Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

1.30.07.2021 року позивач\~ [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] \~про припинення права власності та визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 02.08.2021 року позовна заява [PERSON] була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 30.08.2021 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за законом. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 14.09.2021 року позовна заява [PERSON] була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 15.09.2021 року справу № 167/589/21 за позовом\~ [PERSON] до [PERSON] про припинення права власності та визнання права власності на спадкове майно об`єднано в одне провадження зі справою № 167/667/21 за позовом\~ [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за законом, з присвоєнням об`єднаній справі спільного № 167/589/21. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 07.10.2021 року до участі у справі залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача [PERSON] - [PERSON] , закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті. 2.Позовна заява [PERSON] мотивована тим, що рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 29.10.2020 року у справі № 167/1072/20 було задоволено позовні вимоги [PERSON] до Немирської сільської ради Рожищенського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, яке постановою Волинського апеляційного суду від 14.06.2021 року було скасовано та постановлено нове судове рішення, яким у позові [PERSON] відмовлено. \~ \~ \~ \~Волинський апеляційний суд встановив, що спірне спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , у визначені законом строки та порядку прийняв [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] . \~ \~ \~ \~На даний час [PERSON] не має можливості оформити право власності на спірний будинок у зв`язку з тим, що будинок не був своєчасно зареєстрований спадкодавцем у встановленому законом порядку через відсутність правовстановлюючих документів, а також через те, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно власником спадкового будинку є [PERSON] на підставі рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 29.10.2020 року у справі № 167/1072/20. \~ \~ \~ \~Просить припинити право власності [PERSON] на спірне спадкове майно і визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Ю.В. Булат 16.08.2021 року подали Відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому вказують, що позов [PERSON] є передчасним і провадження у справі слід зупинити до ухвалення рішення Верховним Судом у справі за позовом [PERSON] до Немирської сільської ради Рожищенського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно ( ас 17-19). \~ \~ \~ \~16.08.2021 року відповідач [PERSON] та її представник адвокат Ю.В. Булат подали клопотання про зупинення провадження у справі ( ас 24-25), яке зняли з розгляду. \~ \~ \~ \~Позовна заява [PERSON] мотивована тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. Спадщину прийняла фактично, шляхом володіння та управління спадковим\~\~майном. Її сестра [PERSON] , яка померла [INFO] , в спадковому будинку не проживала ні до смерті батька, ні після його смерті, і не доглядала ні за батьком, ні за будинком. Просить визнати за нею право власності на спірний житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву [PERSON] не подав. 3.Позивач [PERSON] та його представник адвокат С.С. Собковський у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві [PERSON] , яку просили задовольнити. У задоволенні позову [PERSON] просили відмовити за його безпідставністю та необгрунтованістю. \~ \~ \~ \~Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача [PERSON] [PERSON] ( [PERSON] ) у судове засідання не з`явилася, хоча була вчасно і належним чином повідомлена про день, час і місце розгляду справи. Проте, 22.10.2021 року подала письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги [PERSON] задовольнити, у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити ( ас 171). Крім того, 22.10.2021 року подала письмові пояснення, в яких вказала, що у спірному будинку на момент смерті та після смерті [PERSON] . Капітанюка постійно проживала [PERSON] , яка до своєї смерті фактично володіла та доглядала за будинком, вела господарство, садила город, була його повноправною власницею, і вона та її брат [PERSON] знали, що будинок належить їх мамі. [PERSON] свої права на спірний будинок при житті [PERSON] ніколи не заявляла, участі у догляді за будинком та веденні господарства не брала. Спірний будинок [PERSON] заповіла [PERSON] , тому нею не подавалася заява про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ( ас 172). \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши думку учасників справи, які не заперечили проти розгляду справи у відсутності [PERSON] ( [PERSON] ), ухвалив розгляд справи проводити у відсутності [PERSON] ( [PERSON] ), згідно частини 1 статті 223 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] та її представник адвокат Ю.В. Булат у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві [PERSON] , яку просили задовольнити. У задоволенні позову [PERSON] просили відмовити за його безпідставністю та необгрунтованістю. 4.Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні у справі письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення позовних заяв по суті, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви [PERSON] і позовної заяви [PERSON] , суд установив таке. \~ \~ \~ \~ [INFO] помер [PERSON] і після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] . Капітанюка, який заповіту на випадок своєї смерті не залишив, були його рідні діти: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , яка відмовилася від прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Капітанюка; [PERSON] , [INFO] , яка відмовилася від прийняття спадщини після смерті [PERSON] . \~ \~ \~ \~ Дані обставини підтверджуються поясненнями сторін, витягом з господарської книги № 4 за 1983-1985 роки по Немирській сільській раді Родищенського району Волинської області від 03.07.2020 року № 79 ( ас 41), матеріалами спадкової справи № 134/2020 ( ас 63-66). \~ \~ \~ \~Надаючи правову оцінку даним встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується наступними нормативно-правовими актами. Оскільки спадщина відкрилася [INFO] , то спірні правовідносини в частині прийняття та/або неприйняття спадщини [PERSON] і [PERSON] ( Капітанюк) регулюються Цивільний Кодексом УРСР ( далі ЦК УРСР) в редакції станом на 29.04.1986 року. Відповідно до положень частини 1\~статті 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим\~день, зазначений в\~статті 21 цього Кодексу. Відповідно до положень\~статті 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно з приписами\~пункту 1 частини 1 статті 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину,\~\~якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Аналізуючи зазначені норми матеріального права у їх системному зв`язку, належить дійти висновку, що спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо після часу відкриття спадщини (після смерті спадкодавця) фактично вступив у володіння спадковим майном. З показань свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , довідки виконкому Доросинівської сільської ради Рожищенського району Волинської області від 05.05.2021 року № 710 ( ас 42 цс № 167/1072/20), витягу з погосподарської книги № 2 за 2017 рік Немирської сільської ради Рожищенського району Волинської області від 21.11.2017 року № 2017 року ( ас 43 цс № 167/1072/20), технічного паспорта на садибний ( індивідуальний) житловий будинок ( ас 45-48 цс № 167/1072/20) встановлено, що [PERSON] вступила у фактичне володіння спадковим майном - житловим будинком з господарськими та побутовими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , до спливу шести місяців з дня смерті спадкодавця [PERSON] , шляхом догляду за спадковим будинком та садінням огороду. Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку, що, відповідно до положень пункту 1 частини 1\~статті 549 ЦК УРСР, [PERSON] прийняла спірну спадщину, шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном. Згідно частини 2 статті 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За таких обставин, станом на день смерті [INFO] [PERSON] належав на праві власності спірний будинок. \~ \~ \~ \~При ухваленні даного висновку суд також враховує наступне. \~ \~ \~ \~Згідно частини 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. \~ \~ \~ \~Постановою Волинського апеляційного суду від 14.06.2021 року у справі № 167/1072/20, яка набрала законної сили, встановлено, що у судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердила ту обставину, що її сестра [PERSON] проживала у спадковому будинку без реєстрації як за життя батька, так і після його смерті. Отже, відповідно до положень пункту 1 частини 1\~статті 549 ЦК УРСР\~С.Д. Капітанюк прийняла спадщину - вступила у фактичне володіння або управління спадковим майном. Крім того, скасовуючи рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 29.10.2020 року у справі № 167/1072/20, апеляційний суд зазначив, що задовольняючи позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно, пред`явлені до відповідача Немирської сільської ради Рожищенського району, суд вирішив питання про права і обов`язки особи, яка не брала участі у справі [PERSON] , який є спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] , однак не оформила свої спадкових прав. Пояснення [PERSON] ( [PERSON] про те, що її сестра [PERSON] у спадковому будинку не проживала ні до смерті батька, ні після його смерті і не доглядала ні за батьком, ні за будинком, а також те, що вона, [PERSON] , у 1984 році отримала квартиру в місті Рожище і забрала батька проживати разом з нею, оскільки він хворів і дуже часто знаходився на лікуванні і вона була поруч з ним, доглядала та лікувала його, спростовуються показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які показали, що [PERSON] проживала у спадковому будинку без реєстрації як за життя [PERSON] , так і після його смерті, і прийняла спірну спадщину, шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном - шляхом догляду за спадковим будинком та садінням огороду. Крім того, ці пояснення спростовуються також показаннями свідка [PERSON] , яка у судовому засіданні показала, що в 1986 році [PERSON] . Капітанюк жив в селі Мар`янівці з жінкою у громадянському шлюбі, а коли, перед своєю смертю, захворів, то потрапив у лікарню, де його відвідувала [PERSON] . Крім того, ці пояснення спростовуються також поясненнями у судовому засіданні самої [PERSON] , яка пояснила, що з 1984 року проживала разом з сім`єю в [ADDRESS] , та не оформила спадщину після смерті батька, оскільки в спірному будинку проживала [PERSON] і вона за таких обставин не вважала за можливе оформити на себе спадщину. \~ \~ \~ \~Жодних належних та допустимих доказів того, що [PERSON] ( [PERSON] ) після смерті батька сплатила його борги, постійно приїжджала і доглядала за будинком, садила і обробляла город, [PERSON] ( Капітанюк) при розгляді даної справи не надала. У довідці Немирської сільської ради Рожищенського району від 03 липня 2020 року № 78 ( ас 106), на яку посилається [PERSON] ( [PERSON] ) в обгрунтування доводів про прийняття нею спадщини, відсутня вказівка про те, що після смерті свого батька [PERSON] вчинила дії, які вказують на фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном. Та обставина, що [PERSON] ( [PERSON] ) перебувала у лікарні поруч із спадкодавцем до дня його смерті та надавала йому допомогу за життя, не дає підстав визнати, що [PERSON] ( [PERSON] ) вступила у фактичне володіння або управління спадковим майном. Інших доказів, які підтверджують прийняття спадщини [PERSON] ( [PERSON] ) після смерті батька [PERSON] , [PERSON] ( Капітанюк) суду не надано. Та обставина, що [PERSON] була зареєстрована в спірному будинку лише з 1996 року не спростовує висновок суду про прийняття нею спірного спадкового майна шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном - шляхом догляду за спадковим будинком та садінням огороду, оскільки, згідно з приписами\~пункту 1 частини 1 статті 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину,\~\~якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, і не є обов`язковою вимога про постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за законом, за його безпідставністю та недоведеністю позовних вимог. 5.Щодо позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача [PERSON] - [PERSON] , про припинення права власності та визнання права власності на спадкове майно, то суд зазначає наступне. Згідно заповіту від 02.11.2016 року, [PERSON] заповіла своєму сину [PERSON] : житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 1, 00 га, яка розташована в селі Немир Рожищенського району Волинської області; Державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ВЛ № 009716, виданий Управлінням Держкомзему у Рожищенському районі 13.12.2008 року; ощадні книжки в установі АТ «Ощадбанк» міста Рожище Волинської області ( ас 59). Згідно заяви від 21.07.2020 року, поданої до Рожищенської нотаріальної контори Волинської області, [PERSON] приймає спадщину, яка залишилася після померлої матері [PERSON] ( ас 58). Крім того, згідно заяви від 02.04.2021 року, поданої до Рожищенської нотаріальної контори Волинської області, [PERSON] приймає спадщину, яка залишилася після померлої матері [PERSON] : земельні ділянки, що призначені для ведення особистого селянського господарства та знаходяться на території Немирської сільської ради Рожищенського району Волинської області розміром ( кожна окремо) 0, 5425 га, 1, 2253 га, 0, 6351 га, 0, 4494 га ( ас 60 зв), і на вказані земельні ділянки [PERSON] були видані Свідоцтва про право на спадщину за заповітом ( ас 61 зв, 62). Згідно Рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно від 22.07.2021 року, [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації припинення права власності, форма власності: приватна на житловий будинок з реєстраційним номером 2308765407245, за адресою: [ADDRESS] , оскільки поданою постановою Волинського апеляційного суду від 14.06.2021 року у справі № 167/1072/20 не вирішено питання щодо одночасного визнання, зміни чи припинення цим рішенням речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства ( ас 7). \~ \~ \~ \~Надаючи правову оцінку даним встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується наступними нормативно-правовими актами. Згідно статті 1217\~Цивільного кодексу\~України в редакції станом на 25.02.2020 року (далі - ЦК України), спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно частини 1 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно частини 3 статті 1223, частини 1 статті 1220 ЦК України, здійснення права на спадкування, право на спадщину, виникає у день її відкриття. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом наведених норм ЦК України, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і для реалізації цього права закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] вчасно і належним чином звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірне домоволодіння [PERSON] не видано у зв`язку із тим, що право власності на нього зареєстровано за [PERSON] на підставі рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 29.10.2020 року у справі № 167/1072/20, що об`єктивно позбавило позивача [PERSON] можливості оформити в установленому законом порядку свої спадкові права. Частиною першою статті 15 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до частини 1 ст 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з частиною третьою\~статті 3 ЦПК України\~провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно частини 1\~статті 376 ЦК України, житловий будинок, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Разом з тим, до 19 січня 1996 року, згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в населених пунктах. Обов`язок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку об`єкти нерухомості введено лише з 29 червня 1998 року. Саме цього дня набрала чинності Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09 червня 1998 року №121. Відповідно до частини 3\~статті 3\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» від\~01\~липня 2004\~року №\~1952-IV\~права на\~нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації (зокрема й право власності на нерухоме майно - частина 1 статті 4 Закону). Згідно із частиною 4 статті 3 вищезазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Крім того, Порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР був встановлений інструкцією, яка була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року та втратила чинність, згідно наказу Держжитлокомунгоспу N 56 від 13 грудня 1995 року. Згідно з пунктами 4, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (пункт 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Пленум Верховного Суду України у п 9 своєї\~постанови від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»\~роз`яснив, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Вказаною інструкцією обов`язковою була реєстрація права власності на житлові будинки в органах БТІ лише у містах і селищах міського типу, однак не у сільській місцевості. Відповідно до\~статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктом 43\~Постанови КМУ від 25 грудня 2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~передбачено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані: - документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги; - виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Дані нормативно-правові акти та встановлені у судовому засіданні обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , рік побудови\~- 1957, побудований відповідно до діючого на час його будівництва законодавства і право власності на нього належним чином було зареєстровано органом місцевого самоврядування в погосподарській книзі за [PERSON] . Згідно листа № 10-1387/0/4-12 від 27.09.2012 року «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ роз`яснив, що відповідно до\~статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,\~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Відповідно до\~статті 3 зазначеного Закону\~право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на придбане, побудоване до набрання чинності\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його придбання, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Аналогічну правову позицію було висловлено ВСУ у постанові від 13 червня 2012 року у справі № 6-54цс12, яка є обов`язковою для врахування судами України. Враховуючи вищенаведене у сукупності, а також встановлені у судовому засіданні фактичні обставини справи, а саме, що, відповідно до положень пункту 1 частини 1\~статті 549 ЦК УРСР,\~С.Д. Капітанюк вчасно і належним чином прийняла спірну спадщину після смерті свого батька [PERSON] , однак не оформила свої спадкових прав, а позивач [PERSON] прийняв у власність спірне спадкове майно після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку та строки, тому позов [PERSON] підлягає до задоволення і за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на дане спадкове майно, припинивши право власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, форма власності: приватна на житловий будинок з реєстраційним номером 2308765407245, за адресою: [ADDRESS] , враховуючи постанову Волинського апеляційного суду від 14.06.2021 року у справі № 167/1072/20. \~ \~ \~ \~Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] і про відмову у задоволенні позову [PERSON] ( Капітанюк), то згідно частини 1 статті 141 ЦПК України, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1 816 ( одну тисячу вісімсот шістнадцять) гривень судових витрат, понесених ним при сплаті судового збору, а судові витрати [PERSON] за її позовом слід залишити за нею.

Outcome: approved