Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

10.12.2021 до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про тлумачення заповіту та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, в якому просить здійснити тлумачення заповіту, складеного [PERSON] , який було посвідчено 01.08.2001 виконкомом Дружненської сільської ради народних депутатів Калинівського району Вінницької області та зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій під №110 таким чином, що в частині посилання змісту заповіту на земельну частку (пай), право на яку належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН №0447155 стосується земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,0023, кадастровий номер 0521681800:02:002:0089, яка належала [PERSON] на підставі державного акта про право приватної власності на землю серії ВН, виданого Дружнянською сільською Радою народних депутатів 26.03.2002 на підставі розпорядження Калинівської районної державної адміністрації №52 від 28.02.2002 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №215. Крім того, просила визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,0023, кадастровий номер 0521681800:02:002:0089, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . В обґрунтування цих вимог зазначила, що [INFO] померла її баба [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,0023, кадастровий номер 0521681800:02:002:0089. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла їй земельну частку (пай), право на яку належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН №0447155. Після смерті [PERSON] вона звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено, оскільки згідно заповіту спадкодавець заповіла земельну частку (пай) , а на час відкриття спадщини була власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,0023, кадастровий номер 0521681800:02:002:0089, тому наявні правові підстави для тлумачення заповіту. Крім того, вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права на спадщину після смерті [PERSON] в нотаріальній конторі, оскільки заповіт [PERSON] не внесений до Єдиного Спадкового реєстру і внести його неможливо, так як у виконуючого обов`язки старости Дружненського старостинського округу відсутні на це повноваження. За вказаних підстав звернулась до суду з даним позовом. Позивач в підготовче засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання не з`явилася, надала суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, зокрема на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,0023, кадастровий номер 0521681800:02:002:0089, розташовану та території Дружнянської сільської ради. За життя, [PERSON] склала заповіт, який було посвідчено 01.08.2001 виконкомом Дружненської сільської ради народних депутатів Калинівського району Вінницької області та зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій під №110, відповідно до якого заповіла [PERSON] належне їй право на земельну частку (пай) розміром 4,43 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0447155. Згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ВН, виданого Дружнянською сільською Радою народних депутатів 26.03.2002 на підставі розпорядження Калинівської районної державної адміністрації №52 від 28.02.2002 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №215 [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,0023 гектарів в межах згідно з планом. Згідно інформації, наданої Відділом №7 Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Управління надання адміністративних послуг щодо реєстрації права на земельну ділянку за гр. [PERSON] , останній було видано державний акт на земельну ділянку площею 4,0023 га, кадастровий номер 0521681800:02:002:0089 взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) №0447155. Відтак, на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , остання була власником земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,0023 гектарів кадастровий номер 0521681800:02:002:0089 . [PERSON] , як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] , в передбачений законом шестимісячний строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було зареєстровану спадкову справу, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №44945632 від 02.09.2016. Однак, оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі не має можливості, оскільки у заповіті предметом спадкування вказано земельну частку (пай). Крім того, заповіт [PERSON] не внесений до Єдиного Спадкового реєстру і внести його неможливо, так як у виконуючого обов`язки старости Дружненського старостинського округу відсутні на це повноваження. За своїм змістом розпорядження спадкодавиці [PERSON] було спрямоване на те, щоб заповісти позивачу земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником якої вона була. Встановленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із спадкуванням, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Частинами першою та другою статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (частина перша статті 1221 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною другою статті 1256 ЦК України передбачена можливість тлумачення заповіту судом, яке здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу. Відповідно до статті 213 ЦК України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Відповідно до статей 77, 78, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивач не може оформити спадщину по заповіту після смерті [PERSON] , оскільки у заповіті предметом спадкування вказано земельну частку (пай) і заповіт не внесений до Єдиного Спадкового реєстру. Отже, суд вважає, що з метою захисту права позивача на оформлення спадщини, слід розтлумачити зміст заповіту, складеного [PERSON] , який було посвідчено 01.08.2001 виконкомом Дружненської сільської ради народних депутатів Калинівського району Вінницької області, та зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій під №110 та визнати право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. При цьому, здійснюючи тлумачення змісту заповіту, суд виходить із такого. Тлумачення судом змісту заповіту не повинно змінювати волі спадкодавця, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права спадкодавця щодо розпоряджання його майном. Тлумачення змісту заповіту є лише інструментом з`ясування волі спадкодавця, а отже, суд, здійснюючи тлумачення змісту заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю спадкодавця. Як зазначалося вище, згідно зі статтями 1216 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (частини перша та друга статті 1236 ЦК України). Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved