Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON] просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №366 від 01.06.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., щодо стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заборгованості в розмірі 15039,73 грн. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 24.09.2021 року позивач отримав постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису, вчиненого 01.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., про стягнення з нього як боржника за кредитним договором від 26.07.2012 року на користь відповідача заборгованості в розмірі 15039,73 грн. Не погоджуючись з оскаржуваним виконавчим написом та посилаючись на порушення нотаріусом вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат», а також Порядку вчинення нотаріальних дій, позивач просить задовольнити позов. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч.4 ст.19, ст.274 ЦПК України; на підставі заяви позивача про забезпечення позову зупинено стягнення за виконавчим написом нотаріуса №366 від 01.06.2020 року (а.с.33-35). Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Молчанова Н.В., яка діє на підставі ордеру, в судове засідання не з`явились, за змістом поданої заяви представник просить розглянути справу без їхньої з позивачем участі, позовні вимоги підтримують (а.с.75). Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» свого представника до суду не направив, в порядку ст.191 ЦПК України подав відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначив, що 26.07.2012 року між позивачем та ПАТ «ВТБ Банк» укладено кредитний договір №R53100306503В, за яким позивач отримав кошти в розмірі 25000 грн зі сплатою процентів у розмірі 34,5% річних. У зв`язку із відступленням 08.07.2015 року права вимоги ПАТ «ВТБ Банк» Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», а останнім 29.01.2019 року - Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», відповідач набув право грошової вимоги до позивача за вказаним кредитним договором. 05.03.2019 року позивача було повідомлено про відступлення права вимоги та про наміри відповідача звернутися до нотаріуса задля вчинення виконавчого напису зі стягнення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень, тобто дотримано всіх норм відповідно до чинного законодавства щодо повідомлення позивача про наявність заборгованості. Просить відмовити у задоволенні позову та розглянути справу у відсутність представника відповідача (а.с.41-43). Позивачем в особі представника - адвоката Молчанової Н.В. подано відповідь на відзив, за змістом якої уточнив, що приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем/боржником письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та не надав достатніх та належних доказів відповідно до п.3.2 передбаченого Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172, тобто не перевірив безспірність вимог стягувача, у зв`язку з чим оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням діючого законодавства та він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню (а.с.70-72). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи (а.с.40), в судове засідання не з`явилась, пояснення щодо позову та будь-які клопотання не надала. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Покровський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) правом участі в судовому засіданні не скористалась, надала заяву, в якій просила розглянути справу на розсуд суду без участі представника відділу (а.с.82). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, доходить наступних висновків. Матеріалами справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. 26.07.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та позивачем укладено кредитний договір №R53100306503В, за яким банк надав позивачеві грошові кошти в розмірі 25000 грн на строк до 26.07.2015 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 34,5% річних (а.с.44-47). 08.07.2015 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №080715нв, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги нового кредитора до позивача за вищевказаним кредитним договором (а.с.48-52). 29.01.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та відповідачем укладено Договір факторингу №29/01/19-1, відповідно до якого відповідач набув право вимоги нового кредитора до позивача за кредитним договором №R53100306503В (а.с.53-57). 01.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172, вчинений виконавчий напис за реєстровим №366 про звернення стягнення з позивача на користь відповідача як такого, що набув право вимоги нового кредитора до позичальника/позивача за кредитним договором №R53100306503В від 26.07.2012 року, строк платежу за яким настав та боржником допущено прострочення платежів; стягнення заборгованості проводиться за період з 29.01.2019 року по 10.03.2020 року; сума часткової заборгованості складає 14890,82 грн, в тому числі, заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) - 12760,48 грн, заборгованість по відсоткам - 2130,34 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату зі стягувача/відповідача в розмірі 148,91 грн, яка підлягає стягненню з боржника/позивача на користь стягувача/відповідача. Загальна сума, яка підлягає стягненню, становить 15039,73 грн (а.с.16). Постановою державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 09.09.2021 року за заявою відповідача відкрито виконавче провадження №66770025 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису (а.с.17,18). В рамках відкритого виконавчого провадження постановою державного виконавця від 09.09.2021 року було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника/позивача, втім, за отриманою інформацією встановлено відсутність майна, що належить позивачеві (а.с.21-22). Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Положеннями ст. 39 Закону України «Про нотаріат» визначено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Для стягнення грошових сум до витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.87 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат», якою визначені умови вчинення виконавчих написів, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця (п.п. 2.3 п. 2 Глави 16 Розділу II). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 (пп. 3.2 п. 3 Глави 16 Розділу ІІ). Пунктом 1 Розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» вищенаведеного Переліку №1172 передбачено стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, а саме, нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З приводу пункту 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» вказаного Переліку №1172 суд зазначає, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 року скасовано; визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Суд зазначає, що оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 01.06.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між позивачем та ПАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є відповідач, кредитний договір №R53100306503В, який був наданий нотаріусу для вчинення спірного виконавчого напису, нотаріально не посвідчений, а тому через недотримання умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника наявні підстави для визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. Згідно з п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України у резолютивній частині рішення має бути зазначено про розподіл судових витрат. За ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем був сплачений судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454 грн (а.с.1). Враховуючи задоволення судом позовних вимог в повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 454 грн. За змістом позову позивач просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати, що складаються з витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.3 ст.133 ЦПК України). В обґрунтування витрат на правничу допомогу позивачем надані: - договір про надання правової (юридичної) допомоги №01/10/21, укладений 01.10.2021 року між позивачем та Адвокатським бюро «Молчанової Наталії» в особі адвоката Молчанової Н.В. (а.с.25-26); - розрахунок витрат на правову допомогу, з якого вбачається, що до суми в розмірі 6000 грн включається оплата послуг з: ознайомлення з документами - 750 грн (30 хв), збір доказів для звернення до суду - 500 грн (20 хв), складання та направлення адвокатських запитів - 1500 грн (60 хв), складання позовної заяви - 2750 грн (90 хв), формування, засвідчення копій документів та подання позову до суду - 500 грн (20 хв) (а.с.27зв); - акт приймання-передачі виконаних робіт від 04.10.2021 року з описом наданих та виконаних послуг (а.с.27); - квитанція №б/н від 04.10.2021 року, за якою позивач на підставі договору від 01.10.2021 року сплатив 6000 грн (а.с.27). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем у відзиві на позов (а.с.42-43) заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу з підстав їх неспівмірності та необґрунтованості, враховуючи складність справи та суму, яка стягувалась з позивача в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, заявлені витрати, на думку відповідача, є занадто завищеними та не відповідають обсягу виконаної адвокатом роботи та складності справи в цілому. Також зауважено, що за послугу «складання позовної заяви» має бути сплачено 2250 грн замість визначених адвокатом 2750 грн з розрахунку 60 хвилин роботи адвоката коштує 1500 грн, адвокатом витрачено лише 90 хвилин, отже, завищено суму на 500 грн. Відповідачу не зрозуміло й виділення вказаної послуги як окремої від послуги «формування, засвідчення копій документів та подання позову до суду», за яку визначена вартість у 500 грн, та вважає, що адвокат намагається безпідставно стягнути зі сторони відповідача додаткові кошти. Представник позивача у відповіді на відзив (а.с.72), зазначив, що витрати, які поніс позивач у зв`язку із розглядом справи, є співмірними із ціною позову та значенням справи для сторони, її складністю та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Зауважує також, посилаючись на практику ВС, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. З огляду на обґрунтованість та пропорційність розміру заявлених позивачем витрат з урахуванням предмета спору та виконаної адвокатом роботи, враховуючи процесуальну поведінку останнього під час судового провадження (адвокат як представник позивача не приймала особисто участь в судових засіданнях), суд вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правову допомогу в сумі 6000 грн є завищеним та підлягає задоволенню в розмірі 2000 грн і такий розмір буде відповідати принципу співмірності виконаній роботі адвоката з позицій його досвіду, об`ємності виконаної роботи та часу, об`єктивно потрібного для надання позивачеві юридичного супроводження справи.

Outcome: approved