Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно мотивуючи вимоги тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] . Зазначає, що на день смерті бабусі їй належав житловий будинок літ.А, загальною площею 43,30кв.м., житловою площею 25,50кв.м., колодязь питний літ.№1, розташовані по [ADDRESS] та право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колгоспу ім.Шевченка, розміром 0,89 га, що знаходиться в с.Драчинці Кіцманського району Чернівецької області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) ЧВ №0078942. Вказує на те, що за життя бабуся розпорядилася на випадок своєї смерті належним їй майном, склавши 27.12.2005 року заповіт, за яким все належне їй майно заповіла йому, [PERSON] , [INFO] , отже він являється спадкоємцем майна, що належало [PERSON] за заповітом. Спадкоємцями майна за законом являються діти померлої, син [PERSON] , 1967 року народження, донька [PERSON] , 1972 року народження, син [PERSON] , 1973 року народження, що стверджується довідкою про коло спадкоємців. Посилається на те, що він в силу закону спадщину прийняв, скільки на час смерті бабусі являвся неповнолітнім. Відповідачі спадщину не прийняли, оскільки на час смерті спадкодавця не проживали разом із ним та до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися. Також жоден із спадкоємців за законом не має права на обов`язкову частку у спадщині. Крім цього, вказує, що спадкові права на належне спадкодавцеві право на земельну частку (пай) він оформив через Кіцманську державну нотаріальну контору, отримавши 29.09.2021 року Свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Спадкові права на житловий будинок через нотаріальну контору не оформлялися по причині відсутності правовстановлюючих документів на будинок, проте житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] дійсно належав [PERSON] , що стверджується записами в погосподарських книгах сільської ради та за двором закріплена земельна ділянка орієнтовною площею 0,25га, що підтверджується довідкою сільської ради. Враховуючи вищенаведене просив позов задовольнити та визнати за ним право власності на спадкове майно. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце слухання справи, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглядати без його участі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце слухання справи, однак через канцелярію суду подали заяви, в яких позовні вимоги визнали повністю, просили справу розглядати за їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3. ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.07.2006 року (а.с. 7). Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Драчинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 27.12.2005 року, [PERSON] на випадок смерті зробила розпорядження: «Все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати мені на день смерті і на що я по закону буду мати право, я заповідаю [PERSON] », отже єдиним спадкоємцем за заповітом є [PERSON] (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження позивача [PERSON] серія [NUMBER] від 12.12.1996 року, його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно довідки від 11.01.2022 року № 26, виданої виконкомом Мамаївської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є онук [PERSON] , [INFO] , спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 29.09.2021 року стверджується те, що [PERSON] являється власником земельної частки (пай), яка перебуває у колективній власності колгоспу ім.Шевченка, розміром 0,89 га, що знаходиться в с.Драчинці Кіцманського району Чернівецької області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) ЧВ №0078942 (а.с.12). Відповідно до довідки від 15.12.2021 року № 1948, виданої виконкомом Мамаївської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, за [PERSON] згідно погосподарської книги №1-Н рах.1144 стр.79 за 2001-2005 роки закріплений житловий будинок в [ADDRESS] . За двором закріплена земельна ділянка орієнтовною площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою [ADDRESS] та земельна ділянка орієнтовною площею 0,35 га. для ведення особистого селянського господарства. (а.с.13). Згідно довідки-характеристики №101 від 18.12.2021 року, виданої ФОП [PERSON] , вартість житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , становить 132357 грн. (а.с.19). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України). Як передбачено статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, як передбачено ст.1223 ЦК України та заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Позивач фактично вступив у володіння та управління спадковим майном, але оскільки у нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок та у зв`язку із відсутністю у позивача іншого способу щодо визнання права власності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачами, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved