Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 11.11.2021 до Звенигородського районного суду надійшла дана позовна заява в якій позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за несплату аліментів в сумі 121207,80 грн. Свої вимоги мотивує тим, що у Звенигородському міськрайонному ВДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває виконавчий лист №694/1750/13ц від 03.07.2014 року виданий Звенигородським районним судом про стягнення з гр. [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] - [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.12.2013 р. і до досягнення двадцяти трьох річного віку на період його навчання. Загальна сума пені за несплату аліментів за всі періоди з помісячною розбивкою при повному обрахунку здійсненого відповідно до правової позиції Верховного Суду України складає 295793,12 грн., проте сума пені відповідно до положень ст. 196 СК України не може бути більшою 100 % заборгованості, а тому, підлягає стягненню пеня в розмірі існуючої заборгованості в загальній сумі 121207,80 грн. за період з січня 2019 року по серпень 2021 року. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області (суддя Сакун Д.І.) від 15.12.2021 року відкрито провадження та вирішено розгляд проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику(повідомлення) сторін. Відповідач був належно повідомлений про розгляд справи що підтверджується поштовим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи, з якого вбачається, що член сім`ї (батько) особисто отримав ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви, а також відповідач був повідомлений про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, відзиву на позов не подав. В враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено наступні фактичні обставини справи. У суді встановлено, що у у Звенигородському міськрайонному ВДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває виконавчий лист №694/1750/13ц від 03.07.2014 року виданий Звенигородським районним судом про стягнення з гр. [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] - [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.12.2013 р. і до досягнення двадцяти трьох річного віку на період його навчання. Згідно довідки розрахунку від 09.08.21 р. вих. №16554 про розмір заборгованості за аліментами, наданої позивачем, заборгованість становить 121207,80 грн. (а.с. 8-9). Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Відповідно ч. 1ст. 15ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1ст. 16ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1ст.19ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідност.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1ст. 196 СК Україниу разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Щодо застосування норм права у подібних правовідносинах Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц (касаційне провадження № 14-616цс18) зробила висновок про те, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Статтею 180 СК Українивстановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третястатті 182 СК Україниу редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першоюстатті 196 СК Українипри виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяцьта кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першоїстатті 196 СК Українипені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. В той же час згідно до п. 22Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, передбаченаст.196СКУкраїни відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК ( 2947-14 ) умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Матеріали справи свідчать про те, що відповідач був обізнаний про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення про стягнення з нього аліментів. Проте свої зобов`язання вчасно не виконував. Разом з тим суд не приймає розрахунок пені здійснений позивачкою, оскільки даний розрахунок проведений на підставі розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 09.08.2021 №16554, до якого суд ставиться критично з огляду на наступне. Так, згідно матеріалів справи аліменти були присуджені на утримання сина позивачки 20.12.1995р.н. до досягнення останнім 23річного віку. Тобто граничний термін до якого мали нараховуватися аліменти - 20.12.2018р. При цьому згідно наданого розрахунку аліменти нараховувалися у наростаючому розмірі після цієї дати по липень 2021 року включно, що є невірним. Відтак при здійсненні розрахунку судом взято останній розмір заборгованості по аліментам станом на грудень 2018р. у розмірі 1677,75грн. Пеня розрахована за визначений позивачкою період. Відтак розмір пені складає: 1677,75грн. х 1% х (365днів + 366днів +212днів) = 15821,18грн. Так, судом встановлено, що загальному сума пені за несплату аліментів за всі періоди вказані позивачкою при повному обрахунку здійсненого відповідно до правової позиції Верховного Суду України складає 15821,18грн.., вказана сума пені відповідно до положень ст. 196 СК України не є більшою 100 % заборгованості, а тому, підлягає стягненню пеня сааме у вказаному судом розмірі. Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, відзив від відповідача з поясненнями щодо того, що він не мав змоги належним чином сплачувати аліменти на утримування дитини, до суду не надходив, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги у частково. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відтак, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в частці пропорційно до суми задоволених позовних вимог, а саме в сумі в сумі 187,27грн. Крім того позивач просив стягнути з відповідача 4000 грн. витрат на правову допомогу. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, то вказані витрати підлягають стягненню в сумі 824,

Outcome: approved