Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на житло. Свої доводи мотивує тим, що на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку від 06.11.2015 року вона є власником будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . 25.12.2015 року з відповідачем зареєстрували шлюб. 23.01.2016 року зареєструвала відповідача у своєму будинку. У 2018 році ми з відповідачем припинили сімейні відносини. У вересні 2018 року відповідач покинув родину, зібрав свої носильні речі і поїхав з будинку. 06.10.2018 року шлюб з відповідачем був розірваний. З вересня 2018 року і до теперішнього часу відповідач жодного дня не проживав у будинку. Не мав наміру приїхати за місцем своєї реєстрації з метою проживати. У будинку відсутні будь-які його речі. На даний час позивач перебуває у шлюбі з іншим чоловіком. Ми проживаємо у моєму будинку. Реєстрація відповідача, як колишнього чоловіка, негативно впливає на наші з чоловіком відносини. Крім того, вважаю, що порушує моє право власності, оскільки відповідач не є членом моєї родини і його реєстрація у моєму будинку втратила доцільність. Добровільно, самостійно відповідач не бажає зніматися з реєстрації. Зв`язок з будинком не підтримує. Так як відповідач з вересня 2018 року і по теперішній час, тобто більше трьох років без поважних причин не проживає у будинку позивача, то він втратив право на користування ним. Оскільки Дмитрівської сільської ради Волноваського району Донецької області на даний час не існує, то 18.11.2021 року позивач звернулася з заявою до Волноваської міської військово-цивільної адміністрації для направлення представника ВЦА за місцем реєстрації відповідача з метою складання Акту у складі комісії за участю сусідів-свідків та представника ВЦА про встановлення фактичного не проживання відповідача за місцем його реєстрації. Зазначає, що заява до теперішнього часу залишена без розгляду, представник від ВЦА не направлений для складання акту. Відповідно, скласти Акт за участю представника органу місцевого самоврядування не можливо. Тому просила визнати відповідача таким, що втратила право користування житлом. Позивач в судове засідання не з`явилась, в позові зазначила,про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач. в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася у відповідності до вимог чинного законодавства, про причину неявки суд не повідомив, відзив не надав, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно договору куплі-продажу житлового будинку посвідченого 06.11.2015 року приватним нотаріусом Волноваського районного нотаріального округу, що зареєстрований в реєстрі за №413, вбачається, що власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] . Право власності за позивачем на зазначений будинок було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності під номером 11931349, що підтверджується відповідним Витягом № 47101529 від 06.11.2015 року. З витягу №495 про зареєстрованих у житловому приміщені вбачається, що виданий власнику [PERSON] в тому, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Згідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25 грудня 2015 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , актовий запис №67, та після реєстрації шлюбу прізвище дружини стало [PERSON] . Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 06.07.2019 року [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, актовий запис №56. Згідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14 серпня 2019 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , актовий запис №166, та після реєстрації шлюбу прізвище дружини стало [PERSON] . Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Аналіз наведених доказів дає суду підстави визнати, що позивач є власником будинку [ADDRESS] , де зареєстрований і мешкає. Відповідач по даній справі була зареєстрована будинку, але не мешкає з вересня 2018 року, його особистих речей не має, про те відповідач за адресою позивача зареєстрований. Враховуючи, що відповідач добровільно не мешкають в зазначеному будинку без поважних причин більше одного року, його особистих речей в будинку не має, добровільно не знявся з реєстрації, до суду за викликом не з`явився, що дає право суду визнати, що перешкоджає позивачу як власнику будинку користуватися і розпоряджатися своїм майном, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання стягнення судових витрат позивач не ставить. На підставі ст.ст. 386 ч.2, 391, 405 ЦК України та

Outcome: approved