проценти за користуванням кредитом строком більше ніж 5 календарних днів (включаючи дострокове погашення кредиту) нараховуються, виходячи з фіксованої процентної ставки від визначеної в п. 1.4 Договору суми кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом. Процентна ставка складає 1,45 % в день. Відповідно до п. 5.3 Договору, у випадку прострочення строку зі сплати суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом, визначеного Договором, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю пеню в розмірі 3 % від основної суми за кожний день прострочення, починаючи з першого дня прострочення та до повного виконання позичальником умов цього договору. Першим днем прострочення вважається наступний день після закінчення строку, визначеного у п. 1.9 Договору. ТОВ «Алекскредит» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, перерахувавши 19.12.2018 року на картковий рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 6000,00 гривень. Відповідач взяті на себе зобов`язання по виплаті кредитних коштів у строки, визначені кредитним договором, не виконує, внаслідок чого станом на 05 листопада 2021 року, у нього виникла заборгованість за кредитом в сумі 13756,63 грн., з яких: 6000,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 2610,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000,00 грн. - заборгованість з пені; 992,40 грн. - інфляційні втрати за сумою кредиту, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України; 431,69 грн. - інфляційні втрати по процентам за користування кредитом, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України; 503,51 грн. - 3 % річних за сумою кредиту, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України; 219,03 грн. - 3 % річних по процентах за користування кредитом, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються: Договором про надання кредиту № 1746361 від 19.12.2018 року, паспортом споживчого кредиту, Правилами надання кредиту ТОВ «Алекскредит», затверджених протоколом загальних зборів ТОВ «Алекскредит» № 01/11-18 від 01.11.2018 року, даними Log-file послідовності (хронології) дій сторін, детальним (щоденним) розрахунком заборгованості за Договором про надання кредиту № 1746361 від 19.12.2018 року станом на 05.11.2021 року, розрахунком відсотків за користування грошовими коштами за Договором про надання кредиту № 1746361 від 19.12.2018 року, розрахунком інфляційних збитків за Договором про надання кредиту № 1746361 від 19.12.2018 року, повідомленням ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» за вих.№ 5176-ВП від 20.09.2021 року, випискою з особового рахунку з 19.12.2018 року по 22.12.2018 року, наданою АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається в порядку передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначений статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладений з моменту одержання особою яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресовано пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути накладення шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку передбаченого статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку передбаченому статті 12 цього Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію») Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», передбачає, що пропозиція укласти електронний договір може включати умови, містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, має надаватись безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір було укладено та підписано в електронній формі, і такі дії сторін відповідають приписам ст. 6 та ст. 627 ЦК України, ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Оферта (пропозиція) укласти договір розміщена на сторінці відповідача в мережі Інтернет на сайті https://alexcredit.ua. Прийняття пропозиції відбувається шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття пропозиції в електронній формі, із зазначенням в ній бажаної суми кредиту, та її підписання в порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», тобто за допомогою аналога власноручного підпису. Відповідач заповнив заяву з метою отримання кредитних коштів, прийняв пропозицію оферти та приєдналась до умов публічного договору щодо правил та оформлення і видачі кредитів, які підписав електронним підписом аналогом власноручного підпису, вільно прийнявши умови договору. Виходячи з викладеного, судом встановлено, що вказаний вище кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті кредитодавця в мережі Інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частинами 1, 3 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість від виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При подачі позову позивачем було сплачено 2270 грн. судового збору. Отже, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 1135 грн. судового збору, решту - 1135 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved