Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на підставі судового наказу від 10.12.2019 на утримання доньки [PERSON] , шляхом зміни способу їх стягнення з 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) на тверду грошову суму, а саме 6000 грн. щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що з 03.09.2011 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі в них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати з нею. Позивач на даний час не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом від 10.12.2019 з [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачу стало відомо, що матеріальний стан відповідача значно покращився, окрім офіційної роботи, він має ще додатковий неофіційний заробіток (ландшафний дизайнер). Також позивач вказує, що її матеріальний стан з моменту стягнення аліментів погіршився, оскільки на її утриманні двоє доньок, вона не працює і отримує соціальну допомогу по догляду за дитиною, а донька росте, тому відповідно її потреби також зросли. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23.10.2021 провадження у справі відкрито та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач надав до суду відзив, в якому позов не визнає, мотивуючи це тим, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження значного покращення його матеріального стану. Також відповідач вказує на те, що він працює провідником пасажирського вагону і заробітна плата є його єдиним джерелом доходу. Розмір його середньомісячної заробітної плати складає 10561,30 грн., а середньомісячний розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] складає 2439,83 грн. Заборгованості по сплаті аліментів у нього немає. Крім того, фактичне виконання судового наказу здійснюється державним виконавцем, а тому встановлення усіх джерел доходу відповідача як платника аліментів, нарахування аліментів та їх перерахунок виконує державний виконавець в межах виконавчого провадження. Щодо додаткових витрат на утримання доньки відповідач вказує, що на даний час дана вимога є предметом позову, який знаходиться на розгляді суду. Своїм правом на надання відповіді на відзив позивач не скористалася. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку про те, що у задоволенні позову необхідно відмовити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішення суду (а.с.5). У шлюбі в них народилася донька - [PERSON] , [INFO] (а.с.3). Зареєстроване місце проживання [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] (а.с.9). 03.06.2020 позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] , тобто створила нову сім`ю. Від цього шлюбу [INFO] у позивача народилася донька [PERSON] (а.с.4). Відповідач працює провідником пасажирського вагона у виробничому підрозділі вагонної дільниці ст. Київ-Пас. (а.с.27). Середньомісячний розмір заробітної плати відповідача становить 10561,30 грн. (а.с.28). Стаття 181 СК України визначає способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Так, згідно з ч.3 вказаної статті, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зі змісту вказаної норми вбачається право позивача звернутись з позовом про зміну способу стягнення аліментів. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ч. 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, враховуючи зміст ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним і може бути змінений за рішенням суду за наявності підстав, визначених вказаною нормою. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. При цьому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (зокрема, статті 182, 183 СК України). Така правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 10.09.2018 (справа № 486/466/18). З матеріалів справи вбачається, що судовим наказом від 10.12.2019 з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання донька - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.7). Заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.12.2021 відсутня (а.с.30). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Предметом доказування у справах про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення є, зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я одержувача або платника аліментів. З урахуванням вимог ст. 76 ЦПК України такі обставини можуть бути доведені, серед іншого, письмовими доказами, на підставі яких можливо встановити обставини, визначені ч. 1 ст. 192 СК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Обґрунтовуючи даний позов, [PERSON] фактично посилається на те, що розмір аліментів, які на даний час стягуються з відповідача, є недостатнім для задоволення потреб дитини. Тобто, як вбачається з аналізу обґрунтування позову, позивач фактично вказує на необхідність збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення. Разом з тим, посилаючись на такі обставини, позивач не надає жодних доказів на їх підтвердження. Позивач посилається також на витрати, які вона несе на лікування доньки [PERSON] (а.с.11-13), однак вимога про стягнення додаткових витрат з відповідача на утримання дитини є предметом позову, який на даний час знаходиться на розгляді суду (справа №133/2725/21). Крім того, позивач не довела, що розмір отримуваного відповідачем доходу став таким, що значно покращив його матеріальний стан з моменту видачі судового наказу про стягнення аліментів та надає йому можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. Також позивач не надала доказів, що свідчать про погіршення її матеріального стану та/або погіршення здоров`я. Більше того, збільшення витрат позивача на утримання дитини не є обставиною у розумінні ст. 192 СК України, яка сама по собі надає право вимагати збільшення розміру аліментів. А зміна сімейного стану позивача, а саме укладення шлюбу з [PERSON] та народження доньки, не є безумовною підставою для збільшення розміру аліментів. Твердження позивача, що розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] в більшості місяців становить 1196 грн., 1210 грн., 2280 грн., також не знайшло свого підтвердження, оскільки відповідно до довідки про утримані аліменти (а.с.29) середньомісячний їх розмір становить 2439,83 грн. (29277,98 грн. / 12 міс.). Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, що сторони мають рівні обов`язки щодо матеріального забезпечення дитини. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини, визначені ст. 192 СК України, а відтак у задоволенні позову слід відмовити. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 908 грн. необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed