Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

28.12.2020 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивачка просила суд стягнути в порядку суброгації з відповідача грошові кошти в розмірі 55 904,16 грн. В обґрунтування вимог посилається на те, що 10.03.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 801-Ф, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 12 420 швейцарських франків строком на 2 роки, термін повернення кредиту - 08.03.2012 року. З метою забезпечення виконання основного зобов`язання 10.03.2006 року укладено Договір поруки, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] виступила поручителями перед АКІБ «УкрСиббанк» за виконання зобов`язання відповідача за вказаним Кредитним договором. Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.07.2010 року у справі № ц2-2767/10 задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та стягнуто в солідарному порядку з останніх на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 55 904,16 грн. За вказаним рішенням 17.09.2010 року видано виконавчий лист стосовно позивачка, який подано стягувачем до виконання до Заводського ВДВС міста Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області. 05.10.2010 року державним виконавцем вказаного ВДВС відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.12.2012 року у справі № 1423/16447/2012 здійснено заміну сторони у виконавчому провадженні - стягувача ПАТ «УкрСиббанк» замінено на ПАТ «Дельта Банк». Позивачкою в повному обсязі виконано рішення суду від 23.07.2010 року у справі № ц2-2767/10 та сплачено заборгованість за Кредитним договором у встановленому судовим рішення розмірі 55 904,16 грн. та додатково виконавчий збір. Враховуючи вказані обставини 30.01.2020 року державним виконавцем Заводського ВДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» - у зв`язку з повним фактичним виконання рішення згідно виконавчого документа. Так, вищезазначеним судовим рішенням встановлено факт порушення відповідачем умов вищезазначеного Кредитного договору та встановлено загальну суму заборгованості 55 904,16 грн, яка сплачена позивачкою, як поручителем, в повному обсязі. Враховуючи викладені обставини до позивачки перейшли всі права кредитора у вказаному вище зобов`язанні і вона має право звернутись із позовом до відповідача про стягнення сплачених нею коштів в порядку суброгації та на підставі ч. 2 ст. 556 ЦК України. На підставі викладеного позивачка просила задовольнити її позов в повному обсязі. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2020 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 25.01.2021 року, після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 18.02.2021 року до суду надійшов від відповідача відзив, в якому він зазначає, що у відділі державної виконавчої служби здійснювалось виконавче провадження № 16245325 з примусового виконання судового наказу № 2-5984/2009, виданого 19.05.2009 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 44 436,98 грн. Вказане виконавче провадження закінчено у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» - в зв`язку із скасуванням судового наказу від 19.05.2009 року на підставі ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.02.2010 року. Також у відділі державної виконавчої служби здійснювалось виконавче провадження №21794989 з примусового виконання виконавчого листа № ц2-2767/10, виданого 17.09.2010 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором - 7 590 швейцарських франків 16 сантимів, що еквівалентно 55 904,16 грн. та судові витрати в розмірі по 226,35 грн. з кожного. 05.10.2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 03.06.2011 року вказане виконавче провадження закінчено у відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» - в зв`язку з тим, що транспортний засіб Daewoo Lanos TF69Y 2005 року випуску, синього кольору, шасі № [NUMBER] , державний реєстрацій номер [NUMBER] , який належав боржнику на праві власності, реалізовано у встановленому законом порядку 18.02.2011 року згідно протоколу МФ ПП «Нива-В.Ш.» № 151224. Кошти, отримані від реалізації транспортного засобу розподілені відповідно до ст.ст. 43, 44 ЗУ «Про виконавче провадження». Таким чином, стягувачу в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перераховано 19 110,00 грн. та 1 000,00 грн. (повернення авансового внеску за оплату експертної оцінки). Залишок заборгованості по виконавчому документу складав 37 020,51 грн. Виконавчий документ направлено за належністю до Центрального ВДВС ММУЮ. Центральним ВП ММУЮ станом на 05.02.2020 року у ВП № 52418602 було проведено стягнення на суму 10 365,19 грн. (на теперішній час понад 25 000,00 грн.). 17.05.2016 року Центральним районним судом м. Миколаєва ухвалено заочне рішення по справі № 473/3002/15 за позовом правонаступника - ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за тим самим Кредитним договором вже в сумі 236 134,21 грн. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.06.2019 року скасовано вищезазначене заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.05.2016 року. 12.05.2020 року у вищезазначеній справі замінено позивача його правонаступником - ТОВ «Вердикт Капітал». На підставі викладеного відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 25.02.2021 року представник позивачки - адвокат Лобан О.В. надав суду відповідь на відзив, де зазначив, що правовідносини між позивачкою та відповідачем виникли на підставі ст. 556 ЦК України, оскільки позивачка як поручитель у повному обсязі виконала обов`язок відповідача за Кредитним договором № 801-Ф від 10.03.2006 року. Так, позивачці нічого не відомо про той факт, що відповідачем частково погашено спірну заборгованість в рамках іншого виконавчого провадження. Стягнення з позивачки заборгованості було проведено органами ДВС у повному обсязі в рамках ВП № 21740205, де не врахували часткове погашення заборгованості іншим боржником та не повідомили про це позивачку. Крім того, позивачка як поручитель відповідача не отримувала від останнього жодних повідомлень про часткове виконання ним основного зобов`язання. Позивачка не є учасником виконавчих проваджень № 21794989 та № 52418602, боржником за якими є відповідач, а тому в неї відсутнє право ознайомлюватись з матеріалами вказаних виконавчих проваджень та відповідно відсутня можливість власними силами дізнатись про часткове виконання зобов`язання боржником. Представник позивачки також зазначає, що перебування в провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва справи № 473/3002/15-ц не спростовує факту повного погашення заборгованості за Кредитним договором поручителем, якою є позивачка, та наявності в останньої права вимоги до боржника про стягнення сплачених коштів. На підставі викладеного представник позивачки наполягав на задоволенні позовних вимог. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.03.2021 року зупинено провадження у справі № 490/9284/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів в порядку суброгації, до набрання законної сили судовим рішенням у справі №473/3002/15-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.07.2021 року поновлено провадження у цивільній справі за вказаним позовом та розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін). В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав з підстав наведених в ньому та у відповіді на відзив, зазначив, що про часткове погашення заборгованості відповідач позивачку не повідомляв. Більше того, з 2011 року відповідач уникає спілкування з позивачкою та остання не мала змоги весь цей час його ні побачити, ні поспілкуватися будь-яким іншим способом. Відповідач не відповідає на телефонні дзвінки, а тому у позивачки не залишалося іншого вибору, як заплатити всю суму боргу відповідача за яким позивачка виступила поручителем. В судовому засіданні представниця відповідача проти позову заперечувала з підстав наведених у відзиві. Вказала, що позивач оплатив частину боргу про що повідомив позивачку, але та самостійно оплатила всю суму боргу. Також вказала, що у позивачки з відповідачем була усна домовленість, що кредит та заборгованість буде погашатися відповідачем. За такого в позові просила відмовити. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 10.03.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» і [PERSON] був укладений кредитний договір № 801-Ф, за яким банк надав відповідачу кредит у розмірі 12 420,00 швейцарських франків строком до 08.03.2012 року з розрахунку процентної ставки в розмірі 8,99% річних. В той же день, 10.03.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» і [PERSON] та [PERSON] за участю основного боржника було укладено договір поруки, за яким [PERSON] та [PERSON] взяли на себе зобов`язання нести солідарну відповідальність по усім зобов`язанням сумісно з позичальником на підставі Кредитного договору № 801-Ф. У забезпечення зобов`язань за Кредитним договором 10.03.2006 року між банком та [PERSON] укладено договір застави, відповідно до якого відповідачем передано в заставу банку автомобіль марки Daewoo Lanos, державний р/н [NUMBER] , заставною вартістю 45 490,00 грн. Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.07.2010 року о справі № ц2-2767/10 стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» за вищезазначеними договорами - 7 590 швейцарських франків 16 сантимів, що еквівалентно 55 904,16 грн. З тексту вказаного заочного рішення суду вбачається, що вказана заборгованість станом на 26.02.2010 року складалась з: 6 230,56 швейцарських франків, що еквівалентно 45 890,23 грн. - сума боргу за основним та простроченим кредитом; 872,25 швейцарських франків, що еквівалентно 6 424,42 грн. - сума заборгованості за строковими та простроченими процентами; 487,35 швейцарських франків, що еквівалентно 3 589,51 грн. - пеня. 10.08.2010 року [PERSON] , зверталась до суду з заявою про перегляд вищезазначеного заочного рішення, проте ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.08.2010 року по справі № ц2-2767/10 їй було відмовлено у задоволенні вказаної заяви. 17.09.2010 року на підставі вищезазначеного заочного рішення Центральним районним судом м. Миколаєва було видано виконавчий лист № ц2-2767/10, боржником за яким є [PERSON] . Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.12.2012 року у справі № 1423/16447/2012 проведено заміну сторони у виконавчому провадженні №21470205 від 05.10.2010 року, що знаходиться на виконанні Заводського відділу ДВС ММУЮ, а саме: замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк». Постановою заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області Щербатюка А.І. від 11.10.2019 року прийнято до виконання виконавче провадження №21740205 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа. Так в даному виконавчому провадженні боржником значиться [PERSON] , а стягувачем - АТ «УкрСиббанк». Згідно копії Постанови заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області Щербатюка А.І. від 30.01.2020 року закінчено виконавче провадження № 21740205 з примусового виконання виконавчого листа по справі № ц2-2767/10, виданого 17.09.2010 року Центральним районним судом м. Миколаєва, боржника - [PERSON] , стягувач - ПАТ «Дельта Банк», на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження». Борг у розмірі 56 130,51 грн. стягнуто в повному обсязі та перераховано на рахунок стягувача згідно платіжного доручення № 210 від 29.10.2020 року. Факт погашення [PERSON] заборгованості в рамках виконавчого провадження №21740205 також підтверджується копією квитанції 46 від 14.12.2019 року, що надана позивачкою та наявна в матеріалах справи. Крім того, відповідачем надано суду лист Заводського ВДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому зазначено, що у відділі здійснювалось виконавче провадження № 21794989 з примусового виконання виконавчого листа №ц2-2767/10, виданого 17.09.2010 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором - 7 590 швейцарських франків 16 сантимів, що еквівалентно 55904,16 грн. та судові витрати в розмірі по 226,35 грн. з кожного. Згідно інформаційної довідки, 05.10.2010 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 22.10.2010 року винесено постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні на підставі того, що 18.10.2010 року державним виконавцем здійснено опис та арешт майна боржника, а саме транспортного засобу Daewoo Lanos TF69Y 2005 року випуску, синього кольору, шасі № [NUMBER] , державний реєстрацій номер [NUMBER] . 02.03.2011 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій. 03.06.2011 року вищезазначене виконавче провадження закінчено у відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», в зв`язку з тим, що транспортний засіб засобу Daewoo Lanos TF69Y 2005 року випуску, синього кольору, шасі № [NUMBER] , державний реєстрацій номер [NUMBER] , який належав боржнику на праві власності, реалізовано у встановленому законом порядку 18.02.2011 року згідно протоколу МФ ПП «Нива-В.Ш.» №151224. Кошти, отримані від реалізації транспортного засобу розподілені відповідно до ст.ст. 43, 44 ЗУ «Про виконавче провадження». Таким чином, стягувачеві в рахунок погашення заборгованості перераховано 19110,00 грн. та 1000,00 грн. (повернення авансового внеску за оплату експертної оцінки). Залишок заборгованості по виконавчому документу складав 37020,51 грн. Відповідно до даних КП ММБТІ за боржником не зареєстровано право власності на нерухоме майно. Згідно відповіді ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва боржник як суб`єкт підприємницької діяльності на обліку не значився. Відповідно до виконавчого документу та даних ОАДБ УМВС України в Миколаївській області боржник проживає за адресою: [ADDRESS] , що є підвідомчістю Центрального ВДВС ММУЮ. Таким чином, виконавчий документ направлено за належністю для подальшого виконання до Центрального ВДВС ММУЮ (нова назва Центральний ВДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Крім того, заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.05.2016 року стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 801-Ф від 10.03.2006 року в сумі 196 787,18 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 114 517,29 грн., заборгованість за відсотками - 39 009,05 грн., пеня - 40 000,00 грн., сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 2 675,53 грн., сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках - 585,31 грн. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.06.2019 року скасовано вищезазначене заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.05.2016 року. Справу постановлено призначено до розгляду в загальному позовному провадженні. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.05.2020 року замінено у вказаній справі позивача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.03.2021 року залучено до участі у вказаній справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] . Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.05.2021 року у справі №473/3002/15-ц відмовлено у задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна або кілька осіб. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 544 ЦК України передбачено, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Згідно з положеннями ч. 1, 2 статті 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора в цьому зобов`язанні, у тому числі й ті, які забезпечували його виконання, а кредитор після виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, повинен вручити йому документи, що підтверджують цей обов`язок боржника. Аналізуючи вказані положення статті 556 ЦК України, суд дійшов висновку, що наслідки, передбачені зазначеною нормою, наступають лише у випадку повного виконання поручителем забезпеченого порукою кредитного зобов`язання. Цей висновок повністю узгоджується з положенням пункту 3 ч. 1 статті 512 ЦК України, що передбачає подібний спосіб заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем). Часткове виконання поручителем зобов`язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором. Наведене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі № 6-466цс15, від 07.10.2015 у справі № 6-932цс15 та постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №910/21148 /17, від 05.07.2018 у справі № 910/20312/17, від 28.08.2018 у справі № 910/20932/17 та від 16.10.2018 у справі №910/3568/18. Таким чином, заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.07.2010 року у справі № ц2-2767/10 встановлено, що заборгованість за кредитним договором № 801-Ф від 10.03.2006 року, позичальником за яким є відповідач [PERSON] , становить 55904,16 грн. Матеріалами справи підтверджено, що позивачкою [PERSON] як поручителем виконано в повному обсязі зобов`язання за вказаним кредитним договором № 801-Ф від 10.03.2006 року. Отже, позивачка, як поручитель що виконала зобов`язання забезпечене порукою, набула права вимоги до відповідача на вищезазначену суму. Частинами 1 та 2 статті 557 ЦК України встановлено, що боржник, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, повинен негайно повідомити про це поручителя. Поручитель, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, у зв`язку з ненаправленням йому боржником повідомлення про виконання ним свого обов`язку, має право стягнути з кредитора безпідставно одержане або пред`явити зворотну вимогу до боржника. Суд звертає увагу, що відповідачем долучено лист Центрального ВДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 05.02.2020 року за вихідним №24566, з якого вбачається, що станом на 05.02.2020 року у ВП № 52418602 було проведено стягнення на суму 10365,19 грн. Проте, даний доказ не береться до уваги судом, оскільки виконавче провадження №52418602 відкрито на підставі виконавчого листа по справі №473/3002/15-ц, що виданий 27.07.2016 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 801-Ф від 10.03.2006 року у сумі 196787,18 грн., та не стосується виконання заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва по справі № ц2-2767/10, на яке посилається позивачка. Також суд зазначає, що хоча сума 19110,00 грн., отримана внаслідок реалізації транспортного засобу Daewoo Lanos TF69Y 2005 року випуску, синього кольору, шасі № [NUMBER] , державний реєстрацій номер [NUMBER] , який належав боржнику на праві власності і була внесена на виконання виконавчого листа №ц2-2767/10, виданого 17.09.2010 року Центральним районним судом м. Миколаєва, натомість відповідач, в порушення приписів частини 1 статті 557 ЦК України не повідомив про вказану обставину поручителя - позивачку. Аргументи представниці відповідача про повідомлення відповідачем позивачку щодо часткового погашення заборгованості з виконання виконавчого листа №ц2-2767/10, виданого 17.09.2010 року Центральним районним судом м. Миколаєва, а також щодо існування домовленості між сторонами про порядок погашення заборгованості за вказаним виконавчим листом, судом відхиляються, як такі, що не доведені, оскільки представницею відповідача на підтвердження вказаної позиції не надано жодного доказу. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню задоволенню у повному обсязі. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 Цивільного процесуального кодексу України вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат. З матеріалів справи вбачається, що позивачкою при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір на загальну суму 840 грн. 80 коп., що підтверджено квитанцією №0.0.1840958962.1 від 18.09.2020 року. Частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (пункт 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved