Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

У грудні 2021 року до суду надійшла позовна заява\~Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача понесені витрати у розмірі 79067,87 грн. та судовий збір в сумі 2102,00 грн. В обґрунтування позову вказує, що 15 вересня 2017 року о 13:53 год. у м. Дніпро на перехресті пр. Д.Яворницького та вул. Короленко, водій [PERSON] , керуючи автомобілем Mercedes-Benz, н/з [NUMBER] , скоїла зіткнення з автомобілем Тоуоta, н/з [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортним засобам нанесені механічні пошкодження, заподіяні матеріальні збитки, постраждалих немає. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2017р. по справі №200/18721/17, яка набрала законної сили 27.11.2017 року, водія [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. між тим, відповідачкою не вжито жодних дій для відшкодування завданих збитків, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В позовній заяві позивач просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, справа розглядається в порядку заочного провадження. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на що, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд надходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, з наступних підстав. Відповідно до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14 листопада 2017 року по справі №200/1872/17, провадження №3/200/3977/17, яка набрала законної сили 27 листопада 2017 року, [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення \~у виді штрафу в розмірі 340 грн. Даною постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2017 року встановлено, що 15 вересня 2017 року о 13.53 год. водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «Mercedes», д.н.з [NUMBER] рухаючись в м. Дніпро на перехресті пр.Дмитра Яворницького та вул.Короленко, своєчасно не вжила заходів щодо зменшення швидкості руху аж до зупинки, внаслідок чого скоїла наїзд на автомобілі марки «Тоуоta», д.н.з [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та «Volkswagen»\~д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . В результаті ДТП автомобілі пошкоджено, травмованих немає. Постановою суду встановлено, що [PERSON] вчинено адміністративне правопорушення, передбачене\~ст.124 КУпАП, що полягає в порушенні пункту 12.3 ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів. 25 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 15 вересня 2017 року. 19 жовтня 2017 року власник автомобіля марки «Тоуоta», д.н.з [NUMBER] [PERSON] звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Листом від 02.10.2017 року № 3.1-05/44858/вих./1 Моторно (транспортне) страхове бюро України відповідно до умов договору № 2016/3 від 25.02.2016 року доручило ПРАТ «СК» АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ виконати в строк до 16.11.2017 врегулювати випадок, з наступними обставинами завданої шкоди: автомобіль марки «Тоуоta», державний номерний знак [NUMBER] , особа, якій завдано шкоду [PERSON] . Іншим учасником дорожньо-транспортної пригоди є [PERSON] , автомобіль Mercedes-Benz, н/з [NUMBER] , цивільно-правова відповідальність якого не застрахована. Згідно акта виконаних робіт та рахунка-фактура № 44858 від 20.11.2017 року, а також платіжного доручення №541839 від 19.01.2018 року Моторно (транспортне) страхове бюро України сплатило ПРАТ «СК» АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ за надання послуг з врегулювання події №44858, грошові кошти в сумі 1300,00 грн. Відповідно до Звіту №807 від 30.10.2017 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу вартість відновлювального ремонту ТЗ «Toyota Corolla», державний номерний знак [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 88294,17 грн. Наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України від 28.03.2018 року № 2866 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] » по справі № 44858 наказано Фінансовому управлінню сплатити на рахунок [PERSON] 77\~767,87 грн. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди. 29.03.2018 року Моторне (транспортне) страхове бюро України перерахувало на рахунок [PERSON] грошові кошти в сумі 77767,87 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 903284 від 29.03.2018 року. Відповідно до частини першої\~статті 1166 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини (частина друга\~статті 1166 ЦК України). Згідно з частинами першою, другою\~статті 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої\~статті 1188 ЦК України). Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1.\~статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Частиною першою\~статті 1191 ЦК України\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з підпунктом 38.2.1 пункту 38.2\~статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 року № 154/2094/16 у деліктних правовідносинах, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Суд вважає доведеною вину\~\~ [PERSON] у настанні ДТП та завданні шкоди автомобілю «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2017 року по справі №200/18721/17, провадження № 3/200/3977/17, яка набрала законної сили 27.11.2017. Сплата МТСБУ потерпілій особі страхового відшкодування, а також вартість послуг на збір документів та визначення розміру шкоди також підтверджуються матеріалами справи. Таким чином, з огляду на те, що Моторне (транспортне) страхове бюро України, прийнявши рішення про здійснення регламентної виплати за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, здійснило регламентну виплату потерпілій внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, як водія транспортного засобу, що не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, і в добровільному порядку понесені витрати не компенсував, будь-яких заперечень щодо суми страхового відшкодування та її виплати суду не надав, наявні правові підстави для стягнення з відповідача в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в розмірі 79067,87 грн. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2102,00 грн. На підставі викладеного, ст.ст.\~1166,\~1187,\~1188,\~1191 ЦК України,

Outcome: approved