Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 6 542,29 грн. та суму понесених витрат на оплату судового збору. Позовні вимоги мотивує тим, що 18.07.2018 року в м. Львів відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Деу» д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Причиною ДТП стало те, що відповідач керуючи автомобілем «Деу» д.н.з [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння здійснив зіткнення з автомобілем марки «Рено» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Франківського районного суду м. Львова ввідповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124, 130 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Деу» д.н.з [NUMBER] - відповідача, була застрахована позивачем на підставі полісу № АМ/1390196. Потерпілий автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] звернувся до ПрАТ «СК «Універсальна» як до Страховика відповідача про відшкодування шкоди отриманої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Позивачем було прийняте рішення про визнання вищевказаної події страховим випадком та виплачено страхове відшкодування в сумі 6 542,29 грн. на підставі страхового Акту № 42473/1, акту погодження розміру страхового відшкодування та звіту експерта в межах ліміту відповідальності Полісу. Таким чином, позивач виконав повністю покладені на нього обов`язки. В свою чергу, відповідач здійснював керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, в результаті чого в позивача настало право регресної вимоги до відповідача на суму 6 542,29 грн. Просить позов задоволити. Ухвалою судді від 28.08.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати за участю учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав по справі заяву про заслухання справи у його відсутності, позов підтримує повністю та не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи та не подав відзив, тому на підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів(постановляє заочне рішення), проти чого не заперечив представник позивача у заяві. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 25.09.2017 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» уклала Договір обов`язкової страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за Полісом № АМ/13901968, яким було забезпечено цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Деу» д.н.з [NUMBER] . 18.07.2018 року в м. Львів відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Деу» д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Франківського районного суду м. Львова від 16.10.2018 року у справі №465/4492/18 [PERSON] визнати винним у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт винуватості відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригодита керуванням транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що мало місце 18.07.2018 року, є встановленим та не підлягає доказуванню. 19.07.2016 року до позивача звернувся потерпілий із заявою про пошкодження транспортного засобу у зв`язку із ДТП, що є страховим випадком. Так, позивач, на підставі страхового Акту № 42473/1, акту погодження розміру страхового відшкодування та звіту експерта в межах ліміту відповідальності Полісу на користь потерпілого в розмірі 6 542,29 грн., що підтверджується платіжним дорученням №150423 від 02.08.2018 року. Відповідно до ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У відповідності зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика (Позивач), який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (відповідач). Відповідно до положень ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (ч. 2 ст. 14 ЦК України). Відповідно до ст. 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно із ч.ч.1,4 ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, у якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. За змістом частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченою відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту «а» пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоди якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; Оскільки відповідач здійснював керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а тому позивача відповідно до положень статті 38 цього Закону, набуло права зворотної вимоги до відповідача у межах суми страхового відшкодування. З метою досудового врегулювання спору, позивач направив відповідачеві вимогу про сплату боргу в порядку регресу від 29.01.2020 року вих. №77, однак ніяких дій з сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведене не було. Відтак, судом встановлено, що відповідач в добровільному порядку суму страхового відшкодування не повернув. Доводів протилежного до суду не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільного права та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування морально(немайнової) шкоди. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до приписів ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Приймаючи до уваги, що позивач виконав покладені на нього Законом та умовами Договору обов`язки та відшкодував шкоду завдану відповідачем, в зв`язку з чим у нього виникло право регресу в розмірі виплаченого страхового відшкодування, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в сумі 6 542,29 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір в сумі 2270 грн.

Outcome: approved