Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Адвокат Шурхно Кирило Анатолійович, який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа - [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначено, що з 2019 року заявник та заінтересована особа проживали разом однією родиною за адресою: [ADDRESS] . Також у заявниці є син [PERSON] , 2013 року народження. Однак з часом стосунки між сторонами погіршились та вони стали мешкати окремо. Під час спільного проживання з [PERSON] останній постійно підіймав на заявницю та сина заявниці руку, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував завданням тілесних ушкоджень, внаслідок чого заявниця декілька разів викликала поліцію, що фіксувала вказані обставини. Такі дії з боку [PERSON] стали підставою розриву відносин між сторонами, втім останній все рівно не залишає заявницю та її дитину у спокої: весь час їх переслідує, ходить за нею. На подані заяви до поліції, відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення. На підставі викладеного заявник просила суд видати обмежувальний припис [PERSON] , яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: вести листування, телефонні переговори з [PERSON] , [PERSON] , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, а також заборонити [PERSON] наближатися на 200 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] , [PERSON] . Представник заявниці та заявниця в судове засідання не з`явилися, від представника заявниці надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі заявника. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, жодних заяв або повідомлень від нього не надходило. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці, її представника, суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Заявниця має дитину від попереднього шлюбу, згідно з копією свідоцтва про народження серії - [NUMBER] , виданого 09 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №794. В графі батько зазначений - [PERSON] , мати - [PERSON] . Сторони прожиавали однією родиною. Згідно з наданою Головним управлінням Національної поліції в Луганській області довідкою №1451/111/34 - 2022 та №1454/111/34 - 2022 від 11.01.2022 відносно громадянина [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.173 2 КУпАП. (Вчинення домашнього насильства відносно [PERSON] та її неповнолітньої дитини [PERSON] ). Тобто, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що [PERSON] вчиняє по відношенню до заявниці домашнє насильство, що знайшло своє підтвердження у матеріалах справи. Главою 13 розділу IV Цивільного процесуального кодексу України врегульовано розгляд заяв про видачу обмежувального припису. Так вимогами статті 350-5 ЦПК України визначено, що справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 зазначеного Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Зважаючи на наведені правила Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Зазначені правові положення, щодо застосування певних норм права до спірних правовідносин викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.11.2018 року по справі №О756/2072/18, та у відповідності до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України повинні враховуватися судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Будь які конфліктні відносини, які повинні бути вирішені шляхом домовленості або, у випадку неможливості домовленості, у судовому порядку не можуть вирішуватись шляхом погроз приниження, образ або фізичним насильством. Суд вважає доведеним факт домашнього насильства з боку [PERSON] на адресу заявника та її дитини у вигляді психологічного насильства, яке потребує обмежувального припису для забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від фізичного та психологічного насильства. Також суд враховує що [PERSON] повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду цієї справи, проте в судове засідання він не з`явився, жодних заяв, клопотань, письмових пояснень або заперечень щодо предмету розгляду цієї справи від нього не надходило. Враховуючи принцип презумпції невинуватості, закріплений у статті 62 Конституції України, належні докази вчинення стосовно заявниці домашнього насильства, що є необхідною умовою для застосування обмежувального припису, заявником були пред`явлені до суду. Отже, враховуючи всі наявні докази, суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення домашнього насильства щодо заявника та дитини. У відповідності до вимог ст. 350-8 УПК України копії повного рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення. На підставі викладеного та

Outcome: partial