Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 22 травня 2019 року вона придбала у відповідача колісний навантажувач марки VOLVO 4200В, без номера, колір жовтий , рік випуску 1985, двигун № днз. [NUMBER] , робочий об`єм 4480 см куб. за 20 620,80 грн. Даний факт підтверджується видатковою накладною №58 від 22 травня 2019 року. Вказану вище суму вона сплатила на рахунок відповідача ПАТ АФ "Яворник", який являвся власником навантажувача (товаро-транспортна накладна та акт №150 від 19 березня 2003 року). Позивачка вважає, що між нею та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу навантажувача. Даний правочин не суперечить нормам закону і не порушує публічного порядку і станом на 22 травня 2019 року не існувало жодної визначеної законом перешкоди, яка би унеможливила вказану вище купівлю-продаж. Позивачка також зазначила в позові, що положеннями статті 204 визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 205 цього ж Кодексу також встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частиною першою статті 206 ЦК України встановлено, що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами в момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Згідно з положеннями частини 1 статті 209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Крім того, вказувала на те, що правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджені постановою КМ України від 07.09.1998 року №1388. Проте, згідно з положеннями пункту 3 цих правил визначено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться підрозділами Державтоінспекції з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів(обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій. Тобто, метою правового регулювання вказаної постанови є урегулювання можливості здійснення однієї правомочності власника транспортного засобу, що полягає у використанні такого транспортного засобу в дорожньому русі. Тому позивачка просить визнати за нею право власності на вказаний вище автомобіль. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі у підготовчому судовому засіданні, позовні вимоги підтримує повністю. У судове засідання представник відповідача також не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи без участі представника у підготовчому судовому засіданні у зв`язку з визнанням позову відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, суд приймає визнання позову відповідачем у справі і з цих підстав задовольняє позов [PERSON] .

Outcome: approved