Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

У лютому 2022 року заявник звернулася до суду з даною заявою, в якій просила суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , строком на шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав: заборонити [PERSON] , [INFO] , перебувати в місці спільного проживання (перебування) [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] , [INFO] , наближатися ближче ніж на 50 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] ; заборонити [PERSON] , [INFO] , вести телефонні розмови з [PERSON] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Заяву мотивувала тим, що їй на праві власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . В жовтні 2018 року до будинку, її донька [PERSON] привела раніше незнайомого їй [PERSON] , з яким почала проживати. Від спільного проживання у її доньки та гр. [PERSON] народився спільний син [PERSON] . Заявник зазначає, що у її доньки та [PERSON] постійно виникають сварки, він кидається в бійку та систематично погрожує доньці фізичною розправою. Відкрито ображає доньку перед дітьми. На її зауваження та зауваження доньки [PERSON] не реагує, а з кожним днем стає все більш агресивним, вважає себе господарем будинку. Вказує на те, що [PERSON] безпідставно ображає її, принижує та виганяє з власного житла. В результаті дій [PERSON] вона та її донька постійно зазнають психологічних та фізичних страждань. Окрім того, 04 січня 2022 року [PERSON] перебуваючи в будинку наніс їй фізичне насильство, внаслідок чого вона отримала тілесне ушкодження у вигляді забою правого зап`ястя, з даного приводу вона звернулася до поліції, однак працівники поліції повідомили її, що вказаний факт не містить ознак кримінального правопорушення. У зв`язку із викладеним вище, заявник переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства [PERSON] щодо неї, а також настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високою і тому вимушена звернутися до суду з даною заявою. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2022 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала, просила суд її задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні проти заяви заперечував, просив відмовити в її задоволенні. Пояснив, що заявниця по справі є матір`ю його теперішньої дружини, з якою він не перебуває у зареєстрованому шлюбі. Заявниця влаштовує сварки на ґрунті того, що він ніде не працює, виганяє його з частини будинку в якій він проживає разом з її донькою. Насильства щодо заявниці не чинив, лише один раз виставив її зі свого будинку. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, приходить до висновку про те, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню. Судом встановлено, що заявнику по справі належить житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджено Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 07 вересня 2016 року та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 07 вересня 2016 року. В даному житловому будинку окрім заявників проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено Довідкою Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області від 31 січня 2022 року за № 042. Як вбачається із матеріалів справи, а саме відповіді Фастівського РУП ГУ НП в Київській області за № 355/109/1700/22 від 14 січня 2022 року, заявницю [PERSON] повідомлено проте, що за її повідомленням зареєстрованим до ІТС ІПНП Фастівського РУП від 05 січня 2022 року, ЄО № 209, проводилася перевірка та за результатами перевірки прийнято рішення щодо припинення розгляду повідомлення, оскільки указаний в її повідомленні факт не містить ознак кримінального правопорушення. З наданою заявницею [PERSON] . Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого 14-0060 від 28 січня 2022 року, останній було встановлено діагноз Забій правого зап`ястя. Так, згідно з положеннями ст.350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (п.1 ч.1 ст. 350-2 ЦПК України). Згідно п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи Згідно зі ст. 2 Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» предметом регулювання є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на подружжя; колишнє подружжя; та ін. Державна політика у сфері запобігання та протидії домашньому насильству спрямована на забезпечення комплексного інтегрованого підходу до подолання домашнього насильства, надання всебічної допомоги постраждалим особам та утвердження ненасильницького характеру приватних стосунків. Основними напрямами реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству є: 1) запобігання домашньому насильству; 2) ефективне реагування на факти домашнього насильства шляхом запровадження механізму взаємодії суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству; 3) надання допомоги та захисту постраждалим особам, забезпечення відшкодування шкоди, завданої домашнім насильством; 4) належне розслідування фактів домашнього насильства, притягнення кривдників до передбаченої законом відповідальності та зміна їхньої поведінки (ст. 5 цього Закону). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно до ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Згідно з ч. 3 ст. 26 цього Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд враховує, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінює ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Так, звертаючись до суду з даною заявою, заявник зазначає, що від дій [PERSON] вона та її донька постійно зазнають психологічних та фізичних страждань, останній ображає її та виганяє з власного житла, та наніс їй тілесні ушкодження. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з наявних у справі матеріалів, заявницею на обґрунтування своїх вимог не надала суду жодних належних і допустимих доказів в розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України, які б підтвердили наявність підстав для застосування обмежувального припису, а саме доказів, які доводять вчинення [PERSON] по відношенню до неї домашнього насильства. Окрім того, суд вважає, що відсутні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці за вищевикладених обставин, а також у зв`язку із недоведеністю можливого виникнення ризиків настання тяжких наслідків для заявниці у подальшому. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Outcome: dismissed