Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

06.07.2021 року [PERSON] звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] , у якому прохала cтягнути з відповідачки на її користь сплачені грошові кошти у розмірі 3700 грн. та стягнути моральну шкоду у розмірі 30000 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~посилається на\~те,\~що 18 березня 2021 року, за допомогою інтернет сайту https://mareoni.com/ вона замовила у ФОП [PERSON] товар згідно рахунку № [NUMBER] та за допомогою платіжної системи WayForPay на сайті сплатила повну вартість товару в розмірі 3700 грн. 19.03.2021 року вона, за допомогою поштового сервісу Нова Пошта (ТТН 20450361425536) отримала вищезазначене замовлення з ознаками неякісності - невідповідність розміру замовленому, тому менеджеру ФОП [PERSON] , за допомогою соціальної мережі Instagram (Direct), було повідомлено про намір повернення сплачених грошових коштів за товар та повернення самого неякісного товару. Так, на сайті https://mareoni.com/ нею замовлено боді червоного кольору з кашеміру з V-подібним декольте (артикул 213) (https://mareoni.com/products/bodysuit/bodi-iz-kashemira-s-v-obraznym-dekolte-213/), розмір М, що відповідно до вказаної на сайті розмірної сітки має наступні параметри - обхват грудей 90-96 см; обхват талії 68-74 см; обхват стегон 94-98 см. Отриманий нею товар мав інші параметри пів-обхват грудей 34 см; пів-обхват талії 28 см; довжина виробу від горловини до застібки складає 62 см. Даний виріб не відповідає заявленому на сайті розміру, навіть з урахуванням еластичності заявленого в складі виробу еластану. Менеджер ФОП [PERSON] відмовила у можливості здійснення обміну чи повернення, посилаючись на постанову КМУ № 216 від 23.09.1991, в якій вказано перелік товарів належної якості, які не підлягають обміну та поверненню, маючи на увазі що замовлений товар вовняне боді (https://mareoni.com/products/bodysuit/bodi-iz-kashemira-s-v-obraznym-dekolte-213/) є натільною білизною. 20.03.2021 року о 15 год. 30 хв. їй зателефонував представник відповідача - адвокат Білуха Р.М., який для врегулювання спірної ситуації запропонував за письмовим зверненням до відповідача провести обмін товару на інший розмір. 23.03.2021 року на офіційну адресу реєстрації відповідача направлено запит з вимогою повернення сплаченої за товар грошової суми, надання інформації щодо поштових реквізитів для здійснення повернення товару, а також надання наступних документів: розрахункового документу з датою та печаткою ФОП (чек); сертифікатів якості та сертифікатів відповідності виготовленої продукції; копії документів на підтвердження законності здійснення господарської діяльності (виписки та витягу з реєстру платників податків); копі1 документів, що підтверджують використання заявленої сировини ТМ Loro Piano, а не контрафактної продукції, у виробах. 23.03.2021 року аналогічний запит направлено на електронну адресу відповідача. 23.03.2021 року було направлено заяву до ГУ ДФС у Дніпропетровській області з вимогою провести перевірку господарської діяльності відповідача, оскільки відповідач заявляє, що придбаний товар є натільною (спідньою) білизною, а відповідного КВЕДУ на його виробництво не має. Крім того, відповідачем ігноруються вимоги щодо видачі розрахункового документу та документів, що підтверджують господарську діяльність. 31.03.2021 року вона звернулась до контакт-центру інформаційно-довідкового департаменту ДПС щодо здійснення відповідачем продажу товару через інтернет-сайт https://mareoni.com/ без видачі розрахункового документу. Відповідями ГУ ДПС України у Дніпропетровській області №14790/6/04-36-07-10-12 від 01.04.2021 року та №97/К/04-36-07-10-18 від 09.04.2021 їй було повідомлено, що відповідач зареєстрована в ДПІ у Шевченківському районі м.Дніпра ГУ ДПС у Дніпропетровській області, знаходиться на спрощеній системі оподаткування, є платником єдиного податку 2 групи та відноситься до групи платників єдиного податку, що не застосовують реєстратори розрахункових операцій, проте «взаємовідносини стосовно роздрібної реалізації товарів кінцевому споживачу є договірними взаємовідносинами і регулюються нормами глави 54 ЦКУ. За частиною третьою статті 698 ЦК до відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця фізичної особи, не врегульованих Цивільним кодексом, застосовуються законодавство про захист прав споживачів. Водночас, ЗУ «Про захист прав споживачів», зі змінами та доповненнями, регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. З метою виконання вимог вищезазначеного Закону, суб`єкт господарювання зобов`язаний надавати в паперовій та/або електронній формі покупцю товарів за його вимогою чек, накладну або інший розрахунковий документ, що засвідчує передання права власності на товари від продавця до покупця.». Питання щодо виробництва натільної (спідньої) білизни відповідачем без відповідного КВЕДУ, ГУ ДПС у Дніпропетровській області не розглядалося, тому заявою від 21.04.2021 року вона звернувся до ДПС України задля притягнення відповідача до відповідальності за порушення податкового законодавства. Листом №10259/7/99-00-04-02-03-07 від 30.04.2021 ДПС України було зобов`язано ГУ ДПС України у Дніпропетровській області надати відповідь в межах чинного законодавства. Відповіддю № 258278/6/04-36-24-03-10 від 19.05.2021 року ГУ ДПС України в Дніпропетровській області повідомило, що відповідач має КВЕД 14.13 «Виробництво іншого трикотажного та в`язаного одягу», що включає виробництво інших видів верхнього одягу, виготовлених із текстильної тканини, трикотажного полотна, нетканих матеріалів тощо, для чоловіків, жінок і дітей, пошиття одягу та відповідає товарам, представлених на сайті «MAREONI», зокрема включає, як і КВЕД 14.39, виробництво жіночого одягу. Щодо відсутності у підприємця КВЕД 14.14.(натільна білизна) зазначено, що серед переліку викладених на сайті товарів, відсутні ті, що підпадають від визначення КВЕД 14.14., а саме: відносяться до спіднього одягу.». Отже, відповідач хибно віднесла реалізований товар до натільної білизни та вводить в оману кінцевих споживачів, всупереч ЗУ «Про захист прав споживачів», розміщуючи на своєму сайті у відповідному розділі https://mareoni.com/obmen/ інформацію, що не відповідає дійсності. 13 квітня 2021 року вона звернулась зі скаргою до ГУ Держспоживслужби в Дніпропетровської області. Відповіддю № Вих-07.2/9474 від 08.06.2021 року ГУ Держспоживслужби в Дніпропетровській області було повідомлено її, що відповідач ознайомлена з її претензіями в ході проведення позапланового заходу, представником відповідача - [PERSON] було надіслано лист від 03.06.2021 року №2/6 про наміри врегулювання спірної ситуації. Однак такого листа вона не отримувала, і про існування спірної ситуації відповідач знала набагато раніше. Відповідач веде нечесну підприємницьку практику, не надає доказів факту передачі товару, ігнорує вимоги щодо надання відомостей щодо справжності використання італійського кашеміру ТМ Loro Piano, ухиляється від повернення грошових коштів за товар невідповідного розміру, вводить в оману контролюючі органи та кінцевих споживачів. Отриманий Товар має ознаки недоліку - невідповідність інформації про продукцію, інформації наданій виробником (виконавцем, продавцем). Продукція, що реалізуються відповідачем, має ознаки фальсифікованої, оскільки відповідач на своїх сторінках використовує посилання на ТМ Loro Piano та інших відомих світових виробників сировини, не надаючи на вимогу споживача підтверджень такого використання. Позивач, як споживач, згідно п.2, 5,6 ч.1 ст.4 ЗУ «Про захист прав споживачів», має право на належну якість продукції, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону, звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Відповідач порушила норми ст. 6 ЗУ «Про захист прав споживачів», згідно якої продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію, на вимогу споживача зобов`язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції. Вважає, що придбала товар з істотними недоліками, а тому має право на розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми. Вона зазнала значної моральної шкоди, що полягала в душевних хвилюваннях, погіршення стосунків з оточуючими і, як наслідок, погіршення здоров`я. Вона мусила звертатись до компетентних органів за захистом своїх законних прав, юристів та адвокатів за правовою допомогою та до суду, що також негативно позначилось на її майновому стані. Спричинену моральну шкоду оцінює в 30 000 грн. Ухвалою суду від 08.07.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Копія ухвали суду від 08.07.2021 року та позовна заява з додатками двічі надсилались на адресу відповідачки, однак до суду повернувся лише конверт, який відповідачка, згідно з відміткою пошти, відмовилась отримати. Отже, відповідач належним чином повідомлялась про розгляд цієї справи, про права та обов`язки і зміст позовних вимог, однак на власний розсуд відмовилась від отримання поштової кореспонденції, і відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України самостійно несе ризики настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідачка правом на подання відзиву не скористалась, будь-яких письмових заяв чи клопотань не надала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про залишення позовних вимог без задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем та здійснює такі види діяльності: 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет (основний); 14.13 Виробництво іншого верхнього одягу 47.71 Роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах. Згідно із листом ГУ ДПС України у Дніпропетровській області від 19.05.2021 року, КВЕД 14. 13 «виробництво іншого трикотажного та в`язаного одягу», що використовується ФОП [PERSON] , включає виробництво інших видів верхнього одягу, виготовлених із текстильних тканин, трикотажного полотна, нетканих матеріалів, тощо, для чоловіків, жінок та дітей, пошиття одягу за індивідуальним замовленням, пошиття окремих частин верхнього одягу та відповідає товарам, представленим на сайті «Mareoni», зокрема, включає, як і КВЕД 14.39, виробництво жіночого одягу. Щодо відсутності у підприємця КВЕД 14.14, зазначено, що серед переліку викладених на сайті товарів відсутні ті, які підпадають під визначення КВЕД 14.14 спідній одяг. Позивачка на підтвердження факту замовлення товару у відповідачки надала виключно скріншоти переписки у соціальній мережі Інстаграм, скріншот платежу Wayforpay LLC, скріншот інформації про поштове відправлення Нової пошти ТТН № 20450361425536. У зв`язку з порушенням, на думку позивачки, її прав споживача, вона, через свого представника, зверталась зі скаргами до ГУ Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області та податкових органів. Відповідно до листа ГУ Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області від 08.06.2021 року, інформація про товар викладена на сайті «Mareoni», а також міститься на ярликах на кожному виробі. В ході проведення позапланової перевірки ФОП [PERSON] , остання заявила, що ніяких претензій від позивачки не отримувала, однак має намір врегулювати спір. Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить із наступного. Надані позивачкою докази не дозволяють встановити те, якого саме розміру боді вона замовила, оскільки переписка у соціальній мережі Інстаграм, що передувала нібито оплаті коштів, не містить замовлення нею товару конкретного розміру. Факт оплати товару належними і допустимими доказами не доводиться, оскільки для проведення розрахунку відповідачкою було вислано номер платіжної картки, однак позивач посилається на те, що здійснила оплату через платіжну систему Wayforpay, тоді як з наданої роздруківки з такої системи неможливо встановити отримувача коштів. Так, у призначенні платежу значиться, що здійснюється оплата замовлення № 204#1616047468, втім відсутні докази того, що є замовленням із таким номером. Переписка з представником відповідача у соціальній мережі Інстаграм вказує на фактичне придбання товару позивачем, однак не доводить замовлення нею товару певних якісних характеристик, як-то розмір виробу. Позивачка стверджує, що отримала товар неналежної якості, оскільки він не відповідає розміру «М», однак будь-яких доказів на підтвердження отримання товару розміру «М» із вказаними нею характеристиками не надала, хоча не була позбавлена можливості зафіксувати цей факт відповідними фотознімками, оскільки продовжує перебувати володільцем товару. Будь-яких доказів того, що товар є контрафактним, викладені на сайті відповідача відомості про товар не відповідають дійсності, суду не надано та є виключними припущеннями позивачки, здійсненими внаслідок ігнорування її запитів відповідачем. Частиною 1\~ст. 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Нормами ч. 3 ст.\~12\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6\~ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно дост. 89\~ЦПК Українисуд\~оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. За положеннями\~ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів»\~договором є усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ). Договір, укладений на відстані, - договір, укладений продавцем (виконавцем) із споживачем за допомогою засобів дистанційного зв`язку (телекомунікаційні мережі, поштовий зв`язок, телебачення, інформаційні мережі, зокрема Інтернет, які можуть використовуватися для укладення договорів на відстані). Відповідно до ч.ч. 2, 3\~ст. 13 Закону України «Про захист прав споживачів», перед укладенням договорів на відстані продавець (виконавець) повинен надати споживачеві інформацію про: 1) найменування продавця (виконавця), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії; 2) основні характеристики продукції; 3) ціну, включаючи плату за доставку, та умови оплати; 4) гарантійні зобов`язання та інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом продукції; 5) інші умови поставки або виконання договору; 6) мінімальну тривалість договору, якщо він передбачає періодичні поставки продукції або послуг; 7) вартість телекомунікаційних послуг, якщо вона відрізняється від граничного тарифу; 8) період прийняття пропозицій; 9) порядок розірвання договору. Відповідно до п. 1 ч. 7\~ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило: придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, - споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків. В обґрунтування позовної заяви [PERSON] посилається на те, що має право на розірвання договору та повернення коштів, оскільки проданий їй товар є неналежної якості, з істотними недоліками. Між тим, наявність таких наслідків позивачем не доведена, оскільки суду доказів замовлення товару у розмірі «М» не надано, як і не надано доказів фактичних розмірів отриманого позивачкою товару. Окрім того, позивачка, прохаючи про повернення коштів за вже отриманий товар, вимоги про розірвання договору із поверненням товару продавцю, шо кореспондує вимозі про стягнення коштів, не заявила. Відповідно до ч.1 ст.9 ЗУ «Про захист прав споживачів» перелік товарів, що не підлягають обміну (поверненню) з підстав, зазначених у цій статті, затверджується Кабінетом Міністрів України. До переліку товарів належної якості, що не підлягає обміну (поверненню), затвердженого\~Постановою КМУ від 19.03.1994 № 172, відноситься, зокрема, білизна натільна. Відповідно до листа ГУ ДПС України у Дніпропетровській області від 19.05.2021 року, серед переліку викладених на сайті відповідача товарів відсутні ті, які підпадають під визначення КВЕД 14.14 спідній одяг. У даному випадку суд вважає, що віднесення боді до спідньої білизни чи до верхнього одягу має відбуватись виходячи з його функціонального призначення, яке може бути як гігієничним, тобто мати функцію спідньої білизни, так і використовуватись як звичайний елемент жіночого одягу, що одягається на тулуб. Використання за тим, чи іншим призначенням, може здійснюватися як на власний розсуд споживача, так і за рекомендацією виробника, яка в даному випадку у опису товару відсутня. З переписки сторін вбачається, що на сайті відповідача розміщено умови користувацької угоди, яку доведено до відома позивача, однак її текст суду не представлений, внаслідок чого суд позбавлений можливості дослідити питання віднесення відповідачем продукції до натільної чи верхньої білизни, можливості повернення такої продукції. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необгрунтованість та недоведеність належними, допустимими і достовірними доказами позовних вимог та відмову у задоволенні позову про стягнення коштів. Відповідно до\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода підлягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцством або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв`язку\~\~з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у дешевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визнанні розміру відшкодування враховуються\~\~вимоги розумності і справедливості. Відповідно до вимог\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пунктом 5 ч.\~ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів»\~передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Згідно п. 3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 .03.1995 року\~Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди\~відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у порушені права власності, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Враховуючи те, що позивачем не доведено фактів придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, неможливість використання придбаної продукції за призначенням та заподіяння шкоди життю, здоров`ю або її майну, не надано доказів того, в чому саме полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю з боку відповідача її заподіяно позивачеві, з яких міркувань позивач виходила, визначаючи розмір шкоди, суд вважає за необхідне відмовити їй і в цій частині позовних вимог, які є похідними від вимог про повернення коштів. Оскільки позивач за законом була звільнена від сплати судового збору, однак сплатила такий квитанцією 0.0.2182846311.1 від 02.07.2021 року у сумі 2270 грн., він підлягає поверненню позивачці, як помилково сплачений. Понесені позивачкою витрати на правничу допомогу відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed