Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Бойко О.В., звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1 про скасування свідоцтва про право на спадщину. В обґрунтування позову вказав, що відповідач [PERSON] є сином [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцями якого є відповідач та мати померлого [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 21/100 частин будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] прийняла спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном як співвласник цього майна та як особа, яка проживала зі спадкодавцем. Рішенням суду від 18.10.2018 року у справі № 405/6244/18 було встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] та факт їх спільного проживання. Однак, [PERSON] не встигла оформити спадщину, оскільки померла [INFO] . При цьому, [PERSON] за життя склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно позивачу [PERSON] . У червні 2019 року відповідач повідомив позивача про те, що він успадкував належну померлому [PERSON] 21/100 частину вказаного будинку, отримавши відповідне свідоцтво про право на спадщину. Вважає, що нотаріальна контора при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилася після смерті [PERSON] не з`ясувала коло всіх спадкоємців та незаконно видала вказане свідоцтво на ім`я відповідача [PERSON] . Вказав, що якщо спадкоємець помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, прав на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). За таких обставин, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 12.02.2020 року просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину № 2-257, видане відповідачу [PERSON] 06.06.2019 року Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 1 на 21/100 частин будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.06.2019 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 08.07.2019 року заяву представника позивача - адвоката Бойка О.В. про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на 21/100 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що належать [PERSON] , згідно свідоцтва про право на спадщину № 2-257, яке видане 06.06.2019 року Кропивницькою державною нотаріальною конторою № 1. 02.10.2019 року представник відповідача - адвокат Федоров З.Ф. подав до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав та вказав, що позивачем не надано доказів того, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , а тому оскаржуване свідоцтво про право на спадщину не порушує прав позивача. Вважає, що спільне проживання зі спадкодавцем на момент смерті останнього не є фактичним прийняттям спадщини в розумінні ст. 549 ЦК України 1963 року, що діяла на момент смерті [PERSON] . Зазначив, що до участі в справі не залучено всіх спадкоємців померлого [PERSON] . За таких обставин просить відмовити у задоволенні позову. 28.10.2019 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якому вказав, що [PERSON] прийняла спадщину після померлого [PERSON] , оскільки являлася співвласником будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а відтак вступила в управління та володіння спадковим майном у відповідності до ст. 549 ЦК України 1963 року та проживала в ньому до своєї смерті. Ухвалою суду від 09.12.2019 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача 02.02.2022 року подав у судове засідання заяву, в якій просив у задоволенні позову відмовити та розгляд справи провести без його участі. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надав. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі матеріалів справи та наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач [PERSON] народився [INFO] в м. Кіровоград та згідно свідоцтва про народження його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (т. 1, а.с. 86, 87). Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину, виданого 17.04.1972 року державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2-2061, після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] та син [PERSON] , [INFO] , успадкували 21/50 частину будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (т. 1, а.с. 12). 28.11.1971 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу (т. 1, а.с. 13). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05.02.1973 року Міськвідділом ЗАГС м. Кіровоград російською мовою, [PERSON] народився [INFO] та його батьками вказано [PERSON] та [PERSON] (т. 1, а.с. 81). Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень від 18.04.2018 року № 0019976079 [PERSON] , [INFO] був 05.11.1975 року усиновлений [PERSON] , [INFO] , а тому було внесено зміни до відомостей про батька в актовому записі про народження [PERSON] , [INFO] (т. 1, а.с. 14). Так, згідно свідоцтва про усиновлення від 19.03.1982 року, виданого Ленінським відділом ЗАГС м. Кіровоград російською мовою, [PERSON] , [INFO] , був усиновлений [PERSON] та дитині присвоєно прізвище ім`я та по-батькові [PERSON] (т. 1, а.с. 82). Як вбачається з архівної довідки ОКП «Кіровоградське ООБТІ» від 13.05.2019 року № 52819 [PERSON] та [PERSON] являються власниками по 21/100 частині будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 17.04.1972 року № 2-2061 (т. 1, а.с. 100). Згідно відповіді УДМС в Кіровоградській області від 12.04.2019 року [PERSON] , [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 25.03.1997 року (т. 1, а.с. 85). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (т. 1, а.с. 10). 15.04.2019 року [PERSON] звернувся до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] (т. 1, а.с. 79). 06.06.2019 року [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину та того ж дня державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 2-257, яким спадкоємцем [PERSON] , 1966 р.н., який помер [INFO] , визнано відповідача [PERSON] та дане свідоцтво поширюється на спадкове майно, а саме 21/100 частину будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину від 17.04.1972 року № 2-2061, (т. 1, а.с. 99, 107). Поряд з цим, згідно договору дарування, посвідченого 19.08.2017 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Бондаренко А.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2986, [PERSON] подарувала [PERSON] належну їй 21/100 частину будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (т. 1, а.с. 18-19). Окрім того, 23.04.2018 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Березовською О.В., за яким вона заповіла усі свої права, обов`язки та майно [PERSON] (т. 1, а.с. 36). Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.10.2018 року у цивільній справі № 405/6244/18 заяву [PERSON] , заінтересована особа: Кропивницький міський відділ ДРАЦС ГТУЮ у Кіровоградській області про встановлення факту, що має юридичне значення, задоволено, встановлено юридичний факт, а саме, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю померлого [INFO] [PERSON] , які на час відкриття спадщини [INFO] проживали разом за адресою: [ADDRESS] (т. 1, а.с. 16-17). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (т. 1, а.с. 11). Однак, постановою Кропивницького апеляційного суду від 03.12.2019 року рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.10.2018 року у цивільній справі № 405/6244/18 скасовано, а заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення - залишено без розгляду (т. 1, а.с. 142-145). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 19.06.2019 року № 70919544 [PERSON] являється власником 21/100 частини будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину № 2-257 від 06.06.2019 року, а [PERSON] - 21/100 частини вказаного будинку на підставі договору дарування № 2986 від 19.08.2017 року (т. 1, а.с. 22). Відповідно до п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України 2003 року, який набрав чинності 01.01.2004 року, правила книги шостої цього кодексу (ст.ст. 1216-1308) застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Як вбачається з листа Державного нотаріального архіву Кіровоградської області від 11.04.2019 року № 306/01-17 спадкових справ з 1997 року по 2004 рік з державних нотаріальних контор м. Кропивницький, після смерті [PERSON] , заяв про прийняття спадщини не подавалось, свідоцтв про право на спадщину не видавалось (т. 1, а.с.. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963 року, в редакції, що діяла на час смерті [PERSON] , визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Так, згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Однак, позивач не надав достатніх доказів порушення його права на спадщину померлої [PERSON] внаслідок отримання відповідачем спадщини від померлого [PERSON] , оскільки позивачем не доведено факту наявності родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . У свою чергу, рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.10.2018 року, на яке він посилався у позові як на доказ даних обставин, скасоване, а інших доказів, що підтверджували б дані обставини позивачем не надано. За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки позивачем не обґрунтовано порушення його прав оскаржуваним свідоцтвом про право на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] , виданим на ім`я відповідача [PERSON] . Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову, а тому заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою суду від 08.07.2019 року підлягають скасуванню.

Outcome: dismissed