Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

У грудні 2021 року Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж (далі КПТМ) звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги з централізованого опалення в розмірі 59941 гривень 63 копійок та сплачений судовий збір в розмірі 2270 гривень. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідачу надавались послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , абоненстський рахунок:5909. 28 грудня 2021 року ухвалою суду у справі відкрито провадження порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачем [PERSON] надано до суду відзив на позовну заяву, де він просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, що заявлені поза межами строку позовної давності. Судовим розглядом встановлено, що квартиру за адресою: [ADDRESS] , під`єднано до системи централізованого опалення, абонентський рахунок :5909.(а.с.3) Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав від 22.08.2012 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . (а.с.8,9). Згідно до розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги - постачання теплової енергії за адресою [ADDRESS] , споживачем є [PERSON] , абонентський рахунок 5909, утворилася заборгованість за період з квітня 2017 року по липень2021 року у сумі 59941,63 гривень.(а.с.3-4). Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. На порушення п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 з наступними змінами та доповненнями, відповідач який фактично споживав послуги позивача з централізованого опалення, вчасно та в повному розмірі за них не сплачував у передбаченому діючим законодавством порядку, тому відповідач відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгував позивачу станом на липень 2021 року 59941,63 грн. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за надання послуг з теплопостачання встановлена і у п. 23 Правил та п. 20 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, положення якого носять юридично обов`язковий характер і підлягають застосуванню незалежно від того, включені вони до конкретного договору чи ні. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться . Обов`язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також пунктами 7, 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкової території, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року із змінами. У спірних правовідносинах заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги з централізованого опалення є доведеною, а обов`язок відповідача оплачувати дані послуги випливає з вимог закону. Доказів, які б спростовували факт не надання та/ або не отримання послуг з централізованого опалення відповідачем, до суду не надано. Представник позивача звернувся до суду 20 грудня 2021 року. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтерес. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). За положеннями ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. За змістом статей 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи носія порушеного права (інтересу). При цьому і в разі пред`явлення позову особою, право якої порушене, і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, позовна давність починає обчислюватися з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Це правило пов`язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про такі обставини. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до розрахунку боргу заборгованість відповідачів виникла з 01 квітня 2017 року, позивач звернувся з позовом до суду 20 грудня 2021 року, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в межах трирічного строку позовної давності, за період з грудня 2018 по липень 2021 у сумі 32566 грн. 35 коп. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однією з умов здійснення такої компенсації є документальне підтвердження того, що сторона, на користь якої ухвалено рішення, дійсно понесла ці судові витрати. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог на користь позивача.

Outcome: partial