Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

До Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області 24 грудня 2021 року надійшла заява [PERSON] , про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. На обґрунтування вимог [PERSON] посилається на те, що згідно відповіді Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Донецькій області від 02.10.2021 року, при перерахунку його пенсії по інвалідності не взято до уваги його трудову книжку [NUMBER] від 01.11.1982 року, оскільки в запису про обумовлення виправленого прізвища згідно паспорту не зазначено нове прізвище, що суперечить п.2.13 інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993 року. Його трудова книжка [NUMBER] заповнювалась 01.11.1982 року відділом кадрів міської лікарні швидкої допомоги м. Жданова. При цьому його прізвище було вказане російською мовою помилково з однієї буквою «Н». Проте, в документах які посвідчують його особу (паспорті та інших) його прізвище російською « [PERSON] », українською « [PERSON] ». Пізніше відділом кадрів міської лікарні швидкої допомоги м. Жданова було зроблено виправлення, а саме: вписано його прізвище на російській мові правильно « [PERSON] » та на внутрішньому боці обкладинки був зроблений запис про обумовлено виправлення прізвища згідно паспорта яка завірена печаткою підприємства. Однак, у зв`язку з тим, що з 1982 року до цього часу пройшло майже 40 років і він часто змінював місце роботи, запис про виправлення на внутрішньому боці обкладинки став майже не читабельним. Крім того, на цей час відділу кадрів міської лікарні швидкої допомоги м. Жданова вже не існує. В усіх документах, які посвідчують його особу прізвище на українській мові вказується « [PERSON] », на російській мові « [PERSON] ». Крім того, на сторінці 41 його трудової книжки [NUMBER] його прізвище вказано правильно. Те, що вказана трудова книжка належить йому, також підтверджується довідкою з його останнього місця роботи яке співпадає з останнім записом у книжці. Наявність в його трудовій книжці [NUMBER] запису про обумовлення виправленого прізвища згідно паспорта, суперечить п. 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993 року, заважає йому отримати пенсію згідно його трудового стажу. У зв`язку з чим, виникла необхідність встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що трудова книжка [NUMBER] від 01.11.1982 року належить [PERSON] , [INFO] . Заявник [PERSON] та його представник у судове засідання не з`явилися, при цьому від заявника на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі представника. Заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у судове засідання не з`явився, при цьому до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі та прийняття рішення згідно чинного законодавства. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що у військовому квитку [NUMBER] від 01.07.1983 року, прізвище заявника на російській мові зазначено « [PERSON] ». (а.с.13). Відповідно до диплому [NUMBER] від 05.07.1986 року, прізвище заявника зазначено на російській мові як « [PERSON] ». (а.с.16). Згідно посвідчення № [NUMBER] , виданого 16.11.2021 року Департаментом охорони здоров`я Маріупольської міської ради прізвище заявника на українській мові зазначено « [PERSON] ».(а.с.15). З довідки №371 від 10.11.2021 року, виданої ТОВ «Здравниця Плюс» випливає, що довідка видана [PERSON] , 1965 року народження та в ній зазначено, що останній дійсно працює у ТОВ «Здравниця Плюс» медичною сестрою з масажу, з 01.05.2016 року по теперішній час. (а.с.14). Відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] , виданого 12.11.2010 року Приморським РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області прізвище заявника зазначено на російській мові як « [PERSON] », на українській мові як « [PERSON] ». (а.с.12). З трудової книжки [NUMBER] від 01.11.1982 року вбачається, що вона була видана на прізвище, ім`я, по - батькові на російській мові « [PERSON] », [INFO] .(а.с.4-7). З трудової книжки [NUMBER] від 03.08.2010 року вбачається, що вона була видана на прізвище, ім`я, по - батькові на українській мові « [PERSON] », [INFO] . (а.с.8-10). Листом відділу обслуговування громадян №17 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУПФУ в Донецькій області повідомлено [PERSON] , про те, що пр проведенні перерахунку пенсії по інвалідності згідно ст.45 від 21.09.2021 №9109 не взято до уваги трудову книжку № [NUMBER] від 01.11.1982, оскільки в запису про обумовлення виправленого прізвища згідно паспорту не зазначено нове прізвище, що суперечить п.2.13 інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993 року. (а.с.11). Відповідно до ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року N 58, зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. На підставі зазначено, слід дійти висновку про наявність підстав для захисту прав заявника у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Проводячи аналіз поданих доказів, необхідно дійти висновку, що вони в достатній мірі підтверджують факт, що трудова книжка [NUMBER] від 01.11.1982 року, дійсно належить заявнику [PERSON] , [INFO] , про що свідчить відповідність у наданих документах, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. При цьому, в даному випадку рішення суду не змінює собою документа, який виданий підприємством, на якому працював, навчався заявник, а лише підтверджує належність такого документу заявнику, що у подальшому надасть їй можливість на виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересів, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать відповідно до положень ст. 46 Конституції України.

Outcome: approved