Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. В обґрунтуванні своїх позовних вимог покликається на те, що 10.07.2017р. між позивачем та гр. [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №496/17-Т/ЛВС, згідно якого позивач взяв на себе зобов"язання компенсувати будь - яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу "Audi" д.н.з. [NUMBER] . 25.09.2017р. у місті Львові по вулиці Шота Руставелі 5Б сталася дорожньо - транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та транспортного засобу "Volkswagen" д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Франківського районного суду м. Львова від 26.10.2017р. відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до страхового акту №006.01011917-1 від 28.09.2017р. позивач виплатив потерпілому страхове відшкодування в розмірі 17 202 (сімнадцять тисяч двісті дві) гривень 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням. Під час дослідження страхового випадку стало відомо, що цивільно - правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ "СТДВ "Глобус" за полісом АК/5102625 обов"язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. ТДВ "СТДВ "Глобус" здійснило виплату в розмірі 11 119, 65 грн. Відтак, зважаючи на викладене, позивач просить стягнути з відповідача невиплачене страхове відшкодування в розмірі 6082 (шість тисяч вісімдесят дві) гривень 35 коп. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 19.11.2020р. відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті цивільну справу. В чергове судове засідання учасники судового процесу не прибули, про причини неявки суд не повідомили, хоч належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи. В позовній заяві позивач просить розглядати справу за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд, з урахуванням фактичних обставин, строків розгляду справи, вважає за можливе провести розгляд справи без участі учасників судового процесу. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). \~ \~ \~ \~ У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 25.09.2017 року о 16 год. 38 хв. у м. Львові по вул. Ш. Руставелі, 5Б, керуючи автомобілем «Volkswagen T5» д.н.з. [NUMBER] , здійснюючи рух заднім ходом, не впевнився безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «Audi A6» д.н.з. [NUMBER] , який рухався позаду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Франківського районного суду м. Львова від 26.10.2017р. [PERSON] визнано винним у вищевказаному ДТП. Згідно з ч. 6\~ст. 82 ЦПК України,\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт винуватості відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 25.09.2017р., є встановленим та не підлягає доказуванню. Цивільно - правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ "СТДВ "Глобус" за полісом АК/5102625 обов"язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до страхового акту №006.01011917-1 сума страхового відшкодування становить 17 202 (сімнадцять тисяч двісті дві) гривень 00 коп. ТДВ "СТДВ "Глобус" згідно страхового акту здійснило виплату позивачу в розмірі 11 119, 65 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1005 від 24.01.2018р. Відтак, залишок невиплаченої суми страхового відшкодування, який підлягає стягненню з відповідача як особи, винної у вчиненні дорожньо - транспортної пригоди, становить 6082 (шість тисяч вісімдесят дві) гривень 35 коп. Відповідно до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом ч. 2\~ст. 1187 ЦК України,\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1\~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. \~ \~ \~ Для спростування доводів позову відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, жодних належних і допустимих доказів, визначених законом, суду не надав. За ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Пунктом 2\~Постанови пленуму\~Верховного\~суду\~України №\~14\~від\~18\~грудня\~2009\~року «Про судове рішення у цивільній справі»\~встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,\~може бути\~визначено тільки\~у світлі\~конкретних обставин\~справи (рішення\~ЄСПЛ від\~18\~липня 2006\~року №\~63566/00\~«Проніна проти\~України (Pronina\~v.\~Ukraine)»,\~§ 23). Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved