Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

04.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною вчинено виконавчий напис за №6412 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 10 498 (десять тисяч чотириста дев`яносто вісім) гривень 64 копійок та вартість вчинення виконавчого напису в сумі 1050 (одна тисяча п`ятдесят) гривень. Всього 11 598 (одинадцять тисяч п`ятсот дев`яносто вісім) гривень 64 копійок. Сума повної заборгованості складає 10498, 64 в тому числі: - заборгованість за сумою кредиту становить 7349, 05 гривень, - заборгованість за процентами становить 2099,59 гривень, - плата за пропуск мінімальних платежів становить 1050,00 гривень, - за вчинення виконавчого напису в сумі 1050,00 гривень. 01.12.2014 року [PERSON] вступила в шлюб з [PERSON] , після чого стала носити нове прізвище - « [PERSON] ». 02.07.2021 року на підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Овсієнко Аллою Вікторівною відкрито виконавче провадження та винесена постанова про розмір мінімальних витрат для боржника [PERSON] в сумі 500 гривень. У вказаному провадженні, а також винесено постанову про стягнення з того ж боржника основну винагороду в сумі 1159, 86 гривень. Позивач вважає виконавчий напис №6412 від 04.06.2021 року, вчинений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки заявником нотаріусу не подано абсолютно ніяких документів про наявність у [PERSON] заборгованості перед банком, не надано графіку реальної сплати боргу по договору 2013 року, який [PERSON] повністю по факту сплачений банку «Банк русский стандарт». Також, заявник вказує на те, що починаючи з 2014 року до позивача не заявлено жодних претензій банком, в тому числі і перед наданням документів нотаріусу, до того ж, з 2014 року, тобто з часу закінчення дії кредитного зобов`язання на час звернення до нотаріуса у АТ «Банк Форвард» закінчився строк позовної давності. Від представника позивача та позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання були повідомлені вчасно та належним чином (рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення). Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового засідання були повідомлені вчасно та належним чином (рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення). Враховуючи наведене, з урахуванням положень ст.ст. 280,281 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію паспорту та ідентифікаційного коду, копію свідоцтва про шлюб, копію постанови про відкриття виконавчого провадження, копію постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, копію постанови про стягнення з боржника основної винагороди, копію запиту [PERSON] нотаріусу на надання документів, супровідний лист нотаріусу і матеріали до нього, на підставаі яким виконано виконавчий напис та сам виконавчий напис та інше), суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і можливість задоволення позову. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Судом встановлено, що 04.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. на підставі заяви представника АТ "Банк Форвард", ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6412, яким нотаріусом запропоновано стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 11 598,64 грн. 02.07.2021 року на підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Овсієнко Аллою Вікторівною відкрито виконавче провадження. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора -заставодержателя вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Відповідно до п. 3.1., 3.5 ст. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, ні відповідачем, ні третьою особою не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що вчиняючи виконавчий напис нотаріус врахувала та перевірила факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості та виконала вимоги ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості, як не надано належним чином завіреної копії матеріалів нотаріальної справи щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ "Банк Форвард" заборгованість за кредитним договором та копії виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, суду не надано належних та допустимих доказів безспірності розміру грошових вимог банку до позивача. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що сума боргу, зазначена у виконавчому написі нотаріуса, яка розрахована відповідачем на дату звернення із заявою про вчинення виконавчого напису, не може бути визнана безспірною, оскільки розмір боргових зобов`язань позивача перед Банком, який визначений у виконавчому написі нотаріуса, не є підтвердженим належно складеною випискою по рахунку позивача за Кредитним договором, що є порушенням вимоги п. 3.5 ст. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, а також відсутні докази належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. При цьому нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не ураховано, що вказаний пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14 - визнано незаконним та не чинним. Відповідно до ч.3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оскільки на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом існували підстави, які свідчили про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами, розмір заборгованості за кредитним договором, який значиться на виконавчому написі нотаріуса викликає сумнів щодо правильності нарахування кредитної заборгованості, суд доходить до висновку, що виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, а тому позов слід задовольнити повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - покладається на відповідача. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, документально підтверджені, у виді судового збору в сумі 908 гривень. На підстав викладеного та

Outcome: approved