Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

[PERSON] у вересні 2021 року звернулась до Приморського райсуду м. Одеси з позовом до філії «Інфоксводоканал» з позовом про зобов`язання вчинити певні дії і про розірвання договору про надання послуг з водопостачання. При вирішенні питання про відкриття провадження за вказаним позовом, суд дійшов висновку , що позов підлягає направленню за підсудністю до Київського райсуду м. Одеси. Ухвала Приморського райсуду м. Одеси від 21.09.2021 року разом з матеріалами справи надійшла до Київського райсуду м. Одеси 26.10.2021 року. У відповідності до положень ст.33 ЦПК України справу розподілено судді Калашніковій О.І. Ухвалою Київського райсуду м. Одеси від 28.10.2021 року справу прийнято до провадження і призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час і місце розгляду справи. За заявами сторін розгляд справи двічі відкладався. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Громадський О.В., підтримуючи вимоги, доводив, що ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» неправомірно рахує за [PERSON] заборгованість по оплаті послуг з водопостачання в сумі 18539,19 грн. за період, коли позивач не була власником будинку [ADDRESS] - до 02.06.2021 року. Окрім того, [PERSON] не бажає отримувати від відповідача послуги з водопостачання і вимагає ухвалити судове рішення про розірвання договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, що сторони уклали 02.06.2021 року. Представник відповідача позов не визнала і підтримала клопотання про закриття провадження по даній справі, що надійшло до суду 22.12.2021 року, з тих підстав, що предмет спору відсутній. Так, вимог до [PERSON] про стягнення боргу по оплату наданих послуг з водопостачання ТОВ «Інфокс» не заявляв. Наразі на підставі судового наказу, виданого Київським райсудом м. Одеси 05.02.2021 року, стягується борг по оплаті за послуги з водопостачання з фактичного користувача будинку [ADDRESS] і фактичного споживача послуг - [PERSON] . Проти розірвання договору відповідач не заперечує і договір буде розірвано після надання позивачем акту служби «Міскводопровід» про відключення від мереж водопостачання, тому як припинення водопостачання можливе лише з залученням відповідної техніки. Суд вислухав представників сторін, вивчив матеріали справи і встановив, що на підставі свідоцтва від 26 січня 2021 року [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Попереднім власником будинку був [PERSON] . Фактичним користувачем будинку з 2008 року є [PERSON] , який разом з членами родини проживає у будинку. Судовим наказом від 05.02.2021 року з [PERSON] на користь ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» стягнута заборгованість з оплати послуг водопостачання, що утворилась до 31.12.2020 року в сумі 12328 грн. 05 коп. На розгляді Київського райсуду м. Одеси перебуває справа за позовом [PERSON] до [PERSON] і [PERSON] про припинення сервітуту та виселення (справа за №947\\1047\\22). В судовому засіданні представник позивача стверджував, що [PERSON] користуватися будинком до сьогодні не має можливості, тому як [PERSON] не дозволяє заселитися в будинок, і , відповідно, позивач не є споживачем послуг з водопостачання і водовідведення. 02.06.2021 року [PERSON] звернулась до управління «Водозбут» філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» з вимогою укласти з нею договір на водопостачання та водовідведення за адресою [ADDRESS] та одночасно припинити надавати послуги з водопостачання та водовідведення за вказаною адресою. 18.06.2021 року на адресу заявниці ( [ADDRESS] ) відповідач направив письмову відповідь (№1673\\13 прив), якою повідомив про відкриття на ім`я [PERSON] особового рахунку № [NUMBER] і надав роз`яснення щодо припинення послуг водопостачання : заявниці належить надати акт «Міськводопровід» про відключення від мереж водопостачання. Дослідивши надані сторонами докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу надання і споживання житлово-комунальних послуг регулюються положеннями ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про захист прав споживачів», Цивільним Кодексом України, Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України 05.07.2019 року №690, умовами укладеного між сторонами договору. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений у п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1, 2ст.32 Закону «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.6 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення надання послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Послуги надаються споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання комунальних послуг з урахуванням вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Споживач може відмовитися від отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Відключення споживача від мереж централізованого водопостачання і водовідведення в порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. При цьому витрати, пов`язані з відключенням від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, відшкодовуються споживачем відповідно до калькуляції, складеної виконавцем. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Судом встановлено і визнано сторонами, що житловий будинок [ADDRESS] підключений до міських мереж водопостачання і відповідач свої зобов`язання за договором про надання послуг з водопостачання виконує у повному обсязі. Позивач набула права власності на вказаний житловий будинок у січні місяці 2021 року, до ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» з заявою про укладання договору про надання послуг з водопостачання звернулась 02.06.2021 року. Надані суду письмові докази свідчать, що вимоги про сплату заборгованості за послуги з водопостачання, що утворилась до 31.12.2020 року ТОВ «Інфокс» в особі філії пред`явив не до позивача, а до іншої особи. Суд не отримав письмових доказів того, що позивач, як власник будинку, до якого відповідач надає послуги з водопостачання, не повинен вносити плату за цю послугу з січня 2021 року. Тому вимоги в частині зобов`язання відповідача виключити з обліку по особовому рахунку позивача заборгованості за послуги з водопостачання суд вважає недоведеними і такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог статей 651, 907 ЦК договір про надання послуг може бути розірваний на вимогу однієї із сторін за рішенням суду в разі істотного порушення договору другою стороною. Суд не отримав належних і допустимих доказів щодо істотних порушень відповідачем умов договору; позивач не зазначив, у чому конкретно вони полягають та якими доказами підтверджуються. До того ж, відповідач не заперечує проти розірвання договору про надання послуг з водопостачання у зв`язку зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця. У такому випадку , як визначено пунктом 37 Правил, споживач попереджає виконавця про це не менш як за два місяці до дати його розірвання та допуску виконавця для здійснення технічного припинення надання послуг. З огляду на викладене вимоги позивача в частині розірвання договору не підлягають задоволенню, тому як є безпідставними.

Outcome: dismissed