Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

23 вересня 2021 року позивач звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Другий відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню так, як він став підставою для відкриття виконавчого провадження і порушує законні права та інтереси позивача. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що виконавчий напис нотаріуса №35397 від 12.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про звернення стягнення за кредитним договором №2627351 від 15.12.2020 року з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», яке є правонаступником ТзОВ «Мілоан» за вказаним договором, є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки документ, на якому було вчинено виконавчий напис (кредитний договір) не є безспірним, нотаріус не повідомляв боржника про наявність заяви про вчинення виконавчого напису, не перевірено розмір заборгованості позивача перед відповідачем, суми штрафних санкцій та процентів. Окрім того, позивачка вказує, що в неї немає ніяких відносин з ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та ТОВ «Мілоан» немає, грошових коштів вона не позичала, кредитних договорів не підписувала. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.09.2021 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 03.11.2021 року. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.11.2021 року закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, позов просить задоволити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Треті особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, від представника Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) надійшла заява про розгляд справи без участі представника, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, подані докази, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем було видано виконавчий напис №35397 про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості на загальну суму 23 755,00 грн. Вказаний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору №2627351 від 15.12.2020 року, укладеного між ТзОВ «Мілоан», правонаступником якого за вказаним договором є ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», та [PERSON] , на суму кредиту 5000 грн. Постановою старшого державного виконавця Другий відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Семчик І.Т. від 10.09.2021 року було відкрито виконавче провадження №66758615 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. №35397 від 12.05.2021 року. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 27 березня 2019 року№ 137/1666/16-ц. Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної заборгованості. Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, про яку не було проінформовано боржника та визнання такої заборгованості безспірною суперечить вимогам закону. Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 року у справі № 6-158цс15, можна говорити про правильність вчиненої нотаріальної дії у вчиненні виконавчого напису лише за умови що: 1) нотаріусу надані всі необхідні документи, визначені Переліком, що підтверджують безспірність заборгованості; 2) за наявності доказів належного направлення відповідачем письмової вимоги про усунення порушень; 3) наявності доказів належного отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. В порушення вимог ст.81 ЦПК України відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» суду не надано належних та допустимих доказів того, що позивач отримала їх письмову вимогу про усунення порушень. Суду відповідачем надано лише докази її направлення. Таким чином, позивачка була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості оспорити вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» або виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої для стягнення. Окрім того, оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 12 травня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Відповідно до п. 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно", для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Укладений 15 грудня 2020 року між ТзОВ «Мілоан», правонаступником якого є ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що при винесенні спірного виконавчого напису не було дотримано одну із умов для винесення напису, а саме - безспірність заборгованості. Таким чином, нотаріальна дія щодо видачі виконавчого напису №35397 від 12.05.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про звернення стягнення за кредитним договором з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», не була передбачена чинним законодавством. Суд вважає, що на момент вчинення оспорюваного вище зазначеного виконавчого напису була відсутня законодавча підстава для його вчинення, а саме порушено вимоги п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За таких обставин спірний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає до виконання. Щодо розподілу судових витрат, а саме: витрат на професійну правничу допомогу, заявлених до відшкодування представником позивача у сумі 5000 грн., судом враховано наступне. Вимогами ч.1, 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження витрат на правничу допомогу адвокатом Марцонь В.Б. надано Договір про надання адвокатських послуг та правничої допомоги від 31.03.2021 року, квитанцію №0.0.2278064199.2 про оплату послуг адвоката на суму 5025,13 грн. від 23.09.2021 року. Згідно п.7. про надання адвокатських послуг та правничої допомоги від 31.03.2021 року, сторони домовилися, що вартість послуг за цим договором складає 5000 грн., які сплачуються до 01 жовтня 2021 р. [PERSON] оплатила послуги адвоката у сумі 5000 грн., що підтверджується даними квитанції АТ КБ Приватбанк №0.0.2278064199.2 про оплату послуг адвоката на суму 5025,13 грн. від 23.09.2021 року, оригінал якої долучений до матеріалів справи. Представник відповідача у відзиві на позов просив відмовити у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, вказуючи на відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, розрахунку таких витрат, а також документів, що підтверджували оплату послуг адвоката. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, понесених [PERSON] , суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати ВСУ від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати ВСУ від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн., судовий збір за подання позовної заяви у сумі 908 гривень, а також за подачу заяви про забезпечення позову у сумі 454 грн.

Outcome: approved