Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трьох років, в якому вказує, що з 21 червня 2019 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Спільне життя з відповідачем не склалося через різницю характерів, відсутність взаєморозуміння, поваги і довіри. Просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 21 червня 2019 року в Шевченківському районному у м. Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 734. Крім того, позивач просить стягнути з [PERSON] , аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення позовної заяви до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на утримання матері до досягнення дитиною трьох років, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог - в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця починаючи з дати пред`явлення позовної заяви до досягнення дитиною трьох років, а також стягнути з [PERSON] судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, а її представник - адвокат Мороз С.В. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов підтримують, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, визнав позовні вимоги, які зазначені позивачем у заяві про зменшення позовних вимог. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 червня 2019 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, про що Шевченківським районним у м. Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області було видане відповідне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] та зроблено відповідний актовий запис під № 734 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, оскільки почуття любові та поваги один до одного втрачено, примирення між ними та відновлення сім`ї неможливе. Спір про розподіл майна відсутній. Постановою Пленуму Верховного Суду України № II від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що відповідно до ст. 104 СК ( 2947-14 ) шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя чи оголошення його померлим, а також шляхом його розірвання за заявою подружжя або одного з них судом чи органом реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС). У п. 10 вищезазначеної Постанови зазначено, що проголошена Конституцією України ( 254к/96-ВР ) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між сторонами - розірвати. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Крім того, згідно ч.ч. 2, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трьох років в розмірах, які зазначені позивачкою в заяві про зменшення позовних вимог, та які визнані відповідачем. Виниклі між сторонами спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України, також судом взято до уваги положення Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, норми Закону України «Про охорону дитинства», та роз`яснення, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». За змістом ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 908 грн. Крім цього, згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивачка підлягає звільненню від сплати судового збору за вимоги про стягнення аліментів за кожну вимогу про стягнення аліментів, тому їх сплату в розмірі по 908 грн. за кожну на користь держави, суд покладає на відповідача. Крім того, оскільки позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору, так як є інвалідом ІІ групи, за позовну вимогу щодо розірвання шлюбу у розмірі 908 грн., то вказаний судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved