Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

У жовтня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що він з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з листопада 2001 року. Від шлюбу мають трьох дітей: двох дочок - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з 2020 року, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки це суперечить їх інтересам Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 жовтня 2021 року вказану справу передано для розгляду судді Ішуніній Л. М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 12 листопада 2021 року за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу 15-денний термін для надання відзиву. Оскільки розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторони в судове засідання не викликались. Згідно з даними зворотнього повідомлення про вручення поштових відправлень, відповідач 06 грудня 2021 року отримала копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками. У встановлений судом строк відповідач не скористалась своїм правом на подання відзиву, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Натомість в матеріалах справи міститься заява відповідача про визнання позову, в якій зазначила, що визнає позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 24 листопада 2001 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у встановленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 24 листопада 2001 року, виданим Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї серії [NUMBER] , актовий запис № 2445. Після одруження прізвище відповідача « [PERSON] ». Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дочку та сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 01 квітня 2005 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 05 листопада 2010 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві серії 1? [NUMBER] . Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідачем подано до суду заяву, в якій вона вона зазначає про те, що позов визнає та проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно із статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає, що подальше збереження шлюбних відносин суперечитиме інтересам позивача та відповідача, враховуючи, що жодна зі сторін не зверталася до суду з клопотанням про надання строку для примирення, тобто між подружжям відсутні будь-які намагання спрямовані на відновлення сімейних відносин. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно з частиною другою статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Крім того, частиною п`ятою статті 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Згідно з частиною першою статті 133 та частиною першою статті 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем, що включають судовий збір у розмірі 908 грн, підлягають стягненню на його користь з відповідача. З огляду на викладене та

Outcome: approved