Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Держекоінспекція у Чернігівській області звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з останнього шкоду у розмірі 691,87 грн, заподіяної державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок незаконної вирубки дерев, яку просила зарахувати на рахунок Ріпкинської селищної ради. Позовні вимоги мотивовані тим, що до позивача від Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області 11.02.2020 надійшли матеріали щодо факту самовільно спиляних дерев сосни та ялини, які знаходилися на мотоблоці у [ADDRESS] , який належить відповідачу. Представниками позивача 13.02.2020 в ході проведення заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням природоохоронного законодавства на території Ріпкинського району було встановлено, що в адміністративних межах Вербицької сільської ради Ріпкинського району, за межами територій населених пунктів, які до неї входять, у полезахисній смузі, наявний факт знесення зелених насаджень без дозвільних документів, а саме чотирьох дерев сосни. За вказаним фактом представником позивача 14.02.2020 було винесено постанову, згідно якої відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 153 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. У зв`язку з несплатою відповідачем зазначеного штрафу у строк, передбачений ч. 1 ст. 307 КУпАП, позивачем вищезазначену постанову було направлена до Ріпкинського РВ ДВС Пн-Сх Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на примусове виконання. Також, відповідно до Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту, затверджених постановою КМУ від 23.07.2008 № 665, позивачем здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі внаслідок правопорушення вчиненого відповідачем, та визначено її розмір у сумі 691,87 грн. 03.03.2020 позивачем на адресу відповідача було направлено листа про можливість добровільної сплати шкоди, однак останній не відшкодував її в добровільному порядку, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду із зазначеним позовом. У судове засідання представник позивача не з`явився, надіславши до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд задовольнити їх. Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву від нього до суду не надходив. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», яка встановлює об`єкти правової охорони навколишнього природного середовища, зазначено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про рослинний світ» спеціальне використання природних рослинних ресурсів загальнодержавного значення здійснюється за дозволом, що видається в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Спеціальне використання природних рослинних ресурсів місцевого значення здійснюється за дозволом, що видається в порядку, який визначається Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування. Не потребують дозволу на спеціальне використання природних рослинних ресурсів: власники земельних ділянок, на яких знаходяться об`єкти рослинного світу, крім тих, що занесені до Червоної книги України та Зеленої книги України; користувачі (в тому числі орендарі) земельних ділянок, які їм надано для цільового призначення (ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, колективного садівництва, городництва, сінокосіння, випасання худоби), за винятком використання ними дикорослих судинних рослин, мохоподібних, водоростей, лишайників, а також грибів, види яких занесені до Червоної книги України, та природних рослинних угруповань, занесених до Зеленої книги України. Форма дозволу на спеціальне використання природних рослинних ресурсів встановлюється Кабінетом Міністрів України. З рапорту Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області від 14.12.2019 вбачається, що 14.12.2019 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: [ADDRESS] , біля подвір`я, знаходиться мотоблок, який належить [PERSON] , та на який нещодавно завантажено спиляні молоді сосни та ялинки. Відповідно до\~листа Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області від 31.01.2020, адресованого Держекоінспекції у Чернігівській області, вбачається, що в ході проведення перевірки та реагування на дану подію, нарядом сектору реагування патрульної поліції був встановлений факт незаконної порубки молодих дерев сосни місцевим жителем [PERSON] , за що передбачена відповідальність за ст. 153 КУпАП. Згідно наказу начальника Держекоінспекції у Чернігівській області № 133 від 10.02.2020, у термін з 10.02.2020 по 14.02.2020 було призначено проведення заходів державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог правоохоронного законодавства на території Чернігівської області. З акту про результати заходів державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог правоохоронного законодавства № 19/12 від 13.02.2020, складеного держінспекторами з ОНПС Чернігівської [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що 13.02.2020 під час здійснення вищезазначених заходів на території Ріпкинського району Чернігівської області було встановлено, що в адміністративних межах Вербицької сільської ради Ріпкинського району, за межами територій населених пунктів, які до неї входять, у полезахисній смузі, наявний факт знесення зелених насаджень без дозвільних документів, а саме чотирьох дерев сосни, що є порушенням чт. 69 ЛК України. Також за вказаним фактом у мотоблоці громадянина [PERSON] було виявлено 4 дерева породи сосни по 10 см кожна. За змістом п. 9 постанови Пленуму ВСУ від 10.12.2004 №17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» незаконною визнається порубка дерев і чагарників, вчинена без відповідного дозволу. Державним інспектором з ОНП в Чернігівській області Бабенко В.І. 13.02.2020, було складено протоколи № 000307 про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] за фактом знесення останнім в адміністративних межах Вербицької сільської ради Ріпкинського району зелених насаджень, без дозвільних документів, у кількості чотирьох дерев породи сосни, за що ст. 153 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Постановою № 27/12 від 14.02.2020 відповідача було визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 153 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. У зв`язку з несплатою відповідачем зазначеного штрафу у строк, передбачений ч. 1 ст. 307 КУпАП, позивачем вищезазначену постанову було направлена до Ріпкинського РВ ДВС Пн-Сх Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на примусове виконання, що підтверджується листом позивача № 12-09/817 від 20.03.2020. За змістом статей 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до статей 6, 25, 36 Закону України «Про рослинний світ», Державна екологічна інспекція України здійснює державне управління у сфері охорони та контролю використання та відтворення рослинного світу. Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 затверджено «Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту". З розрахунку розміру шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, внаслідок незаконної рубки дерев до ступеня припинення росту в полезахисній смузі поблизу с. Вербичі Ріпкинського районного громадянином [PERSON] вбачається, що він проведений відповідно до вищезазначених Такс, та завдана шкода складає 691,87 грн. Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» природні ресурси України є власністю Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України, цим та іншими законами України. Відповідно Положення про Державну екологічну інспекцію в Чернігівській області, Держекоінспекція України входить до органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Позивач є уповноваженим Державою органом, який виступає від імені Держави з метою захисту інтересів Держави у сфері охорони навколишнього природного середовища. Також Положенням передбачено, що Держекоінспекція має право вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах. Листом позивача\~від\~03.03.2020, який відповідач відмовився отримувати, що підтверджується поштовим повідомлення, вбачається, що позивачем було запропоновано відповідачу на добровільних засадах сплатити вищезазначену суму на відшкодування заподіяної шкоди. Водночас, у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують відшкодування відповідачем зазначеної шкоди у добровільному порядку. Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу правопорушення: протиправної поведінки; шкоди (збитків); причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Оскільки причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача, яка доведена постановою про накладення адміністративного стягнення, та шкодою, завданою в результаті такої поведінки, підтверджується матеріалами справи, відтак, в діях [PERSON] наявні всі елементи складу цивільного правопорушення, що є підставою для стягнення заподіяної ними шкоди. Відповідно до статті 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, тому суд дійшов висновку, що позов Держекоінспекції у Чернігівській області до [PERSON] про відшкодування шкоди у розмірі 691,89 грн, що заподіяна останнім державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, внаслідок незаконної рубки дерев, підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 2270 грн.

Outcome: approved