Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що 21.02.2018 року до нього звернувся відповідач - [PERSON] з проханням надати йому у борг грошові кошти в сумі 1844836,14 грн. Враховуючи те, що він добре знав відповідача і на той час у нього були заощадження, він погодився надати йому у борг гроші в сумі 1844836,14грн., але за умови повернення вказаної суми до 01.03.2019 року. На підтвердження передачі ним грошових коштів у борг в сумі 1844836,14грн., [PERSON] власноруч написав йому розписку, після чого ним і було передано відповідачу гроші в сумі 1844836,14грн., що підтверджується розпискою від 21.02.2018 року. Відповідно до умов розписки від 21.02.2018 року, відповідач прийняв на себе наступні зобов`язання: у разі не погашення зазначеної суми в строк на залишок боргу буде нараховуватися 3% - три відсотки в місяць; сума, зазначена в розписці, прийнята [PERSON] під 26% річних з щомісячною виплатою відсотків. 16.01.2019 року між відповідачем та ним було досягнуто додаткової домовленості щодо загального боргу за розпискою від 21.02.2018 року, який сторони визначили в сумі 32700 доларів США, про що відповідач 16.01.2019 року на зворотній сторонці своєї розписки від 21.02.2018 року власноручно написав і підтвердив свою заборгованість перед ним в сумі 32700 доларів США та зобов`язався повернути такий борг після продажу будинку. Отже, 16.01.2019 року він та відповідач домовились та визначили загальну суму боргу, яка складає - 32700 доларів США та визначили строк повернення такої суми - 20.05.2019 року. 20.05.2019 року відповідач повідомив його, що він продав будинок і в підтвердження цього повернув йому 5000 доларів США (залишок боргу склав - 27700 доларів США). 28.05.2019 року відповідач повернув йому 1000 доларів США (залишок боргу склав - 26700 доларів США). 30.06.2020 року відповідач повернув йому 1000 доларів США (залишок боргу склав - 25700 доларів США). 30.10.2020 року відповідач повернув йому 300 доларів США (залишок боргу склав - 25400 доларів США). 03.12.2020 року відповідач повернув йому 400 доларів США (остаток боргу став дорівнювати 25000 доларів США). Відповідно до розписки відповідача від 21.02.2018 року, внесених змін до такої розписки - 16.01.2019 року та повернення у період з 20.05.2019 року по 03.12.2020 року грошової суми у розмірі 7700 доларів США, загальна сума заборгованості становить 25000дол.США. Отже, 16.01.2019 року була визначена кінцева заборгованість відповідача перед ним в сумі 32700 доларів США, а з врахуванням повернення йому коштів борг відповідача складає 25000 доларів США, що дорівнює 704000грн. Розрахунок: 32700 доларів США-7700 доларів США = 25000 доларів США. 25000 доларів США х 28,16 грн./1 долар (курс НБУ на період 16.01.2019 року) = 704000грн. Він неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути йому гроші, але до цього часу відповідач свого зобов`язання не виконав, гроші не повернув та надай час уникає з ним зустрічей. Тому позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь 788784,25грн., з яких 704000 грн. - основного боргу, 45420,67грн. - 3% річних простроченої суми боргу та 39363,58грн. - сума на яку збільшився борг у зв`язку із застосуванням 26% річних від суми боргу. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги [PERSON] , підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом публікації на офіційному веб-сайті суду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Ухвалою від 09.11.2021 року закрито підготовче провадження та призначена справа до судового розгляду по суті. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Суд установив, що 21.02.2018 року позивач [PERSON] передав відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі в сумі 1844836,14грн. в позику, що підтверджується складеною та підписаною відповідачем [PERSON] розпискою від 21.02.2018 року (а.с.10). Оригінал розписки був оглянутий в судовому засіданні. Відповідно до умов розписки від 21.02.2018 року, [PERSON] прийняв на себе наступні зобов`язання: у разі не погашення зазначеної суми в строк на залишок боргу буде нараховуватися три відсотки в місяць; сума, зазначена в розписці, прийнята [PERSON] під 26% річних з щомісячною виплатою відсотків. За умовами договору позики відповідач зобов`язався повернути борг в строк до 01.03.2019 року. 16.01.2019 року між відповідачем та позивачем було досягнуто додаткової домовленості щодо загального боргу за розпискою від 21.02.2018 року, який сторони визначили в сумі 32700 доларів США, про що [PERSON] 16.01.2019 року на зворотній сторонці своєї розписки від 21.02.2018 року власноручно написав і підтвердив свою заборгованість перед [PERSON] в сумі 32700 доларів США та зобов`язався повернути такий борг після продажу будинку (а.с.10). Отже, 16.01.2019 року позивач та відповідач домовились та визначили загальну суму боргу, яка складає - 32700 доларів США. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другоюстатті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. 20.05.2019 року відповідач [PERSON] повернув позивачу 5000 доларів США (залишок боргу склав - 27700 доларів США). 28.05.2019 року [PERSON] повернув [PERSON] 1000 доларів США (залишок боргу склав - 26700 доларів США), потім 30.06.2020 року повернув 1000 доларів США (залишок боргу склав - 25700 доларів США), 30.10.2020 року повернув ще 300 доларів США (залишок боргу склав - 25400 доларів США), та 03.12.2020 року повернув ще 400 доларів США (остаток боргу став дорівнювати 25000 доларів США). Відповідно до розписки відповідача від 21.02.2018 року, внесених змін до такої розписки - 16.01.2019 року та повернення у період з 20.05.2019 року по 03.12.2020 року грошової суми у розмірі 7700 доларів США, загальна сума заборгованості становить 25000 доларів США. Отже, 16.01.2019 року була визначена кінцева заборгованість [PERSON] перед [PERSON] , в сумі 32700 доларів США, а з врахуванням повернення коштів позивачу борг відповідача складає 25000 доларів США, що дорівнює 704000грн., відповідно до розрахунку: 32700 доларів США -7700 доларів США = 25000 доларів США. 25000 доларів США х 28,16грн./1 долар (курс НБУ на період 16.01.2019 року) = 704000грн. Зобов`язання за договором позики відповідач [PERSON] не виконав. Отже, враховуючи вищевикладене, сума боргу за договором позики в розмірі 704000грн., відповідно до розрахунку позивача станом на 13.08.2021 року, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] . Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Заборгованість [PERSON] станом на 13.08.2021 року відповідно до розрахунку наданого позивачем [PERSON] становить: 704000грн. - основний борг, 45420грн.67коп. - 3% річних від простроченої суми боргу, 39363грн.58коп. - 26% річних, всього - 788784грн.25коп. (а.с.11). З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги позивача до [PERSON] про стягнення боргу є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 7887грн.85коп. в відшкодування судового збору.

Outcome: approved