Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

20 жовтня 2021 року позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Швець М.В., звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «ДОРІ ФІНАНС», у якому просив суд визнати виконавчий напис № 86876 від 12.06.2021 року, вчинений приватний нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № 0962223303 від 27.04.2019 року, укладеним з ТОВ «ІНФІНАНС», за період з 04.06.2021 по 09.06.2021 в розмірі 15772,48 гривень, таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з ТОВ «ДОРІ ФІНАНС» стягнуті в процесі виконавчого провадження №66607535, відкритого приватним виконавцем Сидорук Л.В. грошову суму в розмірі 6943,52 гривень. Стягнути з відповідача понесені витрати по справі судовий збір за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову в сумі 2270,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу. 10.01.2022 року адвокат Швець М.В. подала заяву про збільшення позовних вимог, а саме збільшила суму коштів, стягнутих в процесі виконання виконавчого провадження №66607535 - 9132,76 грн. та стягнення сплачені [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5600,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно з документами , отриманими від приватного виконавця та за результатами пошуку виконавчих проваджень в Автоматизованій системи виконавчого провадження позивачу стало відомо про наявність виконавчого провадження №66607535, відкрите 26.08.2021 з примусового виконання виконавчого напису №86876 від 12.06.2021, який був вчинений приватним нотаріусом Грисюк О.В. про стягнення заборгованості на користь ТОВ «ДОРІ ФІНАНС» у розмірі 15 772,48 грн. за період з 04.06.2021 по 09.06.2021 за кредитним договором 0962223303 від 27.04.2019 укладеним між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] . Позивач вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням порядку вчинення виконавчих написів та за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості. При цьому посилається на необґрунтованість посилання нотаріусом на п. 2 Переліку №1172 як на підставу вчинення виконавчого напису, оскільки на час його вчинення цей пункт Переліку не діяв. Зі змісту виконавчого напису неможливо встановити, на підставі яких документів він вчинений, чи надавався нотаріусу оригінал кредитного договору, чи надавалися банком нотаріусу документи на підтвердження отримання кредитних коштів та користування такими кредитними коштами, розміру боргу тощо. Крім того боржника (позивача) не було повідомлено про зміну кредитора у зобов`язанні, не направлення вимоги про погашення заборгованості позивачу, нарахування відповідачем заборгованості за кредитним договором та стягнення на підставі виконавчого напису суми заборгованості, до якої входила і плата за обслуговування кредитної заборгованості, це свідчить про те що сума заборгованості на момент вчинення виконавчого напису не була безспірна. Позивач не погоджується з вчиненим виконавчим написом вважаючи, що він був вчинений з порушенням норм чинного законодавства. Ухвалою суду від 01 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено учасникам справи строк для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень, а також роз`яснено право сторін клопотати перед судом про розгляд справи з їх викликом. Ухвалою суду від 01 листопада 2021 року також витребувано за клопотанням позивача письмові докази у нотаріуса. 01 листопада 2021 року ухвалою суду за заявою позивача про забезпечення позову зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 25415 вчиненого 29.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович , про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції" заборгованості в розмірі 15183,20 гривень у виконавчому провадженні ВП № 66017110, що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича. Відповідач, який отримав копію ухвали про відкриття провадження з копією позову та доданих до нього матеріалів, не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Станом на час розгляду справи від приватного нотаріуса Грисюк О. В. витребувані письмові докази не надійшли, будь-які пояснення у справі від третьої особи також не надходили. Відповідно до інформації, розміщеної у вільному доступі на офіційному сайті Мін`юст України у Єдиному реєстрі нотаріусів зазначено про те, що приватний нотаріус Грисюк О. В. тимчасово не діє без зазначення підстав. Приватний виконавець Сидорук Л.В. звернулась з заявою про розгляд справи без її участі, на підтвердження виконання ухвали суду про забезпечення позову надано постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 03.11.2021. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що 21 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис № 86876 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованості за Кредитним договором № 0962223303 від 27.04.2019 укладеним з Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» за період з 04.06.2021 по 09.04.2021 року в розмірі 14722,48 грн., у тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 1299,98 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 13422,5 грн., а також з [PERSON] стягнуто на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» плату за вчинення виконавчого напису 1000,00 грн; загальна сума, яка підлягає стягненню, складає 15722,48 грн. (а.с.11). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. 26.08.2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 66607535 з примусового виконання виконавчого напису № 86876, виданого 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ДОРІ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 15722,48 гривень (а.с. 17). Як вбачається з копії Кредитного договору № 0962223303 від 27.04.2019 року, реквізити та підписи сторін в графі «Позичальник» вказаний [PERSON] , РНОКПП: Паспортні дані:, також вказано зареєстроване місце проживання, електронний підпис (а.с.13-15). Згідно вказаного договору його предметом було надання Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами), загальний (максимальний) розмір кредитної лінії 20000 грн. строком на 30 днів, зі сплатою процентів за користування позикою в розмірі 1,75%. Договір підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно виконавчого напису Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОРІ ФІНАНС» є правонаступником усіх прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами №1/1 від 04 червня 2021 року. Відповідно до загального порядку зміни кредитора в зобов`язанні, визнаного ч.2 ст.516, ч.2 ст.517 ЦК, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Згідно з ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Докази того, що позивач [PERSON] був повідомлений про зміну кредитора в зобов`язанні відсутні. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва. За змістом статті 512 ЦК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, після укладення між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», договору відступлення права вимоги, відбулось одиничне, тобто сингулярне правонаступництво. З цього часу ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» стало новим кредитором позивача. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, тому вчинений ним виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум, а підтверджує, що таке право виникло раніше. Тобто, мета виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Тому суд при вирішенні такого спору не повинен обмежуватися лише перевіркою дотримання нотаріусом формальних процедур, а й має перевірити доводи боржника, чи дійсно на момент вчинення виконавчого напису у нього була беззаперечна заборгованість перед стягувачем. Таким чином, неповідомлення боржника (позивача) про зміну кредитора у зобов`язанні, не направлення вимоги про погашення заборгованості позивачу, нарахування відповідачем заборгованості за кредитним договором та стягнення на підставі виконавчого напису суми заборгованості, до якої входила і плата за обслуговування кредитної заборгованості, свідчить про те, що сума заборгованості на момент вчинення виконавчого напису не була безспірною. Відповідач не надав доказів, що він повідомив боржника про заміну кредитора в зобов`язанні та направив йому вимоги про погашення боргу. Крім того, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону), зокрема Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з пп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Також пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до підпункту 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Згідно із приписами підпунктів 5.1. та 5.2. пункту 5 глави 16 розділу ІІ Порядку виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів. Пунктом 1.37 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що розрахунково-касове обслуговування клієнта банком здійснюється на підставі відповідного договору, укладеного між ними. Тобто порядок, періодичність друкування форма надання виписок (у паперовій чи електронній формі) з особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видання або відсилання клієнту (п. 5.6 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ 04.07.2018 № 75, далі - Положення № 75). Первинний документ банку - це документ, який містить відомості про операцію, складається на бланках форм, затверджених відповідно до законодавства України (на паперових носіях або в електронній формі) (пп. 14 п. 3 Положення № 75). Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 4071/14-ц та від 12.04.2018 у справі № 761/32388/13-ц. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від ТОВ «ДОРІ ФІНАНС» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Також не встановлено, що при винесені виконавчого напису нотаріусом встановлено, що заборгованість є безспірною. Крім того, суду не доведений факт повідомлення позивача не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення ним кредитних зобов`язань, а також не надано доказів на підтвердження отримання цієї вимоги позивачем. Судом встановлено, що між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ДОРІ ФІНАНС» укладено Договір Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами №1/1 від 04.06.2021, а виконавчий напис нотаріусом видано 12.06.2021, тобто строк повідомлення боржника порушено. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду, яка викладена у постанові від 21 вересня 2021 року, прийнятої у справі № 910/10374/17. Зазначене вище дає суду підстави для визнання спірного виконавчого напису № 86876 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Згідно з ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. При цьому, відповідач також не надав жодних заперечень, доказів та документів з метою спростування позовних вимог. Зокрема, відсутні спростування з боку відповідача щодо порушення порядку вчинення виконавчого напису. Зважаючи на відсутність будь-яких спростувань з боку відповідача, суд вважає доведеною позицію сторони позивача з приводу наявності спору щодо заборгованості на момент вчинення виконавчого напису. Суд, відповідно до частини першої ст. 89 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів на спростування викладених обставин та відповідачем в суді не заявлено суду про неналежність або ж недопустимість наданих позивачем доказів. Таким чином, на підставі наведеного, виходячи із принципів об`єктивності, реальності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Окрім того, відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Згідно довідки виданою ПрАТ «Суха Балка» №616 від 09.11.2021 року, [PERSON] за період з 01 вересня 2021 року по 31 жовтеня 2021 року сплачені суми по виконавчому провадженню №66607535 на загальну суму 9132,76 грн.. У зв`язку із задоволенням судом основної вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що слід задовольнити також вимогу про повернення безпідставно набутого майна за таким виконавчим написом на підставі ст.1212 ЦК України, а саме 9132,76 грн., що були утримані із заробітної плати позивача в користь відповідача за виконавчим написом нотаріуса, який визнається таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до положень частини 7 статті 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки позовні вимоги з визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволені, клопотання про скасування заходів забезпечення позову до суду не надходило, тому заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.11.2021 року продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з наданих позивачем доказів, 23 вересня 2021 року між позивачем [PERSON] та адвокатом Швець М.В. укладено договір про надання правничої допомоги, до якого додано ордер на надання правничої допомоги, акт приймання-передачі правничої допомоги у розмірі 5600,00 з детальним описом наданих послуг, копії квитанції про сплату 5600,00 грн. у рахунок надання правничої допомоги за договором від 23.09.2021. Враховуючи, що витрати на правову допомогу документально підтверджені та доведені, пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, суд дійшов висновку про стягнення судових витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі. Згідно із ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір при подачі позову у розмірі 1826,00 грн. та заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved