Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 14.12.2021 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, в якому позивач просить визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Нечаєве, Шполянського району, Черкаської області, - 3 (три) місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили. Свій позов позивач мотивує тим, що [INFO] в с. Нечаєве Шполянського району Черкаської області померла мати позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 4,29 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Нечаєвської сільської ради Шполянського району Черкаської області, що належала [PERSON] . Позивач, являючись спадкоємцем за законом, 03.11.2021 звернувся до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Білоуса В.П. із заявою щодо оформлення спадкових прав на майно померлої [INFO] матері [PERSON] . 03.11.2021 приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Білоусом В.П. було надано позивачу роз`яснення вих. №244/01-16 від 03.11.2021, в якому зазначено про те, що в наданих документах відсутні відомості про постійне, на час відкриття спадщини, проживання [PERSON] із померлою [INFO] [PERSON] . Відсутні відомості про подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини померлої [INFO] [PERSON] в шестимісячний строк із дня відкриття спадщини. Отже, [PERSON] , [INFO] , вважається таким, що не прийняв спадщину померлої [INFO] [PERSON] . Позивач вказує, що пропустив строк для звернення з заявою про прийняття спадщини у зв`язку з карантинними обмеженнями, встановленими. 03.02.2022 позивач уточнив свою позовну заяву та вказав, що 10.09.2020 [PERSON] відправив простим листом заяву приватному нотаріусу Шполянського районного нотаріального округу Білоусу В.П., в якій вказав, що [INFO] в с. Нечаєве, Шполянського району, Черкаської області померла його мати [PERSON] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Даною заявою він приймає спадщину за законом, яка залишилася після смерті його матері [PERSON] . Також в заяві зазначив про те, що документи, які стосуються оформлення його спадкових прав, а також додаткові відомості щодо вирішення питання успадкування майна померлої [PERSON] ним будуть надані пізніше, так як в зв`язку із запровадженням на всій території України карантину, на даний час не може прибути до нотаріуса особисто. Позивач був впевнений в тому, що він прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , однак, коли в листопаді 2021 року звернувся до приватного нотаріуса Білоуса В.П. за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, дізнався про те, що вищевказана заява від 10.09.2020 про прийняття спадщини до нотаріуса не надходила. Позивач вважає, що лист, в якому ним була направлена нотаріуса заява, був втрачений при пересиланні, оскільки він направлявся простою кореспонденцією, тому в нього не залишилося будь-яких доказів, щоб наразі віднайти даний лист. Позивач вважав, що він виконав всі необхідні дії для прийняття спадщини і був впевнений в тому, що він прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] . Однак, як виявилося в майбутньому, позивач пропустив строк для прийняття спадщини, оскільки заява [PERSON] від 10.09.2020 про прийняття спадщини не була отримана приватним нотаріусом Білоусом В.П. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що позов підтримує повністю. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає, просив розглянути справу без його участі. Інші процесуальні дії у справі. Суддя Шполянського районного суду Черкаської області Побережна Н.П. своєю ухвалою від 17.12.2021 відкрила провадження по справі. 2. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] в с. Нечаєво Шполянського району Черкаської області. Батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Лип`янської сільської ради Шполянського району Черкаської області [PERSON] померла [INFO] в с. Нечаєве Шполянського району Черкаської області (а.с. 12). Відповідно до довідки, виданої сільським головою Лип`янської сільської ради Шполянського району Черкаської області Іщенком С. 22.10.2021 за № 1083, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , до дня смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] у власному домогосподарстві. На час відкриття спадщини, тобто на час смерті [PERSON] , разом із спадкодавцем ніхто не проживав та не був зареєстрований. Інших малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб дієздатність яких обмежена у спадкодавця немає. На протязі останніх трьох років та по цей час, ніхто разом із спадкодавцем не проживав, та не був зареєстрований (а.с. 13). Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серія III-ЧР №026028, виданого 19.02.2003 Нечаєвською сільською радою Шполянського району Черкаської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №28 [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 4,11 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Нечаєвської сільської ради Шполянського району Черкаської області (а.с. 14-15). Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/1245-а від 02.11.2021 українські записи прізвища [PERSON] (свідоцтво про народження; паспорт, запис [PERSON] ; свідоцтво про смерть; Державний акт на право приватної власності на землю; Державний акт на право власності на земельну ділянку, запис [PERSON] ) та [PERSON] (свідоцтво про народження [PERSON] , запис батько [PERSON] , мати [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи та її родичів є ідентичними (а.с. 16). Згідно з роз`ясненням приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Білоуса В.П. за вих. №244/01-16 від 03.11.2021 в наданих документах відсутні відомості про постійне, на час відкриття спадщини, проживання [PERSON] із померлою [INFO] [PERSON] . Відсутні відомості про подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини померлої [INFO] [PERSON] в шестимісячний строк із дня відкриття спадщини. Отже, [PERSON] , [INFO] , вважається таким, що не прийняв спадщину померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до змісту заяви [PERSON] від 10.09.2020 він відправив приватному нотаріусу Шполянського районного нотаріального округу Білоусу В.П. заяву, в якій вказав, що [INFO] в с. Нечаєве, Шполянського району, Черкаської області померла його мати [PERSON] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Даною заявою він приймає спадщину за законом, яка залишилася після смерті його матері [PERSON] . Також в заяві зазначив про те, що документи, які стосуються оформлення його спадкових прав, а також додаткові відомості щодо вирішення питання успадкування майна померлої [PERSON] ним будуть надані пізніше, так як в зв`язку із запровадженням на всій території України карантину, на даний час не може прибути до нотаріуса особисто. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини і лише особисто. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. За змістом ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Так, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] . Позивач на час відкриття спадщини постійно разом з спадкодавцем не проживав. За загальним правилом право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Таким чином, з урахуванням положень ч.2 ст.1220 ЦК України, строк прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 24.10.2020. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 04.11.2015 розглянув справу № 6-1486цс15, предметом якої був спір про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, зробив правовий висновок про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Така ж правова позицію викладена і постанові Верховного Суду України справа №6-1320цс17 від 23.08.2017. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини. Отже, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У постанові Верховного Суду № 565/1145/17 від 26.06.2019 визначено, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Позивач просить суд врахувати, що встановлений ст. 1270 ЦК України строк на прийняття спадщини, пропущено ним з об`єктивних причин, а саме через те, що внаслідок карантинних обмежень було зупинено рух громадського транспорту та обмежувалось пересування громадян. Разом з тим позивач вважав, що він виконав всі необхідні дії для прийняття спадщини і був впевнений в тому, що він прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] . Однак, як виявилося в майбутньому, позивач пропустив строк для прийняття спадщини, оскільки заява [PERSON] від 10.09.2020 про прийняття спадщини, надіслана поштою, не була отримана приватним нотаріусом Білоусом В.П. Відповідно до висновку, викладеного в постанові Верховного Суду у справі № 206/3473/20 від 20.09.2021, вирішуючи спір, апеляційний суд надав належну оцінку обставинам справи, які вказують на те, що позивач з незалежних від нього причин не подав до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (за місцем відкриття спадщини м. Дніпро), оскільки проживав з 15 грудня 2018 року по 15 грудня 2020 року у м. Києві. Апеляційним судом враховано обмеження, які діяли з 12 березня 2020 року по 31 серпня 2020 року в Україні у зв`язку із запровадженням карантину, внаслідок чого було зупинено рух громадського транспорту, обмежено пересування громадян, обмежено прийом громадян державними нотаріальними конторами, що вплинуло на пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті його батька. Також враховано, що пропуск є незначним (із заявою про прийняття спадщини позивач звернувся 14 липня 2020 року, тобто через два місця після закінчення шестимісячного терміну, на які, зокрема, припадали карантинні обмеження). Необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) створили позивачу перешкоди у тому, щоб своєчасно подати до державного нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті батька. Отже суд апеляційної інстанції інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, визначив, що обставини, на які посилався позивач, слід визнати поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки ці обставини пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами. Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, позивач посилається на те, що скористався своїм правом на подання позовної заяви про прийняття спадщини, шляхом направлення її поштою до нотаріальної контори, та не міг передбачити, що лист, в якому заява була направлена нотаріуса заява, буде втрачений при пересиланні. Зважаючи на обставини справи, що розглядається судом, та те, що позивач є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] , разом з тим позивач надав докази того, що вживав необхідних доказів для прийняття спадщини у встановлений законодавством строк, навів належні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини та довів наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, враховуючи те, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Заходи забезпечення позову не застосовувались. Позивач просить суд судові витрати у справі залишити на його рахунку.

Outcome: approved