Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що утворилась за період з 01 лютого 2003 року по 31 травня 2021 року, у сумі 76695 грн. 07 коп., інфляційних витрат в розмірі 2439 грн. 56 коп., 3 % річних в розмірі 1154 грн. 64 коп. та судовий збір В обґрунтування позову КП «Харківські теплові мережі» посилалося на те, що згідно з рішенням Харківського міськвиконкому № 1407 від 23 грудня 1998 року «Про призначення виконавців послуг у житловому фонді» (зі змінами) позивач є виконавцем послуг по централізованому теплопостачанню і підігріву гарячої води в житловому фонді м. Харкова. Відповідач проживає у квартирі з централізованою системою опалення та теплопостачання, отримував послуги, які надає позивач, але оплату за надані послуги не здійснював, внаслідок чого за ним виникла заборгованість. Ухвалою суду від 20 жовтня 2021 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій він просить застосувати строки позовної давності до позовних вимог позивача про стягнення заборгованості за надані послуги. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Судовим розглядом встановлено, що згідно з рішенням Харківського міськвиконкому від 23 грудня 1998 року № 1407 «Про призначення виконавців послуг у житловому фонді» (зі змінами, внесеними рішенням від 30 вересня 2001 року № 946) позивач є виконавцем послуг по централізованому теплопостачанню і підігріву гарячої води в житловому фонді м. Харкова. Згідно з довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 01 жовтня 2020 року, долученої позивачем до позовної заяви, за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] . Позивач надавав відповідачу послуги по опаленню та гарячому водопостачанню їх квартири, але відповідач не в повному обсязі сплачував вартість спожитих послуг, внаслідок чого, згідно з відомістю нарахувань та оплати за послуги теплопостачання, за ним виникла заборгованість в загальному розмірі 76695 грн. 07 коп., що утворилась за період з 01 лютого 2003 року по 31 травня 2021 року, інфляційні витрати в розмірі 2439 грн. 56 коп., 3 % річних в розмірі 1154 грн. 64 коп. Відповідно до ст. 68 ЖК України «Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вноситься щомісяця...». Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води» плата за житлово комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії, або до затверджених нормативів (норм) споживання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. У постанові Верховного Суду (у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду) від 26.10.2018 у справі № 922/4099/17 з огляду на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 у справі № 918/329/16, наведено висновок про те, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 ЦК, не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 ЦК, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат. Стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. Аналогічні за змістом висновки сформульовано у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/16945/14, від 27.04.2018 у справі № 908/1394/17, від 21.11.2018 у справі № 642/493/17-ц. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат і 3 % річних, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК на суму основного боргу, який відповідачем не сплачено, загалом заявлено у межах строку позовної давності, що підтверджується наданою позивачем відомістю нарахувань інфляційних втрат та 3% річних за останні три роки. Суд вважає обґрунтованим клопотання представника відповідача про застосування до спірних правовідносин встановленого ст. 257 ЦК України трирічного строку позовної давності, і вважає за необхідне відмовити позивачу у стягненні з відповідача заборгованості за надані послуги за період з 01 лютого 2003 року по 31 травня 2018 року. Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги по опаленню та гарячому водопостачанню квартири в межах трирічного строку позовної давності за період з 31 травня 2018 року по 31 травня 2021 року в розмірі 27865 грн. 42 коп., інфляційні витрати в розмірі 2439 грн. 56 коп., 3 % річних в розмірі 1154 грн. 64 коп., що підтверджено наданими розрахунками. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2270 грн. Відповідно до ст. ст. 12 - 19, 141, 265 268, 354 ЦПК України, ст. 625 ЦК України, ст. 68 ЖК України, «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», суд -

Outcome: partial