Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача та його представника [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за аліментами та пені за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що вона з відповідачем [PERSON] перебували в шлюбі, який було розірвано 17.08.2017 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .. 04.09.2017 року Волноваським районним судом Донецької області було видано судовий наказ відповідно до якого з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частин з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи утримання з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, а саме з 30.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. 10.03.2020 року [PERSON] звернувся до Волноваського районного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги щодо зменшення аліментів, [PERSON] , посилався на те, що після задоволення заяви про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів його матеріальне становище погіршилося, а тому він не має можливості виплачувати аліменти у розмірі визначеному судовим наказом від 04.09.2017 року. Рішенням Волноваського районного суду від 19.10.2020 року справа №221/1736/20 позов про зменшення розміру аліментів задоволено повністю. 18.11.2020 року рішення набрало законної сили. Волноваським районним судом на адресу Волноваського районного відділу державної виконавчої служби направлена вимога №221/1736/20/5933/2021 про повернення судового наказу від 04.09.2017 по цивільній справі №221/4583/17 без подальшого виконання, оскільки рішенням суду №221/1736/20 від 19.10.2020 року зменшено розмір аліментів. 09.06.2021 року головним державним виконавцем Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Проскурня І.В. на підставі п.10 ч.1 ст.39 ЗУ "Про виконавче провадження" винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно вимоги Волноваського районного суду Донецької області №221/1736/20/5933/2021 про повернення виконавчого листа без подальшого виконання. Відповідно до цієї постанови борг за виконавчим листом станом на 18.11.2020 становить 78124,95 грн.. Оскільки виконавчий лист був відкладений на вимогу суду, а завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, хоча і залишилась заборгованість по аліментах, є всі законні підстави для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості по аліментах саме в судовому порядку. Окрім того зазначає, що відповідач не сплачуючи аліменти та маючи заборгованість, звернувся до суду про зменшення аліментів, обґрунтовуючи тяжким матеріальним становищем, отримавши відповідне рішення, в добровільному порядку аліменти в новому розмірі не сплачує. Отримавши виконавчий лист за рішенням суду про зменшення аліментів виконавчий лист до виконавчої служби не надав, що підтверджується листом Волноваського районного відділу виконавчої служби від 01.07.2021 року. Тобто на даний час надалі ухиляється від сплати аліментів навіть в новому, зменшеному розмірі. Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 196 СК України. За розрахунками позивача сума неустойки (пені) складає 77317,71 грн. Просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів та пеню за прострочення сплати аліментів. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала заяву про слухання справи за її відсутності, позов просила задоволити посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] , та його представник за довіреністю [PERSON] до суду не з`явились надали заяви про розгляд справи у їх відсутність та відзив на позов в якому зазначили, що позов відповідач не визнає та зазначає, що для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються за рішенням суду, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів, а тому вважає що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по аліментах в розмірі 78 124,95 грн задоволенню не підлягають . Щодо стягнення пені за прострочення по сплаті аліментів зазначає, що для стягнення неустойки (пені) в статті 196 СК є передумова, тобто вина особи, яка повинна бути доведеною під час судового розгляду. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухилення від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямованої на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин. Оскільки, 29.06.2019 року [PERSON] втратив роботу, це значно погіршило його матеріальне становище, у зв`язку з чим він звертався до суду про зменшення розміру аліментів. 24.10.2019 року [PERSON] став на облік до Волноваського районного центру зайнятості як безробітний, і має статус безробітного. Будучи на обліку в Волноваському РЦЗ [PERSON] уклав Індивідуальний план працевлаштування безробітного №055919102400004 від 24.10.2019 року. Вище викладене дає правові підстави зробити висновок про відсутність вини в діях [PERSON] внаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів, тому в задоволенні позову і в цій частині слід відмовити. Сторони не з`явились в судове засідання. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що у сторін по справі [PERSON] , [PERSON] народились сини: [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.17,18). 04.09.2017 року Волноваським районним судом Донецької області видано судовий наказ відповідно до якого з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частин з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, а саме з 30.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. 10.03.2020 року [PERSON] звернувся до Волноваського районного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги щодо зменшення аліментів, [PERSON] , посилався на те, що після задоволення заяви про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів його матеріальне становище погіршилося, з 24.10.2019 року перебуває на обліку у Волноваському районному центрі зайнятості, як безробітний, а тому він не має можливості виплачувати аліменти у розмірі визначеному судовим наказом від 04.09.2017 року. Рішенням Волноваського районного суду від 19.10.2020 року справа №221/1736/20 позов про зменшення розміру аліментів задоволено повністю. 18.11.2020 року рішення набрало законної сили (24-27). Листом Волноваського районного суду Донецької області від 31.03.2021 року № 221/1736/20/5933/2021 на адресу Волноваського районного відділу державної виконавчої служби направлена вимога №221/1736/20/5933/2021 про повернення судового наказу від 04.09.2017 по цивільній справі №221/4583/17 без подальшого виконання, оскільки рішенням суду №221/1736/20 від 19.10.2020 року зменшено розмір аліментів (а.с.28) 09.06.2021 року головним державним виконавцем Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Проскурня І.В. на підставі п.10 ч.1 ст.39 ЗУ "Про виконавче провадження" винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно вимоги Волноваського районного суду Донецької області №221/1736/20/5933/2021 про повернення виконавчого листа без подальшого виконання. Відповідно до цієї постанови борг за виконавчим листом станом на 18.11.2020 становить 78124,95 грн (а.с.29). Відомостей про оскарження дій державного виконавця та скасування зазначеної постанови суду не надано. Згідно довідки - розрахунку № 31079 від 07.06.2021 головного державного виконавця Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Проскурня І.В. заборгованість [PERSON] по аліментах за період з 30.08.2017 по 17.11.2020 становить 78 124,95 грн. (а.с.30-32,33). З довідки Волноваського ВДВС №17.39-77/23/9876/3794 від 01.07.2021 виконавчі документи про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] до Волноваського районному відділі державної виконавчої служби не надходили та не перебувають (а.с.34). Норми права та оцінка суду Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У відповідності до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Відповідно до ч. 1 ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду, передбачений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 7 цієї статті, суд вирішує питання заборгованості по аліментах лише у разі спору про її розмір. При відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне стягнення із боржника суми, яка має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме. Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються на підставі судового рішення, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів. На теперішній час змінились обставини, встановлені судовим наказом Волноваським районним судом Донецької області від 04.09.2017 року, виконавче провадження № 56808705 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] закінчено, заборгованість по сплаті аліментів не погашено. Як передбачено ст.15, 20 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Право на захист особа здійснює на свій розсуд. У зв`язку з закінченням виконавчого провадження з виконання рішення суду про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей примусове виконання рішення державним виконавцем припинено. Позивач на власний розсуд обрала способом захисту свого порушеного права - стягнення непогашеної заборгованості по сплаті аліментів з [PERSON] . Такий спосіб захисту не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, а також положенням Сімейного кодексу України. Стягнення заборгованості за аліментами рішенням суду передбачено ст.194-195 Сімейного кодексу України. Оскільки в даному випадку стягнення заборгованості по аліментах, є як самостійний предмет позову в зв`язку відсутністю виконавчого провадження, що передбачено нормами матеріального права, застосувати порядок стягнення аліментів та заборгованості за ними в порядку ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» є неможливим, а у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 78 124,95 грн, тому сума заборгованості за аліментами, яка підтверджується розрахунком головного державного виконавця Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Проскурня І.В., і яка не оспорювалась відповідачем та не була стягнута з нього до закінчення виконавчого провадження, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Щодо позовних вимог про стягнення неустойки (пені) у зв`язку з несплатою аліментів, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Такий правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року та у справі № 333/6020/16-ц від 03 квітня 2019 року. Таким чином, розмір неустойки (пені) по аліментах необхідно розраховувати наступним чином: за 2018 рік : за січень 2018 року розмір неустойки (пені) становить 30 375,94 грн. (2352,90 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 1291 днів прострочення сплати аліментів). за лютий 2018 року розмір неустойки (пені) становить 29 646,54 грн. (2352,90 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 1260 днів прострочення сплати аліментів). за березень 2018 року розмір неустойки (пені) становить 28 987,73 грн. (2352,90 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 1232 днів прострочення сплати аліментів). за квітень 2018 року розмір неустойки (пені) становить 33 066,36 грн. (2748,24 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 1201 днів прострочення сплати аліментів). за травень 2018 року розмір неустойки (пені) становить 32 181,89 грн. (2748,24 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 1171 днів прострочення сплати аліментів). за червень 2018 року розмір неустойки (пені) становить 31 329,94 грн. (2748,24 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 1140 днів прострочення сплати аліментів). за липень 2018 року розмір неустойки (пені) становить 29 358,95 грн. (2644,95 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 1110 днів прострочення сплати аліментів). за серпень 2018 року розмір неустойки (пені) становить 28539,01 грн. (2644,95 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 1079 днів прострочення сплати аліментів). за вересень 2018 року розмір неустойки (пені) становить 27719,07 грн. (2644,95 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 1048 днів прострочення сплати аліментів). за жовтень 2018 року розмір неустойки (пені) становить 27 752,00 грн. (2726,13 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 1018 днів прострочення сплати аліментів). за листопад 2018 року розмір неустойки (пені) становить 29 124,00 грн. (2950,76 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 987 днів прострочення сплати аліментів). за грудень 2018 року розмір неустойки (пені) становить 35 992,30 грн. (3760,95 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 957 днів прострочення сплати аліментів). Отже, загальна сума пені за порушення [PERSON] аліментних зобов`язань за 2018 рік становить 364 073,73 грн. за 2019 рік: за липень 2019 року розмір неустойки (пені) становить 22 667,37 грн. (3042,60 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 745 днів прострочення сплати аліментів). за серпень 2019 року розмір неустойки (пені) становить 21724,16 грн. (3042,60 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 714 днів прострочення сплати аліментів). за вересень 2019 року розмір неустойки (пені) становить 20780,95 грн. (3042,60 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 683 днів прострочення сплати аліментів). за жовтень 2019 року розмір неустойки (пені) становить 13830,54 грн. (2118,00 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 653 днів прострочення сплати аліментів). за листопад 2019 року розмір неустойки (пені) становить 13173,96 грн. (2118,00 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 622 днів прострочення сплати аліментів). за грудень 2019 року розмір неустойки (пені) становить 11056,00 грн. (2118,00 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 592 днів прострочення сплати аліментів). Отже, загальна сума пені за порушення [PERSON] аліментних зобов`язань за 2019 рік становить 103 232,98 грн. за 2020 рік : за січень 2020 року розмір неустойки (пені) становить 12442,98 грн. (2218,00 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 561 днів прострочення сплати аліментів). за лютий 2020 року розмір неустойки (пені) становить 11755,4 грн. (2218,00 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 530 днів прострочення сплати аліментів). за березень 2020 року розмір неустойки (пені) становить 11354,16 грн. (2266,30 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 501 днів прострочення сплати аліментів). за квітень 2020 року розмір неустойки (пені) становить 10424,6 грн. (2218,00 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 470 днів прострочення сплати аліментів). за травень 2020 року розмір неустойки (пені) становить 9759,2 грн. (2218,00 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 440 днів прострочення сплати аліментів). за червень 2020 року розмір неустойки (пені) становить 9071,62 грн. (2218,00 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 409 днів прострочення сплати аліментів). за липень 2020 року розмір неустойки (пені) становить 8785,22 грн. (2318,00 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 379 днів прострочення сплати аліментів). за серпень 2020 року розмір неустойки (пені) становить 8066,64 грн. (2318,00 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 348 днів прострочення сплати аліментів). за вересень 2020 року розмір неустойки (пені) становить 7348,06 грн. (2318,00 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 317 днів прострочення сплати аліментів). за жовтень 2020 року розмір неустойки (пені) становить 10 426,62 грн. (3632,97 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 287 днів прострочення сплати аліментів). за листопад 2020 року розмір неустойки (пені) становить 5270,22 грн. (2058,68 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 256 днів прострочення сплати аліментів). Отже, загальна сума пені за порушення [PERSON] аліментних зобов`язань за 2020 рік становить 104 704,72 грн. Разом з тим, у відповідно до ст. 196 СК України, з [PERSON] на користь [PERSON] може бути стягнута пеня за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 78 124,95 грн., що є не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачем заявлено вимогу про стягнення пені за прострочення аліментів у розмірі 77 317,71 гривень, тому саме ця сума підлягає стягненню. Згідно постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2020 по справі № 661/905/19 Положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. В судовому засіданні відповідачем не доведено відсутність його вини в несплаті аліментів належними і допустимими доказами, а до пояснень відповідача про скрутний матеріальний стан пов`язаний з не працевлаштуванням, як на підставу відсутності його провини з виникнення заборгованості суд ставиться критично. З матеріалів справи вбачається, що за весь час перебування судового рішення на примусовому виконанні у Волноваському районному відділі державної виконавчої служби у період з 2017 до 2020 роки, відповідач сплачував аліменти лише 5 місяців, під час офіційного працевлаштування. Згідно довідки-розрахунку заборгованості, сума аліментів нараховувалась [PERSON] , як непрацюючий особі виходячи з середньої заробітної плати по Волноваському районі та перебування на обліку в Волноваському районному центрі зайнятості. Окрім того відповідач посилаючись на свій скрутний матеріальний стан, вже звертався до суду та зменшив розмір стягуваних аліментів, проте у добровільному порядку аліменти, навіть у зменшеному розмірі не сплачує, виконавчий лист за рішенням суду від 19.10.2020 року по справі №221/1736/20 про зменшення розміру аліментів до виконавчої служби не надав, що підтверджується листом Волноваського районного відділу виконавчої служби від 01.07.2021 року, що в сукупності свідчить про свідоме небажання відповідача виконувати свій батьківський обов`язок щодо утримання своїх неповнолітніх дітей. Тому доводи відповідача та його представника [PERSON] про те, що заборгованість по аліментам утворилася не з його вини, є безпідставними. Враховуючи те, що позивач просить стягнути пеню нараховану на заборгованість за прострочення сплати аліментів, яка на час звернення до суду з даним позовом існує, та те, що боржник був обізнаний зі змістом рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дітей та знав про свій обов`язок їх сплати, доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти, у зв`язку з чим заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, відповідач не надав, а тому максимально враховуючи інтереси дитини, суд приходить до висновку що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 908 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved