Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Своїм позовом до суду позивач просив визнати за ним право на майнові права засновника фермерського господарства в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , після якої відкрилася спадщина у вигляді майнових прав засновника фермерське господарства « [PERSON] » засновником якої є [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 164/02-31 від 26.10.2021 приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Діброви Л.О. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на ФГ «Машочак П.І.» та земельну ділянку, що розташована на території Крикливецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області, із підстав відсутніх у спадкоємця документів, що посвітчують право власності на майно фермерського господарства « [PERSON] » як цілісного майнового комплексу та відсутності документів що посвідчують право власності на земельну ділянку. Відсутність свідоцтва про право на спадщину за законом є перешкодою для проведення державної реєстрації з метою внесення змін до установчих документів - Статуту, які пов`язані зі зміною засновника вказаного фермерського господарства на підставі факту смерті фізичної особи - засновника. господарства. В зв`язку з тим, що оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку позивачка не має змоги, вона вимушена була звернутися до суду з цим позовом. Представник позивача надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник Крижопільської селищної ради в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, щодо позовних вимог покладається на розсуд суду. Третя особа фермерське господарство «Машорчак П.І.» надала на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовільнити. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до положень ч. 3 ст.211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. Відповідно до п. 3.,4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 5 статті 177 ЦПК України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторно) Серія [NUMBER] від 28.10.2021 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 01.11.2021 року [PERSON] померла [INFO] у м. Вінниця, Вінницька область. Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 11.05.2021 року за № 6465647 здійснено реєстрацію спадкової справи за № 67622261, дата заведення 11.05.2021 року. Відповідно до заяви від 11.05.2021 року номер спадкової справи № 21/2021 [PERSON] подала до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Діброві Л.О. заяву про прийняття спадщини. Відповідно до заяви від 11.05.2021 року номер спадкової справи № 21/2021 [PERSON] подав до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Діброві Л.О. заяву про відмову про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, і як спадкоємець за законом. Відповідно до свідоцтва про спадщину за законом від 25.06.2021 року [PERSON] успадкувала після смерті матері [PERSON] спадщину, яка складається з земельної ділянки, площею 1,9721 га, місце розташування земельної ділянки: Вінницька область, Крижопільський район, Крикливецька сільська рада, кадастровий № 0521984400:03:002:0027, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до свідоцтва про спадщину за законом від 19.06.2021 року [PERSON] успадкувала після смерті матері [PERSON] спадщину, яка складається з земельної ділянки, площею 2,1980 га, місце розташування земельної ділянки: Вінницька область, Крижопільський район, Крикливецька сільська рада, кадастровий № 0521984400:03:002:0004, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 164/02-31 від 26.10.2021 приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Діброви Л.О. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на ФГ «Машочак П.І.» та земельну ділянку, що розташована на території Крикливецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області, із підстав відсутніх у спадкоємця документів, що посвітчують право власності на майно фермерського господарства « [PERSON] » як цілісного майнового комплексу та відсутності документів що посвідчують право власності на земельну ділянку. Пунктом 1.2 статуту фермерського господарства «Машорчак» П.І.» засновником господарства є громадянка України [PERSON] . Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України "Про фермерське господарство" успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Відповідно до норм п. 9 постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику за позовами про захист права приватної власності" успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права. Згідно п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом та згідно до положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса і оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Нормами ст .23 Закону України «Про фермерське господарство» встановлено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 1 Закону України "Про фермерське господарство" фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону Фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство діє на основі установчого документа (для юридичної особи - статуту, для господарства без статусу юридичної особи - договору (декларації) про створення фермерського господарства). В установчому документі зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України. Частинами 1, 4 ст. 4 ЗУ «Про фермерське господарство» визначено, що головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Голова фермерського господарства може письмово доручати виконання своїх обов`язків одному з членів господарства або особі, яка працює за контрактом. Відповідно до норм ст.19 ЗУ «Про фермерське господарство», до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. Згідно статті 20 зазначеного Закону майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства, передаються йому на визначений у Статуті термін. Пунктом 4 статті 35 Закону України "Про фермерське господарство" передбачено, що діяльність фермерського господарства припиняється, зокрема, у разі якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства. Відповідно до ч. 1 ч. З ст. 191 ЦК України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю. Фермерське господарство, як цілісний майновий комплекс, включає майно, передане до складеного капіталу, нерозподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання. За положеннями статті 182 ЦК України до складу спадщини входить лише те нерухоме майно, право на яке зареєстровано в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Таким чином, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, провадиться після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. За таких обставин, суд приходить до висновку, що право власності безпосередньо на фермерське господарство не може бути предметом спадкування, оскільки діяльність самого фермерського господарства не припиняється смертю засновника, водночас предметом спадкування є право засновника такого господарства. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що до позивача, як до спадкоємця за законом на права засновника фермерського господарства, який висловив бажання продовжити діяльність господарства, повинні перейти права засновника фермерського господарства «Машорчак П.І.»

Outcome: approved