Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Представник акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» Кіріченко В.М. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця в обґрунтування якого вказує, що 21.06.2013 року [PERSON] звернулася до акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» з метою отриманням банківських послуг, та підписала заяву б/н від 21.06.2013 року. Відповідно до цієї заяви вона отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила свою згоду на те, що ця заява, разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були наданні їй у письмовій формі. Відповідач підписавши заяву підтвердила що вказана заява складає між нею та банком договір. Укладаючи договір сторони керувались нормами закону про укладання договорів приєднання (ст. 634 ЦК України). Формулярами та стандартними формами є саме Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи Банку. Крім того, дія договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами та встановив кредитний ліміти на картку. У свою чергу, [PERSON] зобов`язувалася здійснювати погашення кредиту та процентів, шляхом внесення грошових коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Оскільки [PERSON] своєчасно грошові кошти банку не надавала, виникла прострочена заборгованість за кредитом. У свою чергу як вказує позивач, [INFO] [PERSON] померла, але станом на дату смерті свої зобов`язання не виконала, та станом на день її смерті заборгованість за договором б/н від 21.06.2013 року становить 17704 грн. 84 коп., та складається з простроченого тіла кредиту. \~ \~ \~ \~Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло також не виконане померлою грошове зобов`язання, оскільки ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України спірні правовідносини не припинилися у зв`язку зі смертю боржника та обов`язки за кредитним договором перейшли до її спадкоємців. При цьому як зазначає позивач, відповідач [PERSON] проживав на момент смерті [PERSON] разом з нею та відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України спадщину прийняв. \~ \~ \~ \~Крім того у своїй позовній заяві представник позивача також зазначає, що 13.05.2020 року звернувся до Чаплинської державної нотаріальної контори із претензією кредитора та 26.05.2020 року отримав відповідь про те, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] спадкоємці не зверталися та спадкова справа не заводилася. \~ \~ \~ \~Вважаючи, що відповідач [PERSON] відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України фактично спадщину прийняв, так як не відмовився від неї протягом встановленого строку, та не вжив заходів щодо погашення вказаної заборгованості, представник акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з`явився, при звернення до суду подав заяву про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без участі представника позивача. Крім того подав заявку про отримання процесуальних документів у електронному вигляді, шляхом надсилання текстового файлу на зазначену електронну адресу. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань в судове засідання не направляв. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, що в матеріалах справи. Ухвалою від 05 липня 2021 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення\~боргу кредитором\~спадкодавця у\~порядку спрощеного\~позовного провадження;\~призначено судове\~засідання з\~викликом сторін;\~встановлено відповідачу\~строк для\~подання відзиву\~на позовну\~заяву.Однак відповідач своїм правом щодо подання відзиву не скористався, в судове засідання не з`явився. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що [PERSON] звернулася до акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» за отриманням банківських послуг, та підписала заяву б/н від 21.06.2013 року. Відповідно до цієї заяви вона отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила свою згоду на те, що ця заява, разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були наданні їй у письмовій формі. Відповідач акцептувала цю оферту шляхом підписання заяви. Укладаючи договір сторони керувались нормами закону про укладання договорів приєднання (ст. 634 ЦК України). Формулярами та стандартними формами є саме Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи Банку. Крім того, дія договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами та встановив кредитний ліміт, який у подальшому було збільшено. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] померла [INFO] , про що Чаплинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 10.04.2019 року складено актовий запис про смерть №90. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 10.04.2019 року. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, вбачається що станом на день смерті [PERSON] її заборгованість перед банком складала 17704 грн. 84 коп., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту. Відповідно до наданих позивачем документів, зокрема претензії кредитора від 24.04.2020 року №SAMDN51000093641724 вбачається, що дізнавшись про смерть [PERSON] , банк направив претензію кредитора до Чаплинської державної нотаріальної контори у якій просив суд повідомити чи заводилася спадкова справа після смерті [PERSON] ; включити кредиторські вимоги у спадкову масу; повідомити спадкоємців померлої про наявність заборгованості, а також просив повідомити інформацію відносно осіб, які звернулися із заявою про прийняття спадщини та заявою про відмову від спадщини. Відповідно до відповіді завідувача Чаплинської державної нотаріальної контори А.І. Заворотченко №426/01-16 від 18 травня 2020 року, що долучена позивачем до позову, на запит ПАТ «Приват Банк» № SAMDN51000093641724 від 24.04.2020 року, державним нотаріусом повідомлено позивача про те, що після смерті [PERSON] за оформленням в правах спадщини ніхто зі спадкоємців не звертався та свідоцтва про право на спадщину не видавалися; інформація щодо фактичного прийняття спадщини відсутня, а відомостями щодо спадкоємців померлої нотаріальна контора не володіє. Відповідно до наданих матеріалів судом встановлено, що позивачем у липні 2020 року направлено відповідачу [PERSON] , який в силу ч.3 ст. 1268 ЦК України спадщину прийняв, лист претензію з вимогою погашення заборгованості за кредитним договором, що укладений між ПАТ «Приват Банк» та [PERSON] , яка була залишена поза увагою. За правилом ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (ст.1218,1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у ч. 3, 4 ст. 1268 та в ст. 1269 ЦК України. Так, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України Здійснення права на спадкування) та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України Оформлення права на спадщину). Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст. 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Згідно зі ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу, суд, за позовом кредитора, накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. За тлумаченням ст.16 та ч. 2 ст.1282 ЦК України можна дійти висновку, що: по-перше, норма ч. 2 ст.1282 ЦК України є спеціальною у площині захисту прав кредиторів спадкодавця у межах спадкових правовідносин, в якій передбачено належний спосіб захисту прав кредиторів спадкодавця; по-друге, до відносин між кредитором і спадкоємцями позичальника не повинні застосовуватися норми закону, які врегульовують загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі (пред`явлення в судовому порядку вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором). Аналіз ч. 2 ст.1282 ЦК України свідчить, що задоволення вимоги кредитора до спадкоємців позичальника шляхом одноразового платежу, тобто шляхом сплати грошових коштів, можливе лише в позасудовому порядку. Судовий спосіб захисту порушеного права кредитора, у разі відмови спадкоємців від одноразового платежу, полягає у пред`явленні до спадкоємців позову про накладення стягнення на майно. Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін. Згідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Ухвалою від 29 жовтня 2021 року за клопотанням позивача, судом витребувано у Чаплинській селищній раді Каховського району Херсонської області довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] станом на дату смерті [INFO] [PERSON] та у державного\~нотаріуса\~Чаплинської\~державної нотаріальної\~контори\~Херсонської\~області Заворотченко\~Алли\~Іванівни копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . \~ \~ \~ \~Яке вбачається з довідки Чаплинської селищної ради №2829 від 22.11.2021 року, [PERSON] на момент смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] , разом з нею постійно та на день смерті проживав її син [PERSON] , 1977 року народження. Інші особи в даному будинку не зареєстровані. Відповідно до наданої державним нотаріусом копії інформації за вих. №1130/01-16 від 12.11.2021 року на виконання ухвали суду від 29.10.2021 року, встановлено, що державною нотаріальною конторою спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Зі змісту зазначених норм видно, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. За змістом статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав i не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Верховний Суд у постанові від 18.09.2019 року №640/6274/16-ц зазначив, що правовідносини, що виникли між банком і боржником (який помер), після його смерті трансформуються в\~зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем і спадкоємцями боржника\~й вирішуються в порядку положень ст.1282\~ЦК України. При вирішенні цієї категорії справ суди мають встановити: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника\~у строки, визначені в чч.2 та 3 ст.1282 ЦК, оскільки в разі пропуску таких строків кредитор позбавляється права вимоги;\~коло спадкоємців, які прийняли спадщину;\~дійсний розмір вимог кредитора\~(перевірити розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);\~обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця. При цьому як вказує Верховний Суд у даній постанові,\~доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. \~ \~ \~ \~Оскільки відповідач у судове засідання не з`явився, та відзиву на позов з своїми запереченнями щодо позовних вимог не надав, а доказами дослідженими в судовому засідання встановлено факт прийняття ним спадщини в силу ч.3 ст. 1268 ЦК України, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» слід стягнути суму боргу кредитором спадкодавця в указаному у позові розмірі. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2270 грн. На підставі ст.ст. 4, 5, 12, 13, 89, 141, 197, 259, 263-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд

Outcome: approved