Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» в особі представника за довіреністю Живаги Л.М., (далі ТОВ «Київоблгаз Збут», позивач), звернулася до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач), в якому просила стягнути з останньої на користь товариства заборгованість з оплати послуг з газопостачання у сумі 14564,93 грн., та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн., посилаючись на порушення умов типового договору та ст. ст. 525-526, 625, 629, 1166 ЦК України. Ухвалою суду від 03.12.2021 року позовну заяву ТОВ «Київоблгаз Збут» прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали суду від 03.12.2021 року та позовну заяву з додатками, які були надіслані за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованої у встановленому законом порядку (а.с. 21), відповідач не отримала, поштове відправлення №0800105494250 (а.с. 26-27) повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України та з урахуванням вимог п. 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270, вважається належним повідомленням особи про час та місце розгляду справи у день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, тобто 04.01.2022 року. Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надала, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Товариство з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» Вишгородського територіального відділу реалізації надає послуги з постачання природного газу у Вишгородському районі Київської області на підставі ліцензії на постачання природного газу (серія АЕ №299021), виданої 01 липня 2015 року відповідно до рішення НКРЕКП №1588 від 21.05.2015 року (а.с. 13, 16). Таким чином, вказане товариство з 01 липня 2015 року виступає постачальником природного газу для споживачів, розташованих у Київській області. Відповідно до п.17 ч. 3 ст.4 Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 р., НКРЕКП постановою №2496 від 30 вересня 2015 року затвердила Правила постачання природного газу, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1382/27827 (далі -Правила). Згідно розділу 3 Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором (НКРЕКП), які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора (НКРЕКП) та Позивача і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній у установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок - квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватись документально. Відповідно до розділу ІІІ Правил передбачено, що підтвердження (акцептування) приєднання споживача до умов Договору постачання є підписаний споживачем та повернутий на адресу постачальника один екземпляр заяви-приєднання. Так, між позивачем та відповідачем укладено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам на підставі заяви-приєднання у мов договору постачання природного газу (а.с. 7-9). Відповідачу безперебійно надавались послуги з газопостачання за адресою: [ADDRESS] ; фактом приєднання [PERSON] до умов Типового договору постачання природного газу є також споживання природного газу період з 01.04.2019 року по 07.05.2019 року (акцепт - фінансовий стан. колонка «Об.ліч.»), та колонка «Пок.ліч.», які вказують на кількість спожитих кубів та збільшення показників лічильника) оплата за газопостачання (акцепт - фінансовий стан. колонка «Сплачено» зокрема квітень 2019 року 2574 грн.). Газопостачання до будинку відповідача припинялося газопостачальною організацією у травні 2019 року (Акт про відключення об`єкту, а.с. 11) у зв`язку із заборгованістю у сумі 14564,93 грн. (розрахунок заборгованості, а.с. 10). Позивач виконав поставку природного газу для побутових потреб за адресою відповідача: [ADDRESS] , відповідач в свою чергу в порушенням умов договору не провів оплату за спожитий природний газ, внаслідок чого з 01.04.2019 року по 07.05.2019 року на особовому рахунку відповідача утворилась заборгованість в розмірі 14564,93 грн. (а.с. 10). Розрахунок боргу виконано позивачем відповідно до цін і тарифів, які встановлені постановами Кабінету Міністрів України, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Достовірність вказаного розміру заборгованості за послуги постачання природного газу в ході розгляду цивільної справи відповідачем не спростовано. Відповідачем не проведено оплату за спожитий газ, крім того він не звертався до позивача з заявою про укладення договору реструктуризації. Відносини між постачальником та побутовим споживачем (населення) регулюються зокрема Правилами та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачем, ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги». У відповідності до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Плата за комунальні послуги має вноситись своєчасно. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 та ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Враховуючи той факт, що споживач дійсно споживав газ, то він зобов`язаний здійснити оплату. Відповідно до ст.ст. 525-526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (Боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (Кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматись від певної дії, а Кредитор має право вимагати від Боржника виконання його обов`язок. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Згідно зазначеної статті, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, відповідач зобов`язаний оплатити за спожитий газ, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати за газопостачання. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що було встановлено що договір про постачання природного газу між сторонами був укладений шляхом приєднання відповідача до умов Типового договору постачання природного газу шляхом його споживання, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором по оплаті спожитого газу виникла заборгованість у розмірі 14564,93 грн., з урахуванням меж судового розгляду та заявлених вимог, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, документально підтверджені (а.с. 1) судові витрати позивача зі сплати судового в розмірі 2270,00 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved