Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 15.06.2002 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , у Вістрянській сільській раді Монастирського району, Тернопільської області, актовий запис №4. В шлюбі народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] , яка на даний час повнолітня та син - [PERSON] , [INFO] , який на даний час є малолітнім, діти проживають з нею. Спільне життя між ними не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя, тривалий час разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують, шлюб існує тільки формально. Примирення є не доцільним, збереження шлюбу суперечитиме інтересам її та дітей. Просить постановити рішення, яким шлюб мiж нею та відповідачем розірвати та відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивач, [PERSON] не з`явилася, однак подала заяву до суду в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить позов задовольнити і розглядати справу без її участі (а.с.26). Відповідач, [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не подав відзиву, на адресу суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу (а.с.14). За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. 23.12.2021 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що 15.06.2002 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Вістрянській сільській раді Монастирського району, Тернопільської області, актовий запис №4, та [PERSON] надано шлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 15.06.2002 року (а. с.3). В шлюбі народився двоє дітей, з яких син [PERSON] , [INFO] є малолітнім, та батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.06.2020 року Сторони мають різні характери та погляди на життя, проживання та збереження шлюбу втратило будь-який сенс. Шлюбних відносин позивач і відповідач не підтримують, не проживають разом, шлюб існує формально, примирення між ними не відбулось, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач просила відновити їй дошлюбне прізвище, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». На підставі наведеного, відповідно до ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved