Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

10.12.2021 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» (далі - ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ»), у якій позивач просить стягнути з відповідача на його користь 13313,63 грн, з яких: сума основного боргу - 12134,07 грн, 3% річних - 363,38 грн, інфляційні витрати - 816,18 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються позивачем, на підставі типового договору постачання природного газу, офіційно опублікованого ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31.12.2015. Унаслідок несвоєчасної та неповної оплати послуг відповідачем за період з 31.08.2019 по 30.11.2021 виникла заборгованість у зазначеному розмірі. Крім того, у зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природний газ позивачем нараховані 3% річних та інфляційні втрати. 05.07.2021 Балаклійським районним судом Харківської області у видачі судового наказу за заявою ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» щодо стягнення з відповідача заборгованості за послуги газопостачання з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних було відмовлено. Вищенаведене стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судовому засіданні присутня не була, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та повне визнання позовних вимог. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності до стст. 15,16 ЦК України, ст.3 ЦПК України, кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Судом установлені такі факти та відповідні правовідносини. [PERSON] зареєстрована та фактично проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] . ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» з 01.07.2015 здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої Національною Комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України, згідно Постанови № 1588 від 21.05.2015 (переоформлена на безстрокову Постановою № 2283 від 08.09.2015), та з 11.05.2017 - згідно Постанови № 633 від 11.05.2017 (виданої на постачання природного газу на території України). На ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу населенню Харківської області згідно Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» за адресою: [ADDRESS] , за якою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи (Операторами ГРМ) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 (далі - Правила). У відповідності до розділу III Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Типовий договір постачання природного газу з побутовим споживачем затверджено постановою НКРЕКП від 01.12.2015 № 2500 «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам», яка набрала чинності з 01.12.2015. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. У відповідності до розділу III Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Відповідач приєднався до умов Типового договору фактичним споживанням природного газу після офіційного опублікування договору ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» та частковою сплатою рахунку за поставлений природний газ у грудні 2020. Отже, між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з постачання природного газу. Пунктом 5 частини 2 статті 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За змістом абз.2 п.22 Розділу ІІІ Правил (який діяв в період існування договірних правовідносин між сторонами), побутовий споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. У відповідності до п.14 Розділу ІІІ Правил (який діяв в період існування договірних правовідносин між сторонами) розрахунковим періодом є календарний місяць. Згідно із п.17 Розділу ІІІ Правил (який діяв в період існування договірних правовідносин між сторонами), якщо побутовий споживач не здійснив оплату за спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу. Постачальник має право здійснити заходи з припинення газопостачання споживачу через залучення до цих робіт Оператора ГРМ. 05.07.2021 ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за оплату послуг з газопостачання. Згідно довідки про заборгованість за природний газ перед ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , за особовим рахунком № [NUMBER] заборгованість за послуги з газопостачання з 31.08.2019 станом на 30.11.2021 становить 12134,07 грн, сума 3% річних 363,38 грн, інфляційні втрати 816,18 грн. Статтею 526 ЦК України передбачене, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із огляду на викладене, суд вбачає наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за послуги з газопостачання у відповідності до довідки про заборгованість, наданої позивачем, з якою погоджується суд, в розмірі 12134,07 грн, 3% річних у сумі 363,38 грн, інфляційних втрат в розмірі 816,18 грн. Згідно з платіжними дорученнями № 37 від 30.11.2021 при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2043,00 грн. Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви, а саме- сплачені 227,00 грн судового збору у справі № 610/1835/21, що підтверджується платіжним дорученням № 141 від 16 червня 2021 року. У відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Беручи до уваги вищенаведене, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету 1135,00 гривень, що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову (2270,00 х 0,5 = 1135,00). Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у сумі 1135,00 грн відповідно до ст.141 ЦПК України стягуються з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved