Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 лютого 2007 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 17 лютого 2007 року уклала шлюб з відповідачем, від даного шлюбу мають доньку - [PERSON] [INFO] , доньку - [PERSON] [INFO] . Подружні стосунки не склалися через різні характери, погляди на шлюб, що призвело до припинення шлюбних відносин та окремого проживання. Ухвалою суду від 24 грудня 2021 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подавав, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. За таких обставин, відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 17 лютого 2007 року, шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №06, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17 лютого 2007 року. [INFO] у сторін народилась донька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14 лютого 2013 року, виданим виконавчим комітетом Дзержинівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, [INFO] у сторін народилась донька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07 листопада 2016 року, виданим виконавчим комітетом Іверської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області. Позивач зазначає, що фактично шлюбні відносини розірвані, спільне життя не склалося через різні характери, погляди на життя. Збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідач позов визнав в повному обсязі. За змістом положень ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує формально, сторонам не вдалось створити міцної сім`ї, поновлення шлюбних відносин неможливе, а подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітей, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач заявила про бажання відновити дошлюбне прізвище, після розірвання шлюбу їй слід відновити дошлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що в позовній заяві позивач не зазначила про стягнення з відповідача сплаченого нею судового збору, сплачений позивачем судовий збір в сумі 908,00 грн. не підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved