Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

В жовтні 2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.09.2015 сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис №94. Від спільного життя сторони дітей не мають. Сімейне життя сторін не склалося, оскільки з моменту вступу у шлюб відповідач взаємних обов`язків не дотримувалась, догляду та піклування за позивачем не здійснювала. Влітку 2021 року позивач захворів та з інсультом потрапив до лікарні, потребував матеріальної допомоги та піклування, через що звернувся до своєї дружини по допомогу. Відповідач при цьому повідомила, що не має наміру допомагати своєму чоловіку (позивачу) та не буде оплачувати його лікування, їй абсолютно байдуже, що з позивачем й більше того, вона не мала наміру взагалі укладати цей шлюб, а зробила це виключно через потребу у зміні прізвища та набутті можливості виїхати за кордон. Своє прізвище відповідач змінила через те, що як в подальшому стало відомо позивачу, в 2012 відповідач була депортована з Республіки Польща та відомості про таку депортацію були внесені в систему SIS (Шенгенська інформаційна система), яка містить відомості про всіх депортованих осіб. Таким чином, через відсутність взаємоповаги, через невиконання подружніх обов`язків, відсутність спільного побуту та небажання піклуватись про чоловіка, який хворів та потребує допомоги й піклування, а також небажання спільно проживати, позивач не бажає проживати у такому шлюбі й має намір припинити такі взаємовідносини, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Представник позивача до судового засідання не з`явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої просив провести заочний розгляд справи та ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з`явилася, хоча про день, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомила. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Тому, суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 16.09.2015 сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис №94 (а.с. 28). Від спільного життя сторони дітей не мають. Зі змісту позовної заяви судом встановлено, що сімейне життя сторін не склалося, оскільки з моменту вступу у шлюб відповідач взаємних обов`язків не дотримувалась, догляду та піклування за позивачем не здійснювала. Влітку 2021 року позивач захворів та з інсультом потрапив до лікарні, потребував матеріальної допомоги та піклування, через що звернувся до своєї дружини по допомогу. Відповідач при цьому повідомила, що не має наміру допомагати своєму чоловіку (позивачу) та не буде оплачувати його лікування, їй абсолютно байдуже, що з позивачем й більше того, вона не мала наміру взагалі укладати цей шлюб, а зробила це виключно через потребу у зміні прізвища та набутті можливості виїхати за кордон. Своє прізвище відповідач змінила через те, що як в подальшому стало відомо позивачу, в 2012 відповідач була депортована з Республіки Польща та відомості про таку депортацію були внесені в систему SIS (Шенгенська інформаційна система), яка містить відомості про всіх депортованих осіб. Таким чином, через відсутність взаємоповаги, через невиконання подружніх обов`язків, відсутність спільного побуту та небажання піклуватись про чоловіка, який хворів та потребує допомоги й піклування, а також небажання спільно проживати, позивач не бажає проживати у такому шлюбі й має намір припинити такі взаємовідносини, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням обставин справи суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалася і зберегти її неможливо, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави 908,00 грн. судового збору, оскільки позивач є інвалідом війни ІІ групи, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 20.01.2006 (а.с. 7) і був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з цим позовом. На підставі викладеного та

Outcome: approved