Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

22 листопада 2021 року [PERSON] через свого представника - адвоката Меланчука Ігоря Віталійовича звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ушкодженням здоров`я. Позиція позивача Позивач посилається на те, що у період з 1982 по 2009 рік він працював на підприємствах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у шкідливих умовах і отримав професійні захворювання. Розмір моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, на думку позивача має складати 100 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного станом на 01 січня 2021 року на одну працездатну особу, а саме: 100 х 2270 = 227 000 грн. Позовна заява містить клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою від 02 грудня 2021 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Заяви та клопотання відповідача Від представника відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» надійшла заява із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. На думку представника відповідача справа потребує розгляду у порядку загального позовного провадження у зв`язку з необхідністю витребування документів на підтвердження того, чи отримував позивач соціальну та медичну допомогу, передбачену Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», чи виконує позивач з січня 2010 року по теперішній час індивідуальну програму реабілітації інваліда. Крім того від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів у Тернівського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Дніпропетровській області, а саме: копії індивідуальної програми реабілітації інваліда [PERSON] , інформацію щодо виконання [PERSON] цієї програми, інформацію щодо компенсації Фондом соціального страхування [PERSON] вартості медикаментозних препаратів. Як передбачено частинами 4, 5 статті 277 ЦПК України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Згідно пункту 2 частини 1 статті 189 ЦПК України, завданнями підготовчого провадження є зокрема з`ясування заперечень проти позовних вимог, вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті. Представник відповідача посилається на те, що проведення підготовчого засідання необхідно для вирішення питання щодо витребування письмових доказів, що стосуються проходження позивачем реабілітації та отримання ним соціальної допомоги. За змістом статей 81, 83 ЦПК України, позивач зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Позивачем додані до позовної заяви письмові докази, що підтверджують обставини, на які він посилається у позовній заяві, а саме його роботу на підприємстві відповідача у шкідливих умовах, встановлення йому висновком МСЕК третьої групи інвалідності та втрати професійної працездатності внаслідок професійних захворювань. Представником позивача подано заперечення проти клопотання відповідача про витребування доказів, оскільки з огляду на предмет спору, у справі достатньо доказів для її правильного вирішення. Відповідачем не обґрунтовано необхідність витребування додаткових доказів для повного та всебічного розгляду справи. Як визначено постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 210/3177/17, право працівника на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання, настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати працездатності. Таким чином факт встановлення позивачу стійкої втрати працездатності висновком МСЕК вже є підставою для відшкодування йому моральної шкоди. Позиція позивача по справі детально викладена у позовній заяві та письмових поясненнях, зокрема позивачем зроблений докладний опис негативних змін у його житті, спричинених професійними захворюваннями. Тому суд не знаходить підстав для задоволення клопотань представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, про витребування додаткових доказів. Заперечення відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» згідно поданого відзиву позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що позивач не довів наявності тих обставин, на які від посилається як на підставу для відшкодування моральної шкоди. Позивач посилається на те, що постійно відчуває задишку при незначному фізичному навантаженні та змушений приймати медикаменти для усунення цих симптомів. При цьому позивач не надав підтверджень того, що з дати встановлення втрати працездатності по теперішній час він користується медикаментами, не надав рецептів, чеків на придбання ліків тощо. Позивач також не надав доказів щодо належного виконання індивідуальної програми реабілітації інваліда. Фактичні обставини, встановлені судом Згідно з записами у трудовій книжці [PERSON] (а.с.21-26), він працював на підприємствах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у шкідливих умовах з 1982 по 2009 рік, був звільнений у зв`язку з невідповідністю стану здоров`я виконуваній роботі. У жовтні 2009 року головним державним санітарним лікарем м.Павлограда був затверджений акт розслідування хронічного професійного захворювання, з якого видно, що [PERSON] 15 жовтня 2009 року Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини встановлений діагноз: радикулопатія попереко-крижова та шийна на фоні спондилоартрозу і полісегментарної дископатії з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і периферичним нейросудинним синдромами, двосторонній плечолопатковий періартроз, деформівний артроз в поєднанні з періартрозами ліктьових і колінних суглобів, стійкий больовий синдром, хронічне обструктивне захворювання легень (пиловий бронхіт, емфізема легень першої стадії) . Цим же актом встановлено обставини виникнення професійного захворювання: тривала дія шкідливих факторів виробничого середовища на організм робітника, недосконалість технологічних процесів. Причини виникнення професійного захворювання: пил, важка праця, несприятливий мікроклімат (а.с.14-15). Довідкою МСЕК серії 10ААА № 005026 від 11 січня 2010 року [PERSON] первинно безстроково встановлено третю групу інвалідності та 60 відсотків втрати професійної працездатності сукупно, у тому числі 30 відсотків - радикулопатія, 20 відсотків - дефартрози, 10 відсотків - ХОЗЛ (а.с.10-11). Право позивача на відшкодування моральної шкоди виникло з дня первинного встановлення йому висновком МСЕК стійкої втрати працездатності. Надані позивачем письмові докази є належними, оскільки містять інформацію щодо предмета доказування. Копії письмових доказів засвідчені особистим підписом представника позивача - адвоката Меланчука І.В. із зазначенням дати такого засвідчення. Тому у суду немає підстав для сумніву у достовірності цих доказів. Норми права, які застосував суд Відповідно до статті 237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Нормою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок тривалої дії шкідливих факторів на робочому місці позивач втратив професійну працездатність, став інвалідом третьої групи, що порушило його звичне життя, змусило лікуватися, пристосовуватися до життя з обмеженими можливостями. Ушкодженням здоров`я позивачу заподіяні фізичні та моральні страждання, зокрема внаслідок пилового бронхіту та емфіземи легень йому важко дихати, що змушує його обмежувати свою фізичну активність. Радикулопатія та артрози супроводжуються болісними відчуттями, які посилюються при фізичному навантаженні. Втрата працездатності та інвалідність встановлені позивачу безстроково, тобто поліпшення його здоров`я у майбутньому є неможливим. Тому внаслідок професійних захворювань знижена якість життя позивача. Таким чином судом встановлено порушення права позивача на безпечні та здорові умови праці, що призвело до виникнення професійних захворювань та встановлення позивачу інвалідності. Тому наявні підстави для відшкодування роботодавцем заподіяної працівнику моральної шкоди. З урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на ступінь втрати позивачем професійної працездатності, неможливість відновлення здоров`я позивача, необхідність постійного лікування та реабілітації, наявність вимушених змін у житті у зв`язку з наявністю професійних захворювань та інвалідності, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у сумі 120 000 грн, що відповідатиме характеру та обсягу моральних страждань, які позивач пережив і які переживатиме надалі через ушкодження здоров`я. Згідно підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Визначена судом сума моральної шкоди перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2021 року, тому ця сума підлягає стягненню з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі, діючому на день звернення позивача до суду, за подання позовної заяви майнового характеру фізичної особою (один відсоток розміру задоволених позовних вимог).

Outcome: partial