Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

03.12.2021 адвокат Шумілова Наталя Ігорівна, яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду із заявою, заінтересована особа Державний нотаріальний архів Миколаївської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі-продажу гаража № [NUMBER] , загальною площею 21,3 кв. м. з цегляним підвалом, який знаходиться у автокооперативі гаражів «Темвод» м. Миколаєва, укладеного між [PERSON] та [PERSON] . В обґрунтування вимог у заяві зазначено, що 05.06.1998 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу гаража - кам`яний гараж № [NUMBER] з цегляним підвалом у авто кооперативі гаражів «Темвод», який був посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ігнатенко В.С. При цьому у договорі прізвище [PERSON] помилково зазначено як « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] помер. [INFO] син померлого [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, про що 31.08.2021 року зареєстровано спадкову справу 68221875. Приватний нотаріус, який посвідчувала договір купівлі-продажу гаража від 05.06.1998 року припинила свою діяльність як приватний нотаріус у зв`язку з чим всі нотаріальні справи нею були передані до Державного нотаріального архіву Миколаївської області, куди представником заявника 18.11.2021 року було подано адвокатський запит щодо надання відповіді стосовно внесення виправлень в договорі купівлі-продажу гаража, однак відповіддю від 19.11.2021 року повідомлено, що виконати вимоги запиту є неможливим. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду із вищезазначеною заявою. Посилаючись на викладене представник заявника просила заяву задовольнити. У судове засідання представник заявника адвокат Шумілова Н.І. не з`явилася, надала до суду заяву, у якій просила розглядати справу у її відсутність, заяву підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Державного нотаріального архіву Миколаївської області до суду не з`явився, поштою до суду надійшла його заява з проханням розглянути справу без представника державної нотаріального архіву та прийняти рішення на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. П. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорт. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Судом встановлено, що 05.06.1998 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу гаража, який був посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу за реєстровим №2682. 18.11.2021 року адвокатом Шуміловою Н.І. в інтересах [PERSON] до Державного нотаріального архіву Миколаївської області подано адвокатський запит щодо внесення виправлень в договорі купівлі-продажу гаража від 05.06.1998 року. Листом від 19.11.2021 року за №1561/01-21 завідувача Державного нотаріального архіву Миколаївської області адвоката Шумілову Н.І. повідомлено, що виконання її запиту неможливе. Згідно свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] його батьком є [PERSON] . [INFO] батько заявника [PERSON] помер. Після його смерті заявник звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Боненко Т.Л. з питання оформлення своїх спадкових справ за законом, нотаріусом 31.08.2021 року заведено спадкову справу №68221875. Проте в зв`язку із тим, що у договорі купівлі-продажу гаража від 05.06.1998 року помилково зазначено прізвище батька заявника як « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] » заявник не має можливості повною мірою реалізувати своє право на прийняття спадщини. Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. Також згідно п. 12 вищевказаної Постанови, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК України (в редакції від 15.12.2017 ст. 315 ЦПК України) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме у договорі купівлі-продажу гаража від 05.06.1998 року, допущено помилку, усунення якої є неможливим в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту належності вказаного документу має для заявника юридичне значення, оскільки наявність розбіжностей позбавляє її можливості для призначення пенсії, а відтак суд вважає заяву заявника обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved