Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

25 червня 2021 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся банк з вищевказаною позовною заявою, до відповідачки, яка зареєстрована на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області. позиція сторін В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначив, що 20 червня 2018 року між товариством та відповідачкою був укладений договір про надання фінансових послуг № 180620-121038, згідно якого відповідачка отримала кредит в розмірі 2700 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 54.00 грн. (в розмірі 2%) за кожний день за користування кредитом, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідачки. Кредит був укладений в електронній формі в інформаційно-телекомунікаційній системі. Товариство своє зобов`язання по вищевказаному договору виконало, що підтверджується виконанням переказу відповідачки грошових коштів. Відповідачка свої зобов`язання по договору не виконує. В зв`язку з чим просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором у сумі 64 458.76 грн. та судовий збір. В ході судового розгляду товариство направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника на підставі наявних у суду матеріалів (а.с.76). Відповідачка копію позову та матеріали до нього отримала належним чином, в порядку ст. 178 ЦПК України до суду направила відзив, з якого видно, що позов визнає частково. рух справи 20 липня 2021 року судом першої інстанції було відкрито цивільне провадження. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 4 ч.1 ЗУ «Про споживче кредитування» (далі то тексту Закон) законодавство про споживче кредитування в Україні ґрунтується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів щодо надання послуг споживачам. Обставини, які встановлені судом 20 червня 2018 року між товариством та відповідачкою [PERSON] був укладений договір № 180620-121038 згідно якого відповідачка отримала кредит в розмірі 2700 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 54.00 грн. (в розмірі 2%) за кожний день за користування кредитом шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідачки, кредит був укладений в електронній формі в інформаційно-телекомунікаційній системі. Товариство свої зобов`язання по вищевказаному договору виконало, що підтверджується виконанням переказу відповідачці грошових коштів (а.с. 11,16). Відповідачка свої зобов`язання по договору не виконує. З боку товариства суду був наданий розрахунок заборгованості станом на 24 травня 2021 року сума заборгованості за вищевказаним договором складає 64 458.76 грн. (а.с.2,33-68), з яких є: - заборгованість за тілом кредиту - 2 700 грн. - заборгованість за процентами за користуванням кредитом - 56 944.73 грн. - заборгованість по пені - 1 220.27 грн.; - індекс інфляції за весь період прострочення - 893.19 грн.; - три процентів річних від простроченої суми - 2 700.57 грн. Позивач просить стягнути з відповідачки вищевказану заборгованість за договором про надання фінансової послуги. Відповідачка свої зобов`язання по поверненню тіла кредиту не виконала, до суду направила відзив, з якого видно, що позов визнає частково, не погоджується з розрахунком заборгованості за договором в частині - заборгованості за процентами за користуванням кредитом - 56 944.73 грн.; - заборгованість по пені - 1 220.27 грн.; - індекс інфляції за весь період прострочення - 893.19 грн.;- три процентів річних від простроченої суми - 2 700.57 грн., посилаючись на те, що між товариством та відповідачкою був укладений споживчий кредит, відповідно до ЗУ «Про споживче кредитування». Позивач належним чином отримав відзив відповідачки, заперечення до відзиву не направив. В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що між товариством та відповідачкою був укладений договір про надання фінансових послуг. З тексту договору п.8 (паспорт споживчого кредиту) видно, що між сторонами був укладений споживчий кредит. Товариство здійснює свою діяльність на підставі статуту, який належним чином був зареєстрований в компетентних установах. Згідно протоколу №8 від 05.01.2018 року, затверджений загальними зборами товариства, були затверджені «Правила та порядок надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту товариства» (а.с.17). Відповідно до пункту 3 є види фінансового кредиту за цільовим призначенням: ….в тому числі - споживчі. З урахуванням розміру кредиту, заяви - анкети від 20.06.2018 року, суд приходить до висновку, що між сторонами був укладений споживчий кредит, та на який поширюється ЗУ « Про споживче кредитування». З урахуванням застосування ст. 21 ч.3 Закону, з боку відповідачки наданий розрахунок заборгованості на 05 жовтня 2021 року, відповідно до якого розмір заборгованості по договору складає 5400 грн. з них: - заборгованість за тілом кредиту - 2 700 грн. - заборгованість за процентами за користуванням кредитом та пені 1350 грн.; - індекс інфляції за весь період прострочення та три процентів річних від простроченої суми - 1350 грн. Розрахунок відповідачки судом перевірений, складений вірно. Виходячи з вищевказаного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за договором в розмірі 5400 грн. Судові витрати. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 2270.00 грн. , позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в частині сплати судового збору відповідачка вважає, що повинна сплати судовий збір в розмірі 192.95 грн. В цій частині заперечення відповідачки суд прийняти не може так, як вони не узгоджуються з ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» та його мінімальний розмір ставок судового збору для юридичних осіб, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на корись товариства в повному обсягу.

Outcome: partial