Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Позивачем в інтересах малолітньої дитини [PERSON] подано до суду позов до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Прилуцький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження на підставі заяви матері, відповідно ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Так як [PERSON] разом із своїм співмешканцем [PERSON] зловживали алкоголем, в результаті чого перебували на обліку у Прилуцькому наркодиспансері з діагнозом: психічні та поведінкові розлади в наслідок вживання алкоголю, з січня 2020 року стан здоров`я [PERSON] погіршився внаслідок гострої інтоксикації ускладненої соматичною патологією. У помешканні де проживала малолітня [PERSON] відключене газопостачання, антисанітарія (дуже брудно, накурено). ЗОШ 1-ІІІ ст. № 10 звернулась до служби у справах дітей Прилуцької міської ради щодо значної кількості пропусків навчання без поважних причин [PERSON] , однією із причин пропусків був педикульоз, який тривалий час не лікувався, а мама на зауваження та рекомендації навчального закладу не реагувала. Дівчинка майже спочатку навчального року проживала у бабусиної сестри і додому повертатися відмовлялася. Тому у відповідності до рішення Прилуцького міськрайонного суду від 28 липня 2020 року малолітня [PERSON] , була відібрана у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та влаштована на тимчасове перебування до родини патронатного вихователя [PERSON] , так як родичів, у родину яких можливо б було влаштувати дитину на тимчасове проживання, не виявилось. Після відібрання дитини, з метою подолання складних життєвих обставин, родина [PERSON] була взята на облік Прилуцьким центром соціальних служб для сім`ї дітей та молоді та запропоновано ряд послуг щодо створення належних умов для проживання дитини та покращення стану здоров`я матері дівчинки. Так, Центр щоквартально інформував службу у справі дітей про результати проведеної роботи щодо подолання складних життєвих обставин родиною [PERSON] . Відповідно до інформацій Центру, за період з 20 листопада 2020 року по 07 вересня 2021 року, [PERSON] нічого не зробила для зменшення боргу за газ, не усунула недоліки щодо дотримання правил пожежної безпеки, умови для проживання дитини не створено, остання байдуже налаштована на виконання рекомендацій щодо повернення дитини у родину, під час візитів працівників Центру, поводила себе досить агресивно, а з червня 2021 року взагалі перестала йти на контакт. [PERSON] та її співмешканець продовжують перебувати на обліку Прилуцького наркодиспансеру, протягом року відповідач нічого не зробила для покращення умов проживання та виховання своєї малолітньої дочки [PERSON] , тому позивачем і подано до суду позов про позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 листопада 2021 року прийняти позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання по цивільній справі 03 грудня 2021 року. 03 грудня 2021 року ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 17 грудня 2021 року. 17 грудня 2021 року ухвалою Прилуцького міськрайонного суду відкладено розгляд справи за заявою представника позивача до 27 січня 2022 року. В судове засідання представник Прилуцької міської ради Чернігівської області як органу опіки та піклування не з`явився, згідно письмової заяви просили розгляд справи провести без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити. При винесенні рішення по справі врахувати висновок органу опіки та піклування Прилуцької міської ради та виключно інтереси дитини [PERSON] , [INFO] . Вважають, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , та стягнення аліментів є доцільним та відповідає інтересам дитини. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судові засідання не з`явилась через невручення їй рекомендованих поштових відправлень, які були повернуті до суду Укрпоштою за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Місце ж проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , згідно з довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області від 23 листопада 2021 року, зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Крім того, про судові засідання призначені на 03 грудня 2021 року, 17 грудня 2021 року та 27 січня 2022 року відповідач повідомлялась через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Іншої адреси відповідач суду не повідомляла, заяв та клопотань по справі суду від неї не надходило. Відповідач не скористалась правом надання відзиву на позовну заяву. При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Суд здійснив всі можливі заходи для належного повідомлення [PERSON] про дати, час та місце розгляду справи. Проте, остання в судові засідання не з`являється, в наданий судом час відзив на позовну заяву та докази, які б підтверджували заперечення проти позову засобами поштового зв`язку чи то електронного зв`язку, суду не надала. Як і не подала заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду в порядку та строки, передбачені ст.212 ЦПК України. Представник третьої особи Прилуцького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді в судове засідання не з`явився, згідно письмової заяви просили розгляд справи проводити без їх участі, щодо задоволення заявлених вимог не заперечують. Третя особа [PERSON] в судове засідання також не з`явився, згідно письмової заяви просив розгляд справи проводити без його участі, щодо задоволення заявлених вимог не заперечує. У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Охорона дитини в Україні регулюється Конституцією України, Конвенцією ООН про права дитини (1989р.), міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейним кодексом України, а також інших нормативно-правовими актами, що регулюють суспільні відносини у даній сфері. Як зазначено в Конвенції ООН про права дитини (1989р.), «…дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, ...дитина має бути повністю підготовлена до самостійного життя в суспільстві та вихована в дусі ідеалів, проголошених у Статуті Організації Об`єднаних Націй, і особливо в дусі миру, гідності, терпимості, свободи, рівності і солідарності..». Згідно ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Судом встановлено, що згідно копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 18 лютого 2020 року, [PERSON] , народилася [INFO] , матір`ю записана [PERSON] , відомості про батька записані на підставі заяви матері №47/02-22 від 20 серпня 2010 року відповідно до ч. 1 ст.135 Сімейного кодексу України, що підтверджується копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.12,13-15). Згідно інформаційних листів від 20 листопада 2020 року за №01-05/805, від 09 березня 2021 року за №01-05/157, від 23 червня 2021 року за №01-05/403 та від 07 вересня 2021 року за №01-05/580, фото, Акту оцінки потреб сім`ї/особи від 10 вересня 2021 року та Висновку оцінки потреб сім`ї, які були складені Прилуцьким міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді повідомляється, що сім`я [PERSON] перебуває на обліку в Центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з січня 2020 року. У складних життєвих обставинах родина опинилася через зловживання матір`ю спиртними напоями, яка знаходиться на «Д» обліку що зумовило у неї психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності (довідка «ЧОПНЛ» наркологічного диспансерного відділення м.Прилуки, №691 від 18 грудня 2020 року). З метою сприяння у вирішенні проблеми алкогольної залежності та покращення фізичного стану [PERSON] , 14 лютого 2020 року Центром було організовано її повторне обстеження лікарем-наркологом, в результаті чого [PERSON] отримала направлення на стаціонарне лікування до наркологічного відділення КНП «Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні», але станом на 16 листопада 2020 року вона не пролікувалася. [PERSON] для вирішення проблеми алкогольної залежності та покращення фізичного стану за допомогою, щодо лікування до КНП «ЧОПНЛ» ЧОР Прилуцького наркологічного диспансерного відділення станом на 07 вересня 2021 року не зверталась. За період роботи Центру з родиною, ситуація не змінюється, [PERSON] байдуже налаштована на виконання рекомендацій щодо повернення дитини у родину, вона не здатна і не має бажання вирішувати проблеми, що виникли у її родині, нею не створено елементарних умов для дитини, не зроблено косметичного ремонту, не сплачено борг за газ. Постійна профілактично-роз`яснювальна робота з [PERSON] щодо навичок відповідального батьківства бажаних позитивних результатів не дає. (а.с.16-19, 20-24,25-32 ). Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради від 26 жовтня 2021 року за № 531, [PERSON] , 1972 року народження, [ADDRESS] знаходиться на диспансерному обліку з 11 грудня 2020 року, діагноз: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності (а.с.34). У відповідності до довідки Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради від 26 жовтня 2021 року за № 532, [PERSON] , 1964 року народження, [ADDRESS] , знаходиться на профілактичному обліку з 2018 року, діагноз: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Гостра інтоксикація неускладнена (а.с.35). Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 10 вересня 2021 року, складеного спеціалістами служби у справах дітей та затвердженого начальником служби у справах дітей [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , родина проживає у приватному будинку, який належить у рівних частинах [PERSON] та її рідній сестрі. Будинок містить три ізольовані кімнати: одну кімнату займає старший син [PERSON] , другу кімнату - другий син [PERSON] , третя кімнату займає [PERSON] разом із своїм співмешканцем. Для [PERSON] передбачено прохідну кімнату (7 кв.м), у якій відсутні меблі, є один брудний матрац, у будинку відсутнє газопостачання, для приготування їжі використовується електроплитка з порушеннями техніки безпеки, у будинку брудно, потребує ремонту через занедбаний стан. Умов для проживання дитини не створено. Спальне місце, письмовий стіл та шафа для одягу відсутні. На момент обстеження були наявні алкогольні напої. В ході бесіди [PERSON] не змогла пояснити причини, чому протягом року не було створено умов для проживання дитини та причини відмови від соціального супроводу центром соціальних служб (а.с.33). Згідно листа Служби у справах дітей Прилуцької міської ради Чернігівської області б/н спеціалістами служби у справах дітей Прилуцької міської ради Хотіною О.О. та [PERSON] було проведено бесіду з малолітньою [PERSON] , [INFO] , щодо можливого повернення на проживання у родину матері, але за результатами, було встановлено, що дитина не має бажання повертатися у родину та боїться, що члени родини будуть далі розпивати алкогольні напої та не забезпечать їй умови для навчання та розвитку її інтересів (а.с.39). Як вбачається із копії витягу з журналу спостережень за дитиною, що залишилась без батьківського піклування, [PERSON] , під час перебування її у родині патронатного вихователя [PERSON] , [PERSON] тяжко згадувати про життя у своїй родині, про відношення батьків до неї, коли вона згадала про батьків у неї пішла кров носом і з її слів з`ясувалося, що в неї були проблеми з тиском, тато її бив коли вона просила їсти, мама весь час спала і тому вона була дуже часто голодною і боялась просити їсти. Також при черговій розмові з [PERSON] , з`ясувалося, що дзвонила мама і повідомила, що вони щось робитимуть для того щоб забрати її в сім`ю, після таких обіцянок [PERSON] була зляканою та розгубленою, мало виходила із кімнати, не просила добавки чи солодощів, мало що розповідала, що зовсім не природня для [PERSON] поведінка (а.с.36-38). Згідно інформації про ученицю 6-А класу ЗОШ І-ІІІ ступенів № 14, позбавлену батьківського піклування, [PERSON] , наданої директором Прилуцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №14 Прилуцької міської ради Чернігівської області від 20 вересня 2021 року №01-16/3, [PERSON] навчається в даній школі з п`ятого класу, за час навчання зарекомендувала себе старанною, сумлінною, дисциплінованою, працелюбною, уважною ученицею. Дівчинка фізично розвинена, бере активну участь у суспільно-корисній праці. Стримана, врівноважена, самокритична. Вона товариська, щира, доброзичлива, чесна, емоційна. Користується авторитетом серед однокласників та учнів школи. Вміє знаходити спільну мову із людьми різного віку. [PERSON] забезпечена всім необхідним для нормального розвитку, навчання та виховання. Відносини в сім`ї позитивні. Опікуни відповідально ставляться до своїх обов`язків, активно співпрацюють з педагогічним колективом школи, дівчинка завжди доглянута і охайна (а.с.40-41). Як вбачається з довідки, виданої Комунальним закладом спеціалізованої мистецької освіти Прилуцькою дитячою музичною школою ім. Л.М. Ревуцького Прилуцької міської ради Чернігівської області від 26 жовтня 2021 року № 150, [PERSON] , [INFO] дійсно навчається в Прилуцькій дитячий музичній школі ім. Л.М. Ревуцького по класу домри (1клас) з 01 вересня 2021 року по теперішній час (а.с.42). Згідно довідки, Прилуцької дитячо-юнацької спортивної школи Прилуцької міської ради Чернігівської області від 27 жовтня 2021 року №181 [PERSON] , [INFO] дійсно відвідує навчально-тренувальні заняття з легкої атлетики в Прилуцькій дитячо-юнацькій спортивній школі (а.с.43). У відповідності до копії Витягу із рішення виконавчого комітету Прилуцької міської ради Чернігівської області від 13 січня 2021 року за №32 встановлено опіку над дитиною, позбавленою батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , та призначено опікуном [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , зважаючи на те, що в матері [PERSON] , [INFO] , відібрали дитину без позбавлення батьківських прав (рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 липня 2020 року, провадження №2/742/993/20, єдиний унікальний №742/1839/20), а відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.44). Згідно Висновку органу опіки та піклування Прилуцької міської ради від 11 листопада 2021 року за №02-16/5494, встановлено, що позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , є доцільним та відповідатиме інтересам дитини (а.с.7-9). У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст.164 СК України, в разі ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Відповідно до положень діючого Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не вливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За роз`ясненнями п.п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками і є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідач може бути позбавлений батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини, статті 8 Конвенції (див. наприклад пункт 59 рішення Європейського Суду у справі «Ньяоре проти Франції»), і в такому випадку судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини» оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи (див. пункт 47 Зауважень загального порядку Комітету ООН з прав дитини № 14 (2013) про право дитини на приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню його інтересів (Пункт 1 статті 3)). Крім того, суд враховує, що у відповідності до ч. 5 та ч. 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Отже, зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дитини відповідачем, свідомого нехтування нею своїми обов`язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення батьківських прав. При цьому відповідно до частини другою статті 166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавленням батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Статтею 180 СК передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин, у відповідності до статті 182 СК, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, суд знаходить підстави для стягнення з відповідача на користь опікуна [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача та держави. При цьому суд роз`яснює, що сплачена сума судового збору за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду повертається в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом (п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір»). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved