Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

25 січня 2022 року заявник [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, в якій послалася на таке. [INFO] у смт. Заозерне м. Євпаторія Автономної Республіки Крим померла її рідна тітка [PERSON] . Снігурівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) їй відмовлено у реєстрації смерті тітки, оскільки нею не подані документи, форма яких відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров"я України від 08.08.2006 року №545 "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті". З метою проведення реєстрації смерті тітки, яка їй необхідна для оформлення спадкових прав, заявниця просить про задоволення заяви. У судове засідання учасники процесу не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Заявниця в поданій заяві просила про слухання справи в її відсутність. Представник заінтересованої особи Снігурівського відділу ДРАЦС в Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) також подав письмову заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що заявниця у справі [PERSON] є громадянкою України, відповідно до паспорту громадянина України [NUMBER] , виданого 30.01.2002 року Снігурівським РВ УМВС України в Миколаївській області, та племінницею по матері [PERSON] , [INFO] . Факт родинних відносин підтверджується: свідоцтвами про народження матері заявниці [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та тітки [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), свідоцтвом про народження заявниці [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) - з даними відомостей про батьків. На підтвердження зміни дошлюбного прізвища матері, тітки та самої заявниці, останньою надано свідоцтво про укладення шлюбу матері з чоловіком [PERSON] , витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу тітки № 00034621901 від 18.01.2022 р., свідоцтво про укладення шлюбу заявниці з чоловіком [PERSON] . Згідно наданого свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26 жовтня 2021 року, тітка заявниці [PERSON] померла [INFO] в смт. Заозерне м. Євпаторія Республіка Крим, про що 26 жовтня 2021 року Євпаторським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Департаменту реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим в Книзі реєстрації смертей вчинено актовий запис № 170219910001001766002. Як встановлено, [PERSON] похована на території Автономної Республіки Крим. Померла [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Василівка Снігурівського району Миколаївської області, громадянка України, була зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 15.10.2020 року по день своєї смерті, виписана (знята з реєстраційного обліку) [INFO] як померла, що підтверджується копією її паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 10 листопада 1995 року Снігурівським РВ УМВС України в Миколаївській області та довідкою старости Афанасіївського старостинського округу Снігурівської міської ради Миколаївської області від 12.01.2022 № 21. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (далі Закон) тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно п. 1 ст. 3 Закону сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. В силу ч. 3 ст. 9 Закону будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч.2 цієї статті є недійсним і не створює правових наслідків. Пунктом 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Мінюсту від 18.10.2000р. № 52/5 передбачено: "У зв`язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території". У відповідності до Інформаційного листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII "Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України" - "Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (статті 58, 59 ЦПК України). Зокрема, належними відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Допустимими за змістом частини першої цієї статті є докази, одержані в порядку, встановленому законом. Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини від 18 грудня 1996 року у справі "Лоізида проти Туречинни", міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей і дій, наприклад, реєстрації народження, смерті і шлюбу, "наслідки яких можуть ігноруватися лише на шкоду мешканцям тієї чи іншої території", посилаючись на консультативний висновок Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого "Намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою невизнаного на міжнародному рівні державного утворення, а тому не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України. Враховуючи наведене, суд приймає, як доказ у даній справі, інформацію, яка викладена у свідоцтві про смерть від 26 жовтня 2021 року серії [NUMBER] , що видане на окупованій території, а саме що [PERSON] померла [INFO] у смт. Заозерне м.Євпаторія Автономна Республіка Крим. Встановлення факту смерті тітки заявниці потрібно для реєстрації на території України, яка контролюється державними органами, і отримання свідоцтва про смерть встановленого зразку, що має юридичне значення, з метою оформлення у подальшому спадщини після її смерті. Свідоцтво про смерть тітки заявниці, яка померла на тимчасово окупованій території України, видане органом, який не визнається державою Україна. Таким чином, суд вважає підтвердженим факт смерті особи у певний час і в певному місці. Суд вважає, що вимоги заявниці ґрунтуються на законі, знайшли своє підтвердження у ході розгляду його заяви, яка підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved