Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Заявниця звернулася до Яготинського районного суду, зацікавлена особа: Яготинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про встановлення факту смерті, в котрій зазначено, що [INFO] на території незаконної самопроголошеної влади «Донецької народної республіки» померла мати заявниці [PERSON] . У зв`язку з підтвердженням факту смерті матері заявниці Відділом записів актів громадянського стану Шахтарського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки було видано свідоцтва про смерть. Проте, с. Дмитрівка Шахтарського району Донецької області є тимчасово окупованою територією, а свідоцтво про смерть, видане незаконними органами влади Донецької Народної Республіки є недійсним та не створює правових наслідків. Внаслідок цих обставин отримання Свідоцтва про смерть в органах РАЦС Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом його отримання та захисту прав заявниці є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. Просила встановити, що [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Сніжне Донецької області, громадянка України, яка проживала в с. Дмитрівка Шахтарського району Донецької області, померла [INFO] у с. Дмитрівка Шахтарського району Донецької області, Україна. В судове засідання заявниця та її представник не з`явилися, в заяві до суду представник заявниці просив розглянути справу у відсутність заявниці та її представника, заяву підтримали. Представник зацікавленої особи, звернувся з заявою в якій просив розглядати справу у його відсутність та проти зазначеної заяви не заперечував. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 293 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно ч. 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. В судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Сніжне Донецької області є дочкою [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Сніжне Донецької області, що підтверджується копією Свідоцтва про народження та паспортними даними (а.с. 4-8). [INFO] на тимчасово окупованій території померла [PERSON] (а.с. 9-11). Постановою Верховної Ради України № 254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України № 252-VIII від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року. Відповідно до п. 1 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275 від 02 грудня 2015 року м. Сніжне Донецької області віднесене до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України справа про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території. У абзаці першому п. 13 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України вказав про те, що заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву про встановлення факту смерті посиланнями на докази, до достатньо свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Таким чином, оцінюючи всі докази в сукупності, суд вважає, що заява ґрунтується на законі та підлягає до задоволення.

Outcome: approved