Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

Позиція сторін у справі У листопаді 2021 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат. Позов обґрунтовувався тим, що від спільного шлюбу [INFO] у сторін спору народився син [PERSON] , на утримання якого рішенням суду від 03 жовтня 2017 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 гривень щомісяця. Внаслідок знецінення національної валюти України - гривні, підвищення цін на харчування, одяг, ліки, тощо, аліменти у розмірі З 000 гривень щомісяця не може покривати всі необхідні витрати батька на утримання спільної дитини. Крім того, у дитини змінилися потреби, і для забезпечення його фізичного, культурного, духовного розвитку необхідні більші кошти щомісяця аніж ті, що визначенні судовим рішенням. У серпні 2021 року [PERSON] зарахований до Вищого учбового закладу, вартість навчання у якому коштує 58 800, 00 грн у рік. 25.08.2021 року на виконання умов укладеного між Вищим учбовим закладом та [PERSON] договору про надання освітніх послуг останньою 23.08.2021 року та 25.08.2021 року сплачено вартість навчання на загальну суму 29 400 гривень, що є платою за 6 місяців навчання та що підтверджується копіями квитанцій. За викладених обставин, з [PERSON] на користь позивачки підлягає до стягнення половина коштів сплачених за навчання сина [PERSON] у розмірі 14 700 гривень. В судове засідання сторони не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02 грудня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 червня 1997 року по 06 березня 2014 року. Від спільного шлюбу [INFO] у сторін спору народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис №378. Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 03.10.2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 гривень щомісяця. Позиція суду та оцінка аргументів сторін Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 №037-VIII ч.2 ст.182 СК викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». За викладених обставин, законодавець не обмежує право сторони в справі про зміну розміру аліментів звернутися у суд тільки з підстав зміни матеріального стану чи стану здоров`я, а вказує і на інші випадки передбачені Кодексом. Суд погоджується із доводами позивача про те, що з часу присудження аліментів у розмірі 3 000 грн. на дитину (2017 рік) економічна ситуація у країні змінилася і звичайно розмір аліментів в розмірі 3 000 грн. на дитину не є достатнім навіть для мінімального забезпечення дитини першочерговими необхідними речами. За викладених обставин, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, матеріальне становище відповідача та стан його здоров`я, так як відповідач є молодим та здоровим чоловіком, розмір доходу якого невідомий, інших дітей та непрацездатних утриманців не має, а тому виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд приходить до висновку, що розмір стягуваних аліментів необхідно збільшити в твердій грошовій сумі до розміру 5 633 грн, щомісячно, до повноліття дитини. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей або лікування. За частиною другою статті 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Так, як убачається зі змісту копії договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців Київського національного університету Тараса Шевченка укладеного між [PERSON] в інтересах [PERSON] та Київським національним університетом імені Тараса Шевченка, спільна дитина зарахована до Вищого учбового закладу та буде навчатися у ньому. 25.08.2021 року на виконання умов укладеного між Вищим учбовим закладом та [PERSON] договору про надання освітніх послуг останньою 23.08.2021 року та 25.08.2021 року сплачено вартість навчання на загальну суму 29 400 гривень, що є платою за 6 місяців навчання та що підтверджується копіями квитанцій. За викладених обставин, з [PERSON] на користь позивачки також підлягає до стягнення половина коштів сплачених за навчання сина [PERSON] у розмірі 14 700 гривень.

Outcome: approved