Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 20416,09 грн., яка складається з 15478,07 грн. заборгованості за кредитом та 4938,02 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом. В обґрунтування позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» зазначено, що відповідно до укладеного договору б/н від 16.07.2008 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом в заяві. При укладенні вказаного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, якою врегульовано норми щодо договорів приєднання. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 15.06.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 20416,09 грн., яка складається з 15478,07 грн. заборгованості за кредитом та 4938,02 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, яка до цього часу не погашена, та яку Банк просить суд стягнути з відповідачки на свою користь. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова області від 20.07.2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду. 18.10.2021 року до матеріалів справи від уповноваженого представника відповідача А. Ломага надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись зокрема на те, що 16.07.2008 року [PERSON] звернулась до ЗАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала анкету-заяву від 16.07.2008 року. У заяві зазначено, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифам банку складає між відповідачкою та Банком договір про надання банківських послуг і Тарифами Банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Зазначені документи надані позивачем до позовної заяви, проте на них відсутній підпис [PERSON] . Також, матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до позовної заяви Умови та Тарифи розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Крім того, доказами суми боргу за тілом кредиту позивач вказує: виписку за договором б/н станом на 16.06.2021 року та розрахунок заборгованості, який ним проведено самостійно, проте вказана виписка за договором б/н, яка надана для підтвердження розміру заборгованості відповідача перед банком не містить таких обов`язкових реквізитів: номер особового рахунку; код банку, в якому відкрито рахунок; код валюти; суму вихідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку. Отже надана виписка по договору б/н від 16.06.2021 року є неналежним доказом використання відповідачем кредитних коштів. Розрахунок заборгованості здійснено самостійно позивачем та у ньому відображено зростання заборгованості хаотичним арифметичним підсумком без посилання та взаємозв`язку із банківською випискою руху коштів по відкритому рахунку на ім`я [PERSON] в установі Банку. Також, матеріали справи не містять додатків, які визначають розмір ліміту та зміну його розміру, у зв`язку з чим, відповідач та суд позбавлені можливості перевірити доводи позивача в частині наданих до користування коштів. Кожен доданий до позову документ, окрім заяви-анкети від 16.07.2008 року та копії паспорта відповідача, не дають можливості встановити причетність розрахунків до [PERSON] та можуть бути застосовані до будь-якої особи для покладання на неї обов`язків зі стягнення заборгованості. Враховуючи викладене, представник відповідача вважає що відсутні підстави для задоволення позову. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивача за довіреністю Дашка В.М. про розгляд справи за відсутності позивача, в якому вона підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення суду Відповідачка [PERSON] та її уповноважений представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. 02.02.2022 року від представника позивачки [PERSON] до матеріалів справи надійшла заява про розгляд справи без участі сторони відповідача, в якій представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17.07.2008 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві та довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». При цьому, при укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до Умов кредитування з використанням кредитку «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», які також підписані відповідачем, останній зобов`язався щомісяця сплачувати грошові кошти у розмірі 7% від суми заборгованості (але не менше 50,00 грн та не більше залишку заборгованості). В порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 15.06.2021 року утворилась заборгованість, які до цього часу не погашена. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що шляхом підписання Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку між банком та [PERSON] 16.07.2008 року укладено кредитний договір, позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В подальшому суми кредитного ліміту були змінювались: 17.07.2008 року до 1500,00 грн.; 24.10.2021 року до 750,00 грн.; 25.10.2008 року до 750,00 грн.; 05.11.2008 року до 500,00 грн.; 10.07.2010 року до 3000,00 грн.; 30.09.2010 року до 5200,00 грн.; 26.10.2010 року до 5700,00 грн.; 31.01.2017 року до 5900,00 грн.; 17.02.2017 року до 5900,00 грн.; 22.08.2017 року до 16000,00 грн.; 23.01.2020 року до 0,00 грн., що підтверджено довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я [PERSON] та Виписками за договором б/н від 16.07.2008 року. Однак, відповідачка належним чином свої зобов`язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснила, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 15.06.2021 року утворилась заборгованість за тілом кредиту в сумі 15478,07 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Стосовно пред`явлених банком до стягнення відсотків за користування кредитом, відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 15.06.2021 року суд зазначає, що стороною позивача долучено до матеріалів справи копію довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", з якої вбачається, що відповідачу встановлено процентну ставку у розмірі 3% (36,00%). Стороною позивачем наданий обґрунтований розрахунок заборгованості за процентами, у зв`язку з чим, суд вважає позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом у розмірі 4938,02 грн. обґрунтованою та підлягаючою задоволенню. Стосовно посилання сторони відповідача на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідачка ознайомилася і погодилася з саме з цими Умовами, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, щодо умов та правил зміни кредитного ліміту, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів) та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування, суд вважає необхідним зазначити, що матеріали справи містять підпис відповідачки на заяві від 16.07.2008 року, в якій зазначено, що відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді, а також на Умовах кредитування з використанням кредитку «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» від 16.07.2008 року, якими передбачений порядок нарахування. Крім того, з наданої позивачем Виписки за договором б/н, укладеним між сторонами 16.07.2008 року, вбачається, що [PERSON] весь період часу дії кредитного договору систематично користувалася кредитними коштами. Таким чином, судом відхиляються заперечення сторони відповідача, оскільки вони ґрунтуються на довільному та помилковому тлумаченні приписів чинного законодавства, не доведені суду жодним конкретним доказом, та позбавлені правового та фактичного обґрунтування. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved