Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кролевецького районного суду з позовом про визнання права на завершення процедури приватизації земельної ділянки в порядку спадкування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після смерті матері [PERSON] згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивач прийняв спадщину та частково оформив свої спадкові права, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 14.05.2010 року. Відповідно до рішення Ленінської (Спаської) сільської ради народних депутатів Кролевецького (Конотопського) району Сумської області №33 від 20 жовтня 1993 року його матері [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,35 га для ведення особистого підсобного господарства. 20 серпня 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Часової Г.М. з питанням про отримання свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, однак нотаріус відмовила у його видачі у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Кролевецькою міською радою відмовлено у наданні дозволу на завершення процедури приватизації земельної ділянки. Просить суд визнати за ним право на завершення процедури приватизації земельної ділянки розміром 0,35 га, яка розташована на території Кролевецької об`єднаної територіальної громади в с.Спаське Конотопського району Сумської області в порядку спадкування та одержання документів на власне ім`я, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,35 га, приватизацію якої розпочала [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явився, просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, про що зазначив у письмово поданому клопотанні (а.с.16). Відповідач Кролевецька міська рада Сумської області, будучи належним чином повідомлена про час та місце проведення судового засідання, до суду свого представника не направила, надала відзив на позов, за змістом якого заперечень щодо задоволення позову не має. Розгляд справи просить проводити за відсутності її представника (а.с.24-27). Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи суд вирішив можливим розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Судом встановлено, що [INFO] в с.Ленінське ( на даний час Спаське) Кролевецького (на даний час Конотопського) району Сумської області, померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с.7). [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.8). Після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 210/09, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 08.10.2021 року (а.с. 10). 14 травня 2010 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку кадастровий номер 5922685100050020115, площею 1,761 га (а.с.9). За змістом роз`яснення приватного нотаріуса Конотопського РНО Часової Г.М. від 08.10.2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,35 га у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 13). [PERSON] звернувся до відповідача з заявою, в якій просив надати дозвіл на завершення процедури приватизації вказаної земельної ділянки (а.с.14). Кролевецькою міською радою Сумської області позивачеві фактично відмовлено як спадкоємцю у завершенні процедури приватизації (а.с.15). Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вирішуючи вимогу позивача про визнання за ним права на продовження приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа на спірну земельну ділянку в порядку спадкування після смерті [PERSON] суд виходить із такого. Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина 3 статті 1268 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За життя [PERSON] рішенням №33 від 20.10.1993 року виконавчого комітету Ленінської сільської ради народних депутатів Кролевецького району Сумської області передано земельну ділянку площею 0,35 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.11, 12). Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (пункт «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України). Земельний кодекс України у редакції чинній до 01 січня 2013 року, установлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано-право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком установлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 14-652цс18. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті матері [PERSON] набув право на спадкування усіх її прав та обов`язків, що належали останній, включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки, однак через відсутність правовстановлюючого документу позивач, згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат», не одержав у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, тому захищаючи його охоронювані законом права, таке право в порядку спадкування за законом слід визнати за ним рішенням суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved