Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

16.09.2019 року позивачі звернулись до суду з позовною заявою до АТ «Перший український міжнародний банк», [PERSON] про визнання колективного договору частково недійсним та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просять суд поновити строк на право звернення до суду з відповідним позовом з підстав його пропуску з поважних і незалежних від них причин; встановити нікчемність частин Колективного договору ПАТ «Перший український міжнародний банк», правонаступником якого є АТ «Перший український міжнародний банк», затвердженого на зборах представників трудового колективу ПАТ «ПУМБ» протоколом №1 від 29.07.2016 року, а саме - п.5,6, п.5.7 та Додатку №3, що є невід`ємною частиною Колективного договору, під назвою «Перелік посад працівників, що мають право на додаткову відпустку тривалістю чотири календарні дні за ненормований робочий день» повністю; визнати недійсними з моменту укладання Колективного договору ПАТ «Перший український міжнародний банк», правонаступником якого є АТ «Перший український міжнародний банк», затвердженого на зборах представників трудового колективу ПАТ «ПУМБ» протоколом №1 від 29.07.2016 року з наступними змінами і доповненнями, нікчемні частини цього договору; зобов`язати АТ «Перший український міжнародний банк» здійснити нарахування і виплату [PERSON] заробітної плати за надурочні роботи за період з 01 грудня 2015 року по даний час; зобов`язати АТ «Перший український міжнародний банк» здійснити нарахування і виплату [PERSON] заробітної плати за надурочні роботи за період з 18 березня 2016 року по 31 жовтня 2018 року включно. В обгрунтування позовних вимог зазначили, що на підставі заяви [PERSON] від 02.12.2015 року про прийняття на работу, наказом відповідача його було прийнято на посаду інкасатора - водія автотранспортних засобів відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей м. Харків Управління інкасації ПУМБ Головний офіс м. Київ, з випробувальним терміном 1 місяць, з посадовим окладом 3400 грн. на місяць, встановлено з 02.12.2015 року [PERSON] персональну надбавку до посадового окладу у розмірі 1600 грн. на місяць і визначено робоче місце [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Письмова форма трудового договору не укладалась, як і не повідомлялось про істотну умову праці-режим роботи. Протягом тривалого часу сумлінного виконання посадових обов`язків він помітив, що відбувається порушеня його прав на оплату праці відповідно до фактично відпрацьованого часу. Отримавши в листопаді 2018 року відповідь від відповідача на власне звернення від 24.09.2018 року, з отриманих документів вбачалась очевидна невідповідність фактично відпрацьованого [PERSON] робочого часу на зазначеній посаді. В подальшому на адвокатський запит [PERSON] отримав копію колективного договору АТ «ПУМБ». Також у період часу з 18.05.2016 року по 31.10.2018 року на посаді інкасатора-водія автотранспортних засобів працював [PERSON] , який був звільнений за угодою сторін. Після ознайомлення з документами, які надав йому [PERSON] , [PERSON] побачив власні порушення трудових прав, які мали і мають місце в роботі прав всіх водіїв-інкасаторів АТ «ПУМБ», зокрема факт залучення зазначеної категорії працівників до понаднормової роботи з юридичним формулюванням «ненормований робочий день», що мало своїм наслідком порушення прав, в тому числі щодо оплати праці за фактично відпрацьований час. [PERSON] та [PERSON] вважають, що п.п.5.6., 5.7., Додаток №3 Колективного договору порушуються їх трудові права, а тому такі є нікчемними в силу вимог Закону, а саме ч.2 ст.5 Закону України «Про колективний договір», згідно із якими умови колективних договорів або угод, що погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, є недійсними, і забороняється включати їх до договорів і угод. Тобто такі умови є недійсними в силу Закону. Також зазначають, що звернулися до суду за захистом саме своїх прав в індивідуальному порядку, оскільки вважали, що оспорювані пункти колективного договору порушують їх права як працівників підприємства. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19.09.2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до АТ «Перший український міжнародний банк», [PERSON] про визнання колективного договору частково недійсним та зобов`язання вчинити певні дії. 10.12.2019 року постановою Харківського апеляційного суду м. Харкова ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19.09.2019 року скасовано з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19.12.2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до АТ «Перший український міжнародний банк», [PERSON] про визнання колективного договору частково недійсним та зобов`язання вчинити певні дії в частині: встановлення нікчемності частин Колективного договору ПАТ «Перший український міжнародний банк», правонаступником якого є АТ «Перший український міжнародний банк», затвердженого на зборах представників трудового колективу ПАТ «ПУМБ» протоколом №1 від 29.07.2016 року; визнання недійсним з моменту укладання Колективного договору ПАТ «Перший український міжнародний банк», правонаступником якого є АТ «Перший український міжнародний банк», затвердженого на зборах представників трудового колективу ПАТ «ПУМБ» протоколом №1 від 29.07.2016 року з наступними змінами і доповненнями. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до АТ «Перший український міжнародний банк», [PERSON] про визнання колективного договору частково недійсним та зобов`язання вчинити певні дії в частині: здійснення нарахування і виплати [PERSON] заробітної плати за надурочні роботи за період з 01 грудня 2015 року по даний час; зобов`язання АТ «Перший український міжнародний банк» здійснити нарахування і виплату [PERSON] заробітної плати за надурочні роботи за період з 18 березня 2016 року по 31 жовтня 2018 року включно. Призначено підготовче засідання. 15.01.2020 року представник відповідача через канцелярію суду надав відзив на позов в якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 12.03.2020 року скасовано ухвалу суду першої інстанції від 19.12.2019 року про часткову відмову у відкриті провадження та направлено справу до суду для продовження розгляду. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31.08.2020 року закрити підготовче провадження та призначитено зазначену цивільну справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Клопотання представника позивача про виклик свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] задоволено. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.09.2020 року клопотання [PERSON] , [PERSON] про витребування доказів задоволено частково. Витребувано з АТ «ПУМБ» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4) належним чином посвідчені копії наступних документів: табелів фактично відпрацьованого часу співробітників Відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей м. Харків, а саме: [PERSON] , [PERSON] , складених за підписом начальника відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей м. Харків О.Є. Брозянського, за період з грудня 2015 року по серпень 2019 року включно; табелів обліку використання робочого часу стосовно інкасатора-водія автотранспортних засобів [PERSON] , за період з 19 травня 2016 року по 02 листопада 2018 року включно; подорожніх листів службового легкового автомобіля за період з грудня 2015 року по серпень 2019 року включно щодо водія [PERSON] та [PERSON] . Представник позивача [PERSON] - адвокат Цимбалюк С.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. При цьому посилався на те, що позивач працював у відповідача на посаді інкасатора - водія автотранспортних засобів відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей м. Харків Управління інкасації ПУМБ Головний офіс м. Київ за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 25. Письмова форма трудового договору не укладалась, як і не повідомлялось про істотну умову праці-режим роботи. Протягом тривалого часу сумлінного виконання посадових обов`язків він помітив, що відбувається порушеня його прав на оплату праці відповідно до фактично відпрацьованого часу. Вважає, що п.п.5.6., 5.7., Додаток №3 Колективного договору порушує трудові права позивача, а тому такі є нікчемними в силу вимог Закону. Посилався на табелі фактично відпрацьованого часу співробітниками відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей м. Харків та подорожніх листів службового легкового автомобіля, які підтверджують що позивача систематично залучали до надурочних робіт. Крім того, в судових дебатах зазначив, що позивач [PERSON] 27.01.2021 року звільнився з вищезазначеноъ установи, проте жодних документів стосовно цього протягом слухання справи до суду не надав. Позивач [PERSON] в поданій до суду заяві просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача - адвокат Мединський М.Л., в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що АТ «ПУМБ» повністю дотримані вимоги КЗпП України, про що свідчать підписи позивачів на контрольних листах ознайомленя із внутрішніми нормативно-правовими актами відповідача. Крім того позивачам виплачувались всі належні виплати передбачені КЗпП України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час а місце розгляду справи повідомлений належним чином причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши надані сторонами докази та матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом встановлено, що 02.12.2015 року [PERSON] було прийнято на посаду інкасатора - водія автотранспортних засобів відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей м. Харків Управління інкасації ПУМБ Головний офіс м. Київ, на підставі його заяви від 02.12.2015 року, що підтверджується витягом з наказу №1658 від 01.12.2015 року, в якому зазначено: [PERSON] прийняти з 02.12.2015 року, з випробувальним терміном 1 місяць на посаду інкасатора - водія автотранспортних засобів відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей м. Харків Управління інкасації ПУМБ Головний офіс м. Київ з посадовим окладом 3400 грн. на місяць, встановлено з 02.12.2015 року [PERSON] персональну надбавку до посадового окладу у розмірі 1600 грн. на місяць; робоче місце [PERSON] встановлено за адресою: [ADDRESS] . 02.12.2015 року [PERSON] ознайомлений з колективним договором ПАТ «ПУМБ» та його додатками. 19.05.2016 року [PERSON] було прийнято на посаду інкасатора - водія автотранспортних засобів відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей м. Харків Департаменту інкасації ПУМБ Головний офіс м. Київ, на підставі його заяви від 18.05.2016 року, що підтверджується витягом з наказу №932 ОС від 18.05.2016 року, в якому зазначено: [PERSON] прийняти з 19.05.2016 року, з випробувальним терміном 3 місяці на посаду інкасатора - водія автотранспортних засобів відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей м. Харків Департаменту інкасації ПУМБ Головний офіс м. Київ з посадовим окладом 5050 грн. на місяць, встановлено з 19.05.2016 року [PERSON] робоче місце: [ADDRESS] . 19.05.2016 року [PERSON] ознайомлений з колективним договором ПАТ «ПУМБ» та його додатками. Згідно витягу з наказу №3995 ОС від 31.10.2018 року [PERSON] , інкасатора-водія автотранспортних засобів відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей м. Харків Департаменту інкасації ПУМБ Головний офіс м. Київ звільнено 02.11.2018 року, згідно п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін. Виплатити компенсацію за невикористані календарні дні щорічної відпустки за період роюоти з 19.05.2017 року по 02.11.2018 року у кількості 10 календарних днів, на підставі його заяви від 31.10.2018 року. У відповідності до п. 5.6 Колективного договору ПАТ «Перший український міжнародний банк», затвердженого на зборах представників трудового колективу ПАТ «ПУМБ» протоколом №1 від 29.07.2016 року: «Для окремих категорій працівників встановлюється ненормований робочий день із наданням пільг і компенсацій, передбачених чинним законодавством. Перелік категорій працівників, для яких встановлюється ненормований робочий день приведений в Додатку №3 цього Договору». У відповідності до п. 5.6 Колективного договору ПАТ «Перший український міжнародний банк», затвердженого на зборах представників трудового колективу ПАТ «ПУМБ» протоколом №1 від 29.07.2016 року: «За роботу на умовах ненормованого робочого дня в Банку встановлюється щорічна додаткова відпустка тривалістю 4 календарні дні. Перелік працівників, які мають право на додаткову відпустку у зв`язку з ненормованим робочим днем, встановлюється відповідно до Додатку №3 цього Договору». Як вбачається з Додатку №3 до Колективного договору ПАТ «ПУМБ» до переліку посад працівників, що мають право на додаткову відпустку тривалістю чотири календарні дні за ненормований робочий день відноситься посада - інкасатора-водія автотранспортних засобів. Згідно з нормами статті 1 Закону України «Про колективні договори і угоди» колективний договір, угода укладаються на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів працівників та роботодавців. Відповідно до статті 10 КЗпП України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів. Правові й організаційні засади функціонування системи заходів з вирішення колективних трудових спорів (конфліктів), здійснення взаємодії сторін соціально-трудових відносин у процесі врегулювання колективних трудових спорів (конфліктів), що виникли між ними, врегульовано Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)». Встановлені цим Законом норми поширюються на найманих працівників та організації, утворені ними відповідно до законодавства для представництва і захисту їх інтересів, і на роботодавців, організації роботодавців та їх об`єднання. Відповідно до статті 2 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» колективний трудовий спір (конфлікт) - це розбіжності, що виникли між сторонами соціально-трудових відносин, щодо: встановлення нових або зміни існуючих соціально-економічних умов праці та виробничого побуту; укладення чи зміни колективного договору, угоди; виконання колективного договору, угоди або окремих їх положень; невиконання вимог законодавства про працю. Сторонами колективного трудового спору на виробничому рівні є наймані працівники (окремі категорії найманих працівників) підприємства, установи, організації чи їх структурних підрозділів або первинна профспілкова чи інша уповноважена найманими працівниками організація та роботодавець (стаття 3 вказаного Закону). Згідно зі статтею 7 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» розгляд колективного трудового спору (конфлікту) з питань укладення чи зміни колективного договору, угоди здійснюється примирною комісією, яка складається із представників сторін та утворюється за ініціативою однієї із сторін на виробничому рівні - у триденний строк з моменту виникнення колективного трудового спору (конфлікту) з однакової кількості представників сторін. У разі потреби примирна комісія: залучає до свого складу незалежного посередника; консультується із сторонами колективного трудового спору (конфлікту), центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та іншими заінтересованими органами. Колективні трудові спори (конфлікти) розглядаються виробничою примирною комісією у п`ятиденний строк з моменту утворення комісії строк. За згодою сторін ці строки можуть бути продовжені. Рішення примирної комісії оформляється протоколом та має для сторін обов`язкову силу і виконується в порядку і строки, які встановлені цим рішенням. При цьому, згідно із статтею 13 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)»жодна із сторін колективного трудового спору (конфлікту) не може ухилятися від участі в примирній процедурі і зобов`язані використати для врегулювання колективного трудового спору (конфлікту) всі можливості, не заборонені законодавством. Якщо примирні органи не змогли врегулювати розбіжності між сторонами, причини розбіжностей з обґрунтуванням позицій сторін у письмовій формі доводяться до відома кожної із сторін колективного трудового спору (конфлікту). У цьому разі наймані працівники або уповноважений ними орган чи професійна спілка мають право з метою виконання висунутих вимог застосовувати усі дозволені законодавством засоби, крайнім з яких відповідно до статті 17 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» та статті 44 Конституції України є право на страйк. Судовий порядок розгляду колективних трудових спорів (конфліктів) процесуальним законодавством та Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» передбачено у таких випадках: розгляд заяви власника або уповноваженого ним органу про визнання страйку незаконним (стаття 23 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)»); розгляд заяви Національної служби посередництва і примирення про вирішення колективного трудового спору (конфлікту) у випадках, передбачених статтею 24 цього Закону, і коли сторонами не враховано рекомендації Національної служби посередництва і примирення щодо вирішення колективного трудового спору (конфлікту) (стаття 25 вказаного Закону); оскарження профспілками неправомірних дій або бездіяльності посадових осіб, винних у порушенні умов колективного договору чи угоди (частина п`ята статті 20 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»); невиконання роботодавцем обов`язку щодо створення умов діяльності профспілок, регламентованих колективним договором (частини друга, четверта статті 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»). Частиною першою статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. З урахуванням наведеного суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині встановлення нікчемності частин Колективного договору ПАТ «Перший український міжнародний банк», правонаступником якого є АТ «Перший український міжнародний банк», затвердженого на зборах представників трудового колективу ПАТ «ПУМБ» протоколом №1 від 29.07.2016 року, а саме - п.5,6, п.5.7 та Додатку №3 , що є невід`ємною частиною Колективного договору, під назвою «Перелік посад працівників, що мають право на додаткову відпустку тривалістю чотири календарні дні за ненормований робочий день» повністю та визнання недійсними з моменту укладання Колективного договору ПАТ «Перший український міжнародний банк», правонаступником якого є АТ «Перший український міжнародний банк», затвердженого на зборах представників трудового колективу ПАТ «ПУМБ» протоколом №1 від 29.07.2016 року з наступними змінами і доповненнями, нікчемні частини цього договору. Вищевказані доводи суду узгоджуються з позіцією Верховного Суду, викладеній ним у постанові від 08.09.2021р. по справі № 213/5101/19, провадження № 61-18946св20. Крім того, суд вважає, що при зверненні до суду з вищезазначеними позовними вимогами, в частині визнання пунктів коллективного трудового договору нікчемними, позивачем було пропущено строк позовної давності. Також позивачами заявлено вимогу про зобов`язання АТ «Перший український міжнародний банк» здійснити нарахування і виплату [PERSON] заробітної плати за надурочні роботи за період з 01 грудня 2015 року по даний час; зобов`язати АТ «Перший український міжнародний банк» здійснити нарахування і виплату [PERSON] заробітної плати за надурочні роботи за період з 18 березня 2016 року по 31 жовтня 2018 року включно. Згідно довідки про суми сплаченої винагороди за понадурочну та інтенсивну роботу від 07.06.2021 року за підписом начальника Управління з адміністративної роботи з персоналом Департаменту по роботі з персоналом АТ «ПУМБ» за підписом [PERSON] вбачається, що: інкасатору-водію автотранспортних засобів відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей м. Харків Департаменту інкасації [PERSON] (працює з 02.12.2015 р. по теперішній час) сплачено: за перший-четвертий квартал 2017 року винагороду в загальному розмірі 26109 грн., за перший-четвертий квартал 2018 року винагороду в загальному розмірі 35437 грн., за перший-четвертий квартал 2019 року винагороду в загальному розмірі 27667 грн.; інкасатору-водію автотранспортних засобів відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей м. Харків Департаменту інкасації [PERSON] (прийнятий 19.05.2016 р., звільнений 02.11.2018 р.) сплачено: за перший-четвертий квартал 2017 року винагороду в загальному розмірі 27967 грн., за перший-четвертий квартал 2018 року винагороду в загальному розмірі 24399 грн. Як вбачається із заяви від 09.12.2020 року АТ «ПУМБ» за підписом директора департамента інкасаціїї Бодян А.М. - табелі фактично відпрацьованого часу працівників АТ «ПУМБ» за минулі роки, починаючи з 2019 року по 2015 рік і пізніше, зокрема щодо працівників Віділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей у м. Харків [PERSON] , [PERSON] не зберігаються в АТ «ПУМБ» відповідно до затверженої Головою Правління АТ «ПУМБ» [PERSON] від 24.12.2019 року номенклатури справ АТ «ПУМБ» на 2020 рік, згідно якої термін зберігання табелів обліку використання робочогу часу становить 1 рік (індекс 08.1.4.1-03). Зазначений строк зберігання табелів фактично відпрацьованого часу працівників АТ «ПУМБ» відповідає п.408 Переліку типових документів, що створюються в дяльності державних органів і органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням термінів зберігання документів, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 12.04.2012 №578/5. Щодо надання АТ «ПУМБ» подорожніх листів, відповідно до вимог діючого законодавства їх ведення є необов`язковим, типові форми подорожніх листів, скасовані Держкомстатом України, тому АТ «ПУМБ» прийнято рішення щодо відмови їх ведення/обліку/зберігання. Згідно ст.106 КЗпП України за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. За відрядною системою оплати праці за роботу в надурочний час виплачується доплата у розмірі 100 відсотків тарифної ставки працівника відповідної кваліфікації, оплата праці якого здійснюється за погодинною системою, - за всі відпрацьовані надурочні години. У разі підсумованого обліку робочого часу оплачуються як надурочні всі години, відпрацьовані понад встановлений робочий час в обліковому періоді, у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті. Компенсація надурочних робіт шляхом надання відгулу не допускається. Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Представником позивача не надано до суду належних та допустимих доказів стосовно не сплати відповідачем в повному обсязі [PERSON] та [PERSON] роботи в понадурочний час, водночас дані обставини спростовуються довідкою від 07.06.2021р. за № КНО-8051-ДД, наданою відповідачем за підписом начальника Управління з адміністративної роботи з персоналом Департаменту по роботі з персоналом В.І. Завогороднім, в якій повідомлено про суми виплаченої винагороди за понадурочну та інтенсивну працю позивачам за період з 2017 по 2019 роки. Суд вважає позовні вимоги необгрунтованими та безпідставними, оскільки вони не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині. Суд не застосовує по даній частині позовних вимог строки позовної давності, оскільки позовні вимоги стосуються нарахування та виплати заробітної плати. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі. На підставі ч.1, 2 п.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed