Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 18.10.2021 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 22500,00 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.07.2020 р. по 31.08.2021 р. В обґрунтування вимог вказала, що згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 04.04.2019 р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1500,00 грн. щомісячно. Відповідач аліменти на утримання сина за період з 01.07.2020 р. по 31.08.2021 р. не сплачував, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 22500,00 грн. Посилаючись на приписи ст. 196 СК України, позивач здійснила розрахунок пені, яка становить 48015 грн, разом з тим, просить стягнути пеню в розмірі, що не перевищеє 100 відсотків заборгованості по пені, а саме 22500,00 грн. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН Ухвалою суду від 23.10.2021 р. відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 23.11.2021 р. ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання [PERSON] про проведення розгляду справи в загальному позовному провадженні. Копію ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідач отримав особисто 30.11.2021 року під час ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 23), а також засобами поштового зв`язку (а.с. 29). Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Заяв по суті справи до суду не надійшло, відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, про розгляд справи повідомлений належним чином. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту для даних правовідносин передбачені\~Сімейним Кодексом України. Частиною 2 статті 141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Згідно з ст. 180 СК України\~встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Нормами ч. 1 ст.\~196\~СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується змістом копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно з рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 29.03.2018 р. [PERSON] [INFO] , громадянина України, визнано батьком дитини [PERSON] , народженого в м. Житомирі [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] . (а.с.7). Відповідно до\~рішення Богунського\~районного суду\~м.\~Житомира від\~04.04.2019\~р.\~з[PERSON] \~стягнуто на\~користь [PERSON] \~на утримання\~неповнолітнього сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~\~аліменти в\~розмірі 1500,00\~грн.\~щомісячно,\~до повнолітття\~дитини,\~починаючи 09.08.2018\~року (а.с. 8-9). 24.04.2019 р. Богунським районним судом м. Житомира видано виконавчий лист у справі (а.с.10). Постановою державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира ГТУЮ у Житомирській області 22.05.2019 р. відкрито виконавче провадження№59167112 про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини (а.с.11). Зі змісту розрахунку заборгованості №100215 від 08.07.2021 р., складеного державним виконавцем Богунського ВДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), вбачається, що розмір заборгованості по аліментах, яка утворилась за період з 01.07.2020 року по 01.09.2021 р., становить 22500,00 грн. (1500,00 грн. х 15 місяців) (а.с. 59). Таким чином, судом встановлено, що у період з 01.07.2020 року по 01.09.2021 р. відповідач взагалі не сплачував аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Враховуючи положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7\~ст. 7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно зі ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, посувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст. 12 Закону України „Про охорону дитинства"). Відповідно до частин 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини Частинами статті\~18\~ЦПК України\~передбачено,\~що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,- і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України»). Відсутність гарантії виконання судового рішення у розумінні ст. 6 Конвенції, якою передбачені гарантії, надані сторонам, - справедливий, відкритий і швидкий розгляд. Відповідно до ч.5\~ст. 124 Конституції\~судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п.9 ч.3\~ст.129 Конституції\~до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1\~ст. 196 СК, що суд враховує при встановленні доведеності вини відповідача. Згідно з положеннями ст.ст.\~12,\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач, отримавши копію позовної заяви і копії доданих до неї документів, не скористався своїм правом і не направив до суду відзив на позовну заяву, не надав суду докази, що є його обов`язком, які б спростували доводи позивача про те, що він не сплачує аліменти, відповідач не довів, що заборгованість зі сплати аліментів відсутня або наявна в іншому розмірі. Звертаючись до суду з позовом позивач здійснила розрахунок заборгованості по пені за несвоєчасну сплату аліментів наступним чином: пеня за прострочення сплати аліментів за липень 2020 року - 6405, 00 грн. (1500,00 грн - місячний платіж х 1% х 427 дні - кількість днів прострочення); пеня за прострочення сплати аліментів за серпень 2020 року - 5940, 00 грн (1 500,00 грн х 1% х 396 дні); пеня за прострочення сплати аліментів за вересень 2020 року - 5475, 00 грн (1 500,00 грн х 1% х 365 дні); пеня за прострочення сплати аліментів за жовтень 2020 року - 5025, 00 грн (1 500,00 грн х 1% х 335 дні); пеня за прострочення сплати аліментів за листопад 2020 року - 4560, 00 грн (1 500,00 грн х 1% х 304 дні); пеня за прострочення сплати аліментів за грудень 2020 року - 4110, 00 грн (1 500,00 грн х 1% х 274 дні); пеня за прострочення сплати аліментів за січень 2021 року - 3645, 00 грн (1 500,00 грн х 1% х 243 дні); пеня за прострочення сплати аліментів за лютий 2021 року - 3180, 00 грн (1 500,00 грн х 1% х 212 дні); пеня за прострочення сплати аліментів за березень 2021 року - 2760, 00 грн (1 500,00 грн х 1% х 184 дні); пеня за прострочення сплати аліментів за квітень 2021 року - 2295, 00 грн (1 500,00 грн х 1% х 153 дні); пеня за прострочення сплати аліментів за травень 2021 року - 1845, 00 грн (1 500,00 грн х 1% х 123 дні); пеня за прострочення сплати аліментів за червень 2021 року - 1380, 00 грн (1 500,00 грн х 1% х 92 дні); пеня за прострочення сплати аліментів за липень 2021 року - 930, 00 грн (1 500,00 грн х 1% х 62 дні); пеня за прострочення сплати аліментів за серпень 2021 року - 465, 00 грн (1 500,00 грн х 1% х 31 день). Всього сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.07.2020 року року по 31.08. 2021 року становить 48015, 00 грн (6405,00+5940,00+5475,00+5025,00+4560,00+4110,00+3645,00+3180,00+2760,00+2295,00+1845,00+1380,00+930,00+465,00). Дослідивши зміст наданого позивачем розрахунку, суд визнає його правильним, оскільки він проведений відповідно до положень ч. 1 ст. 196 СК України та узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц , у постановах Верховного Суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19, від 19.01.2022 року у справі № 711/679/21, практика зі спірних правовідносин є сталою і незмінною. Беручи до уваги те, що відповідач допустив виникнення заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини, яка становить 22500,00 грн, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів є обгрунтованими. Враховуючи наданий позивачем розрахунок пені, а також положення ст. 196 Сімейного кодексу України, згідно яких пеня не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, позивач має право на стягнення 22500, 00 грн пені, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн, оскільки при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved