Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

У вересні 2021 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ «Ідея Банк» про визнання недійсним договору кредиту №РЗ1.00504.007887510 від 14.04.21. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 14.04.21 між ним - [PERSON] та AT «Ідея Банк» укладено договір кредиту на суму 51100 грн. з фіксованою процентною ставкою строком на 48 місяців з кінцевою датою повернення - 14.04.2025. Вважає, що договір був укладений під впливом обману зі сторони працівників AT «Ідея Банк». За умовами договору Банк надає позичальнику простий кредит у сумі 51100, 00 гривень з фіксованою процентною ставкою строком на 48 місяців. Позивач зазначає, при укладенні Договору кредиту РЗ1.00504.007887510 йому як споживачу кредитних послуг» не було доведено до відома який саме кредитний продукт йому пропонується банком: «Єдиний», «На старт», «Домашній» та інші. Виходячи із суми кредити та припускаючи, що позивач скористався кредитним продуктом «Єдиний», відповідно до інформації офіційного сайту банку реальна загальна річна процентна ставка по кредиту має бути набагато нижчою за 98,6606598 відсотків річних, які зазначені у Додатку № 1 Договору кредиту № РЗ 1.00504.007887510. Крім того, позивач зазначає, що тексти Договору та додатку № 1 до Договору були надруковані настільки дрібним шрифтом, що він був не в змозі навіть прочитати істотні умови договору, а від працівника банку в порушення вимог законодавства України, п.6 Інформації про істотні характеристики по кредитному продукту, не було отримано пояснень з метою оцінки договору з огляду на потреби та фінансовий стан клієнта. В якості повернення заборгованості по договору кредиту позивачем було здійснено наступні платежі: травень 2021 року - 3215, 00 гривень; червень 2021 року - 3240, 00 гривень; липень 2021 року - 3240,00 грн.; серпень 2021 року - 3215,00 грн. Позивач вважає себе споживачем банківських послуг, оскільки є фізичною особою, яка бажає отримати чи отримує банківську послугу для задоволення власних споживчих, не професійних потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю чи виконанням трудових обов`язків. Позивач вважає, що Договір кредиту № РЗ 1.00504.007887510 було укладено під впливом обману зі сторони працівників AT «Ідея Банк», тому у суду наявні всі правові підстави для визнання кредитного договору недійсним. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 22.10.2021 провадження у справі відкрито, справа призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 22.10.2021 на адресу суду надійшов відзив АТ «Ідея банк», в якому представник відповідача просить в задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю, зазначивши, що 14.04.21 укладено договір кредиту №РЗ1.00504.007887510, у відповідності до умов якого позивач взяв кредит в сумі 51100 грн. Згідно умов п.1.1. договору тип кредиту Простий ДЛЯ КЦ, а не Єдиний, На старт чи Домашній, як вказано в позові. Позивачу було доведено всі умови кредитування, що підтверджується і паспортом споживчого кредиту, який Позивач власноручно підписав 14.04.21, а також і самим кредитним договором. Окрім тог,о в паспорті вказано, що сума платежу становить 3211,00 грн. Тобто твердження Позивача про те, що він лише при оплаті про це дізнався не відповідає дійсності. Виходячи із змісту ст. ст. 1054, 1055 ЦК України, між позивачем і відповідачем було узгоджено всі істотні умови, необхідні для договорів даного виду, а відповідно відсутні будь-які правові підстави для визнання кредитного договору недійсним. Кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконував його умови; відповідач надав позивачу документи, які передували укладенню кредитного договору, позивач ознайомився з діючими тарифами, про що свідчить його підпис під цими тарифами. Правочин, що оспорюється позивачем, повністю відповідає вимогам законодавства, складений з урахуванням вимог закону щодо його форми і змісту, а отже відсутні підстави для визнання його недійсним. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з мотивів, наведених у позові, просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи сповіщався належним чином, у відзиві просив розглядати справу у його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 14.04.21 між [PERSON] та AT «Ідея Банк» укладено договір кредиту на суму 51100 грн. з фіксованою процентною ставкою строком на 48 місяців з кінцевою датою повернення - 14.04.2025. Банк надав позичальнику простий кредит у сумі 51100, 00 гривень з фіксованою процентною ставкою строком на 48 місяців. Під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначається Договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата, відповідно до п. 5 Додатку № 1 як «Плата за обслуговування кредитної заборгованості». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку, сплачується згідно діючих тарифів банку. Тарифи є невід`ємною частиною Договору та розміщені на веб - сайті банку: https://ideabank.ua. Дата повернення кредиту - 14.04.2025. Повернення заборгованості за Договором здійснюється відповідно до графіку, викладеного в Додатку № 1 до даного Договору. Банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 51100,00 гривень на рахунок позичальника, який відкритий в AT «Ідея Банк». Відповідно до Паспорту споживчого кредиту - Додатку №1 до Договору №РЗ1.00504.007887510 від 14.04.2021 (Додаток) плата за обслуговування кредитної заборгованості складає 4,2% середньомісячної від початкової суми кредиту згідно графіку в п. 5 починаючи з 5,375% в перший місяць із зменшенням щомісячно на 0,05% до 3,025%. Орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 154 230,23 гривень. Реальна річна процентна ставка - 98,6606598 відсотків річних. Відповідно до п. 5 «Порядок повернення кредиту. Кількість та розмір платежів, періодичність внесення» Додатку плата за обслуговування кредитної заборгованості на кінцеву дату платежу - 14.04.2025 - складатиме 103017,84 гривень. Відповідно до п. 6 Додатку наслідками прострочення виконання/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит є сплата споживачем пені за кожен день прострочки на прострочену суму (кредиту, процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості) в розмірі 0,15% - в період прострочення оплати від 1 до 60 календарних днів та 0,65% - в період прострочення оплати з 61 календарного дня та штрафу у 500,00 гривень за кожен випадок неподання споживачем до кредитодавця оригіналів та/або копій документів про доходи (копія додається). Відповідно до Інформації про істотні характеристики по кредитному продукту «Єдиний», що розміщена на офіційному сайті AT «Ідея Банк» (https://ideabank.ua) (Інформація) та на яку офіційно посилається банк при укладенні договору як на невід`ємну частину Договору - процентна ставка, відсотки річних на суму до 74999 грн. - 0,01%. Щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості, % від суми кредиту (максимальне значення) на суму до 29999 грн. - 3,89%. Відповідно до п. 6. Інформації права клієнта згідно із законодавством України визначені наступним чином: до укладення договору: отримання від банку пояснень з метою оцінки договору з огляду на потреби та фінансовий стан клієнта; безкоштовне отримання на вимогу клієнта копії проекту договору в паперовому або електронному вигляді (за його вибором), крім випадків, коли банк не бажає продовжувати процес укладення договору з клієнтом; звернення до банку щодо ознайомлення з інформацією, на підставі якої здійснюється оцінка кредитоспроможності клієнта, уключаючи інформацію, що міститься в бюро кредитних історій / Кредитному реєстрі Національного банку України. Дата повернення кредиту - 14.04.2025. Повернення заборгованості за Договором здійснюється відповідно до графіку, викладеного в Додатку № 1 до даного Договору. Банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 51100,00 гривень на рахунок позичальника, який відкритий в AT «Ідея Банк». Відповідно до Паспорту споживчого кредиту - Додатку № 1 до Договору № РЗ 1.00504.007887510 від 14.04.2021 (Додаток) плата за обслуговування кредитної заборгованості складає 4,2% середньомісячної від початкової суми кредиту згідно графіку в п. 5 починаючи з 5,375% в перший місяць із зменшенням щомісячно на 0,05% до 3,025%. Орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 154 230,23 гривень. Реальна річна процентна ставка - 98,6606598 відсотків річних. Відповідно до п. 5 «Порядок повернення кредиту. Кількість та розмір платежів, періодичність внесення» Додатку плата за обслуговування кредитної заборгованості на кінцеву дату платежу - 14.04.2025 - складатиме 103017,84 гривень. Відповідно до п. 6 Додатку наслідками прострочення виконання/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит є сплата споживачем пені за кожен день прострочки на прострочену суму (кредиту, процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості) в розмірі 0,15% - в період прострочення оплати від 1 до 60 календарних днів та 0,65% - в період прострочення оплати з 61 календарного дня та штрафу у 500,00 гривень за кожен випадок неподання споживачем до кредитодавця оригіналів та/або копій документів про доходи. Відповідно до Інформації про істотні характеристики по кредитному продукту «Єдиний», що розміщена на офіційному сайті AT «Ідея Банк» (https://ideabank.ua) (Інформація) та на яку офіційно посилається банк при укладенні договору як на невід`ємну частину Договору - процентна ставка, відсотки річних на суму до 74999 грн. - 0,01%. Щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості, % від суми кредиту (максимальне значення) на суму до 29999 грн. - 3,89%. Відповідно до п. 6. Інформації права клієнта згідно із законодавством України визначені наступним чином: до укладення договору: отримання від банку пояснень з метою оцінки договору з огляду на потреби та фінансовий стан клієнта; безкоштовне отримання на вимогу клієнта копії проекту договору в паперовому або електронному вигляді (за його вибором), крім випадків, коли банк не бажає продовжувати процес укладення договору з клієнтом; звернення до банку щодо ознайомлення з інформацією, на підставі якої здійснюється оцінка кредитоспроможності клієнта, уключаючи інформацію, що міститься в бюро кредитних історій Кредитному реєстрі Національного банку України. Відповідно до ч. 1,2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Ч. 1,3 ст.203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В силу ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як передбачено ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» , який діяв станом на день виникнення правовідносин, визначено, що цей закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Згідно з п.22 ч.1 ст.1,ч.1 ст.11, ч. 1, 2, 5 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Частиною 1 ст.3, ч.2 ст 9, ст 12 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. У договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору. У договорі про споживчий кредит можуть бути зазначені інші умови, визначені законом та за домовленістю сторін. Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно з частинами 1,3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч.1 ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (ч.1 ст.229 ЦК України). Таким чином, цивільне законодавство встановлює презумпцію свободи договору, яка полягає насамперед у вільному волевиявленні особи на вступ у договірні відносини, а також у вільному визначенні особою умов договору в яких фіксуються взаємні права та обов`язки його сторін. Свобода договору не є абсолютною (необмеженою), вона існує в рамках норм чинного законодавства, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору. Правові та організаційні засади споживчого кредитування визначають право споживача перед укладенням договору про споживчий кредит отримати від кредитодавця всю необхідну інформацію щодо умов кредитування. Ця інформація надається кредитодавцем споживачу за спеціальною письмовою чи електронною формою шляхом складання сторонами паспорта споживчого кредиту. За умови дотримання такої форми кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит. Підставами для визнання правочину недійсним є недодержання однією стороною чи всіма сторонами вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України в тому числі вимог щодо змісту правочину та волевиявлення його учасника. Правочин може бути визнаний таким, що вчинений під впливом обману, у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману стосовно фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману є умисел. Встановлення у недобросовісної сторони умислу ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є обов`язковою умовою кваліфікації недійсності правочину за ст.230 ЦК України. Договір кредиту від 14.04.2021 та Паспорт споживчого кредиту від 14.04.2021 підписаний позивачем та представником відповідача. Судом встановлено, що позивач отримав кредитні кошти в сумі 51 100 грн., користувався ними, та в погашення кредитних зобов`язань у 2021 році щомісячно здійснив такі платежі: у травні - 3 215,00 грн, у червні - 3 240,00 грн, у липні - 3 240,00 грн, у серпні - 3 215,00 грн., а всього в сумі 12 910 грн. Судом встановлено, що укладений між сторонами кредитний договір містить істотні умови договору про споживчий кредит, визначені ст. 12 Закону «Про споживче кредитування»,підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі, позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконував його умови, а банк надав позичальнику інформацію про умови кредитування, відсоткову ставку, валютні ризики та форми забезпечення кредиту. За правилом ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України ц ивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України с уд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилання позивача на те, що відповідач розміщує в мережі Інтернет рекламу щодо надання послуг з кредитування, яка містить недостовірні відомості щодо вигідності умов кредитування, не є підставою для визнання недійсним укладеного між сторонами кредитного договору, оскільки позивач підписав письмовий Договір кредиту та Паспорт споживчого кредиту, погодився на детально визначені в цих документах умови. Оцінивши в сукупності надані докази, суд прийшов до висновку, що позивач не надав суду доказів на підтвердження позовних вимог, тому відсутні підстави для визнання укладеного кредитного договору в цілому недійсним.

Outcome: dismissed