Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Стислий зміст вимог заявника. [PERSON] (далі - [PERSON] , заявник) звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій заявник просить: встановити, що трудова книжка колгоспника серії [NUMBER] , видана 22.05.1986 на ім`я « [PERSON] , [INFO] ». належить [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.05.1986 він був прийнятий на роботу в колгосп «Драудзиба» Цесисского району Латвійської РСР (на даний час Латвійська Республіка). Тоді ж , 22.05.1986 йому було оформлено трудову книжку колгоспника серії [NUMBER] та внесено до неї його анкетні дані російською мовою. Трудову книжку колгоспника йому було видано на руки, коли він, згідно поданої заяви, був звільнений із займаної посади (виведений із членів колгоспу). На першій сторінці трудової книжки ним був поставлений підпис, як підпис володільця документа. Помітивши, що його прізвище в документі написано не правильно, тобто « [PERSON] » замість « [PERSON] », він повідомив про це відділ кадрів, при отриманні даного документу. Працівниками відділу кадрів було закреслено додаткову букву «ч» у написі його прізвища, і запевнено , що документ буде дійсний з таким виправленням, неправильний запис у трудовій книжці дати його народження - «[INFO]» замість « [INFO] », заявник помітив уже згодом, коли трудова книжка знаходилась у нього на руках. Також був неправильно здійснений запис у графі по батькові -« [PERSON] », однак згідно паспорту (рос.мовою) вірним є « [PERSON] ». Вважає, що причина неправильного заповнення його трудової книжки колгоспника - неуважність відповідальної особи, яка записала дані в трудову книжку. Протягом свого життя заявник працював на інших роботах, відомості про які також були внесені у трудову книжку. На даний час він являється особою пенсійного віку та має намір оформити пенсію. Однак, при підготовці відповідних документів виявлено неточності та виправлення в цій трудовій книжці в частині прізвища, по батькові та дати народження. Заявник зазначає, що такі виправлення та неточності позбавляють його можливості реалізувати закріплене Конституцією України право на соціальний захист, а саме на призначення пенсії за віком. Відтак, з огляду на вказану невідповідність у заявника виникла необхідність звернення до суду для встановлення факту приналежності документу, а тому просить суд ухвалити рішення, яким заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити. Стислий виклад позиції інших учасників справи. Заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області в судове засідання заперечень проти заяви не подала. Рух справи в суді. Заява надійшла до суду 28.12.2021. 30.12.2021 відкрито провадження у справі з викликом учасників судового розгляду. В судове засідання заявник не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а також просить розгляд справи здійснювати без виклику свідків по справі. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом. Наведені заявником [PERSON] обставини підтверджені наступними доказами у справі. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.10.1961, виданого міським бюро ЗАГС міста Ковель Волинської області, паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області 16.01.1996, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, заявник [PERSON] народився [INFO] в місті Ковель Волинської області. Разом з тим, сільськогосподарським підприємством, яке здійснювало запис про трудову діяльність заявника [PERSON] , а саме колгоспом «Драудзиба» Цесисского району Латвійської РСР, в трудовій книжці колгоспника серії [NUMBER] ,його прізвище зазначено, як « [PERSON] » замість « [PERSON] », неправильний запис у трудовій книжці щодо дати його народження - «1961г.25.09» замість « [INFO] ». Крім того, неправильно здійснений запис у графі по батькові - « [PERSON] », тоді як згідно паспорту (рос.мовою) вірним є « [PERSON] », тобто допущено помилку. З пояснень Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області вбачається, що у разі встановлення факту приналежності заявнику документів, як одній і тій же особі, він матиме право на розгляд питання про перерахунок (призначення) пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Заява підлягає задоволенню. Відповідно пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною другою статті 256 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до пункту 12 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»при розгляді справи про встановлення відповідно до пункту 6 статті 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по -батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Вирішуючи питання щодо існування даного факту суд виходить з наступного. Різниця в написанні прізвища заявника « [PERSON] » замість « [PERSON] », даті його народження - «1961г.25.09» замість « [INFO] » та по батькові -« [PERSON] », тоді як згідно паспорту (рос.мовою) вірним є « [PERSON] », викликана людським фактором. [PERSON] з приводу виправлення зазначеної помилки, у трудовій книжці колгоспника нікуди не звертався, оскільки відомо, що усі колгоспи на даний час ліквідовані. За викладених обставин суд не має сумнівів, що заявник не має іншої можливості ніж в судовому порядку встановити факт приналежності йому правовстановлюючого документу, а відтак подану заяву слід задовольнити. У частині сьомій статті 294 «Порядок розгляду справ окремого провадження» ЦПК України зазначено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved