Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Представник відповідача, просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог, про що надала письмову заяву. \~ \~ \~ \~Позивачі на задоволенні позовних вимог наполягали, просили розглянути справу без їх участі, про що надав відповідну заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів позивачів та їх і/н; нормативна грошова оцінка земельних ділянок; копія свідоцтва про смерть [PERSON] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія свідоцтва про укладання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] ; копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 019562; копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 019561; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 02.02.2009р.; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 14.01.2009р.; копія постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] після смерті матері [PERSON] від 13.10.2018р.; копія постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] після смерті матері [PERSON] від 13.10.2018р.; копії спадкових справ, які відкриті після смерті [PERSON] , [PERSON] . Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка є бабусею позивачів. За життя їй належала земельна ділянка площею 1,62 га., на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 019562. На випадок смерті [PERSON] не розпорядилась належним їй майном, заповіт не залишила. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом був її син [PERSON] , який помер [INFO] . Так, онуки - позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , по праву представлення успадкували частку свого батька, у відповідності до ст. 1266 ЦК України. Інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, немає. У відповідний 6-місячний строк після смерті спадкодавця [PERSON] , позивач [PERSON] (як спадкоємець за законом по праву представлення) звернувся до нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини. За зверненням позивача [PERSON] нотаріусом було заведено спадкову справу № 10/09. Так, інші спадкоємці за правом представлення [PERSON] та [PERSON] , за життя також звернулись у встановлений строк до нотаріусу, але із заявами про відмову від спадщини на користь [PERSON] , зазначені заяви містяться в спадковій справі. Пізніше, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що 13.10.2018р. нотаріусом було винесено вмотивовану постанову про відмову. [INFO] померла матір позивачів [PERSON] . За життя їй належала земельна ділянка площею 2,91 га., на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 019561. На випадок смерті [PERSON] не розпорядилась належним їй майном, заповіт не залишила. Спадкоємцями першої черги за законом після її смерті є її діти позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У відповідний 6-місячний строк після смерті спадкодавця, позивачі [PERSON] , [PERSON] (як спадкоємці за законом) звернулись до нотаріальної контори із завами про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріусу із заявою про відмову від спадщини. Пізніше, при зверненні позивачів [PERSON] , [PERSON] до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їм в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що 13.10.2022р. нотаріусом було винесено вмотивовану постанову про відмову. Після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на спадкове майно, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином, позивачі прийняли спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлих [PERSON] та [PERSON] та вважають, що мають всі законні підстави для визнання за ними права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці на неї не претендують. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки їх доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК Ураїни, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Як було встановлено судом, після померлої [PERSON] спадщину прийняв її онук по праву представлення [PERSON] та не заявив про відмову від неї. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли по за законом [PERSON] та [PERSON] . В даному випадку позивачі прийняли спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки їх воля, як спадкоємців за законом, була виражена у їх діях щодо звернення з відповідною заявою до нотаріуса. Таким чином, позивачі прийняли спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак, вони не можуть оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, оскільки в наданих державному нотаріусу для огляду необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину після померлих були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, що стало підставою для прийняття рішень про відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, про що винесені вмотивовані постанови від 13.10.2018р., у зв`язку із чим позивачі були вимушені звернутися до суду із позовом для захисту своїх невизнаних прав. У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивачі є суб`єктами набуття права власності на вищевказане спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом однак, з незалежних від них причин вони не можуть оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво про право власності на вищевказане спадкове майно, у зв`язку із чим були вимушені звернутися за захистом прав та інтересів до суду. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити їх вимоги щодо визнання за ними права власності на спадкове майно.

Outcome: approved