Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

23.09.2021 р. позивач [PERSON] звернулась в Корабельний районний суд м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання поновлітного сина [PERSON] , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини доходу з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання, але не більше як до досягнення сином двадцятитрирічного віку. Також позивач просила стягнути з відповідача понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала в зареєстрованому шлюбі. У 2016 році шлюб між ними розірваний. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу син [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на її повному утриманні. На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Національному університеті кораблебудування імені адмірала Макарова за контрактом. Посилаючись на вказані обставини, а також обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, що продовжують навчання, та потребою останніх у матеріальній допомозі, вона звернулася в суд з даним позовом. Ухвалою суду від 24.09.2021 року провадження у справі було відкрите за правилами спрощеного позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін та копії ухвали невідкладно направлені сторонам по справі. Ухвала суду відразу розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Корабельного районного суду м. Миколаєва, тобто ухвала суду була доступною для ознайомлення відповідачу. В судове засідання позивач не з`явилася. Надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданим Корабельним районним управлінням юстиції м. Миколаєва 03.10.2003 р., серія [NUMBER] . Згідно з наданою суду копією Договору про надання освітніх послуг № 21ДІТб-121-211188 у Національному університеті кораблебудування імені адмірала Макарова, [PERSON] навчається на денній формі навчання за спеціальністю "121 "Інженерія програмного забезпечення" за освітньою програмою/спеціалізацією "Інженерія програмного забезпечення" з 01.09.2021 р. по 30.06.2025 р. Відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, не надає. Згідно з ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, у ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує те, що відповідачем не було надано доказів, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання і потребує такої допомоги, а також визнання позову відповідачем. З урахуванням вищевказаних обставин, а також приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання дітей, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача щодо стягнення аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви до суду і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Разом з позовною заявою позивач [PERSON] надала суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, зазначивши, що до характеру витрат відносяться: 1) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000,00 грн. На підтвердження витрат позивачем надана лише квитанція прибуткового касового ордера № б/н від 23.09.2021 р. на суму 2000,00 грн. Проте, інші докази на підтвердження заявлених витрат, а саме: договір про надання правничої допомоги; доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною, суду не надано. Враховуючи зазначені обставини, у суду відсутні підстави для задоволення вимог позивача щодо компенсації витрат на професійну правову допомогу, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Суд також зазначає, що у зв`язку з тим, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору за пред`явлення вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дітей, з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial