Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів шляхом стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 11258,69 доларів США та 20000 грн. В обґрунтування позову вказав, що 2019 році він уклав три договори вкладу, а саме: SAMDNWFD0072422842600 від 06.08.2019 року, SAMDNWFD0072415417000 від 29.07.2019 року та SAMDNWFD0072417917900 від 31.07.2019 року За цими договорами відповідач прийняв у нього грошові кошти у розмірі 4000 доларів США, 20000 грн. та 7200 доларів США відповідно. Строк дії вкладів складає 1 місяць до 06.05.2021 року та до 28.04.2021 року включно. При цьому, за умовами цих договорів у разі відсутності у банка заяви клієнта про небажання продовжувати вклад після закінчення строку вкладу банк має право неодноразово автоматично продовжити вклад ще на один місячний строк. 19.05.2021 року відповідач отримав від позивача заяву про небажання продовжувати термін вкладу по вказаним договорами, однак відповідач дані вклади не повернув. При цьому, відповідач на запит Національного Банку України повідомив, що 19.05.2016 року між банком та СТОВ «Заповіт» була укладена угода по кредитному ліміту на суму 579459,25 грн., а 16.07.2017 року між банком та позивачем було укладено договір поруки, а станом на 25.06.2021 року по даному кредитному договору існує заборгованість. Вважає, що відповідач незаконно обмежив право позивача на розпорядження грошовими коштами, а тому просить стягнути з відповідача на користь позивача 11258,69 доларів США та 20000 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.08.2021 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. \~ \~ \~ \~21.10.2021 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та вказав, що 19.05.2016 року між банком та СТОВ «Заповіт» була укладена угода по кредитному ліміту на суму 579459,25 грн., а 16.07.2017 року з метою забезпечення виконання СТОВ «Заповіт» зобов`язань за вказаним кредитним договором між банком та позивачем було укладено договір поруки. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» якщо клієнт є поручителем за кредитом, за яким існує заборгованість, банк має право на свій розсуд після закінчення строку вкладу перерахувати вклад і нараховані проценти на рахунок клієнта та в подальшому використовувати їх для погашення заборгованості або розірвати договір вкладу та перерахувати вклад і нараховані проценти на рахунок клієнта та в подальшому використовувати їх для погашення заборгованості. Вважає, що оскільки договір поруки від 16.08.2017 року не визнаний припиненим банк має право після закінчення строку депозитних договорів перерахувати депозитні кошти на погашення заборгованості. За таких обставин просить відмовити у задоволенні позову. Ухвалою суду від 03.11.2021 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та його представник адвокат Захарченко І.В. позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Також вказали, що жодних боргових зобов`язань перед банком позивач не має. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, доводи відзиву на позовну заяву підтримав, просив відмовити у задоволенні позову. Також зазначив, що позивач є поручителем за кредитним договором, укладеним між банком та СТОВ «Заповіт», за яким наявна прострочена заборгованість, а тому банк має право не повертати депозити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 06.08.2019 року [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» уклали договір банківського вкладу, що оформлений заявою позивача про приєднання SAMDNWFD0072422842600 Вклад «Стандарт» на 1 місяць від 06.08.2019 року (а.с. 3). Підписанням цієї заяви позивач приєднався до розділу 1.1 «Загальні положення», підрозділу 2.2.1 «Загальні положення», та підрозділу 2.2.2. «Види вкладів» Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою: http://privatbank.ua/terms в редакції чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять договір банківського вкладу. За умовами цього договору банк приймає від клієнта грошову суму на вкладний рахунок та зобов`язується виплатити клієнту суму вкладу і проценти на неї на умовах цього договору. Відповідно до п. 5.1 Заяви у разі відсутності у банка заяви клієнта про небажання продовжувати вклад після закінчення строку вкладу банк має право автоматично продовжити вклад ще на один місячний строк. Строк вкладу продовжується неодноразово, автоматично. Згідно п. 4.1 Заяви якщо клієнт вимагає видати частину вкладу або закрити вклад, то зобов`язання за цим договором припиняються і вклад повертається. Відповідно до п. 2.2.1.13 Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою: http://privatbank.ua/terms в редакції чинній на дату підписання цієї заяви (витяг з яких надано позивачем) при наявності у клієнта простроченої заборгованості за кредитами та/або кредитними лімітами, а також процентами за їх користування, по яких клієнт є поручителем, банк має право на свій розсуд після закінчення строку вкладу перерахувати вклад і нараховані проценти на рахунок клієнта та в подальшому використовувати їх для погашення заборгованості або розірвати договір вкладу і перерахувати вклад і нараховані проценти на рахунок клієнта та в подальшому використовувати їх для погашення заборгованості (а.с. 13-24). Згідно п. 2.2.1.14 Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» за наявності у клієнта простроченої заборгованості за кредитами та/або кредитними лімітами, а також процентами за їх користування, по яких клієнт є поручителем, за умови дострокового розірвання депозиту за ініціативою клієнта вклад та нараховані відсотки клієнт доручає перерахувати на його поточний/картковий рахунок, відкритий у АТ КБ «Приватбанк» Початкова сума вкладу 2300 доларів США, залишок на вкладу станом на 07.04.2021 року 4019,7 доларів США (а.с. 4). Також, 31.07.2019 року [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» уклали договір банківського вкладу, що оформлений заявою позивача про приєднання SAMDNWFD0072417917900 Вклад «Стандарт» на 1 місяць від 31.07.2019 року з аналогічними умовами. Початкова сума вкладу 7200 доларів США, залишок на вкладу станом на 07.04.2021 року 7238,99 доларів США (а.с. 7, 8). Крім того, 29.07.2019 року [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» уклали договір банківського вкладу, що оформлений заявою позивача про приєднання SAMDNWFD0072417917900 Вклад «Стандарт» на 1 місяць від 29.07.2019 року з аналогічними умовами. Початкова сума вкладу 20000 грн., залишок на вкладу станом на 07.04.2021 року 20000 грн. (а.с. 10, 11). Факт внесення позивачем коштів за даними депозитними договорами підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 5, 6 , 9, 12). 13.05.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про відмову від продовження терміну вкладу, в якій вимагав після закінчення строку вкладу по вказаним договорам повернути йому залишок на вкладі у розмірі у 11258,69 доларів США та 20000 грн. (а.с. 25). Дана заява була отримана відповідачем 19.05.2021 року, що підтверджується роздруківкою відстеження посилок Укрпошти (а.с. 25). Як вбачається з відповіді на скаргу [PERSON] щодо взаємовідносин з АТ КБ «Приватбанк» Національний Банк України своїм листом від 14.07.2021 року № 14-0004/63749 повідомив, що відповідач на запит НБУ повідомив, що 19.05.2016 року між банком та СТОВ «Заповіт» була укладена угода по кредитному ліміту на суму 579459,25 грн. 16.07.2017 року між банком та позивачем з метою забезпечення виконання СТОВ «Заповіт» своїх зобов`язань за кредитним договором було укладено договір поруки, а станом на 25.06.2021 року по даному кредитному договору існує заборгованість (а.с. 26-28). Поряд з цим, рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 04.11.2020 року, яке набрало законної сили, у задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] , третя особа СТОВ «Заповіт» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 19.05.2016 року в розмірі 579459,25 грн. відмовлено, оскільки кредитний ліміт за кредитними зобов`язаннями СТОВ «Заповіт» збільшено без погодження з поручителем, що тягне за собою припинення договору поруки № р1502873467143610125 від 16.08.2017 року (а.с. 29-33). Згідно ст.ст. 319, 321\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, держава не втручається у здійснення власником права власності, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з ч.ч. 1, 3\~ст. 1058 ЦК України\~за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовується положення про договір банківського рахунка (глава 72 ЦК України), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору вкладу. Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Згідно ч. 2\~ст. 1060 ЦК України\~за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.\~1071\~ЦК України\~банк може\~списати грошові\~кошти з\~рахунка клієнта\~на підставі\~його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Згідно ст. 1074 ЦК України\~обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Згідно ст.ст.\~525, 526, 615\~ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.\~Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.\~77-80\~цього Кодексу. Так, в матеріалах справи відсутні жодні докази наявності у [PERSON] простроченої заборгованості за кредитами та/або кредитними лімітами, а також процентами за їх користування, по яких клієнт є поручителем. Таким чином, обмеження права позивача щодо отримання коштів, які є його власністю є безпідставним та таким, що суперечать чинному законодавству України. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язання за вказаними договорами банківського вкладу належним чином не виконав, на вимогу вкладника [PERSON] від 13.05.20219 року вклад не повернув, у зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вклад у розмірі 11258,69 доларів США та 20000 грн. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню 301732,89 грн. (11258 доларів США) +20000 грн. х 1% = 3217,33 грн. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.\~319, 321, 526, 625, 1058, 1059, 1074 ЦК України,\~

Outcome: approved