Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОСТІ ЗАЙМИ" (далі-ТОВ "ПРОСТІ ЗАЙМИ" або позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі-відповідач) заборгованість за договором надання фінансових послуг № 181030-160336 від 30.10.2018 у розмірі 72 550,63 гривні та просить стягнути з відповідачки судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 гривень. Позов обґрунтований тим, що 31.07.2018 року між ТОВ "ПРОСТІ ЗАЙМИ" та відповідачкою було укладено договір про надання фінансових послуг №181030-160336, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці кредит у сумі 3000,00 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом 60 гривень на день на 16 календарних днів. Кредитний договір укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі (ІТС) в електронній формі. Так, відповідачка заповнила свої дані на сайті позивача, ознайомилася з Правилами та умовами позики (оферта) та підтвердила свою згоду поставивши позначку про ознайомлення із вказаними правилами. Відповідачці було відправлено СМС на її мобільний номер, отримавши код вона ввела його на сайті і таким чином підтвердила подачу заявки та підписала договір у електронній формі електронним підписом одноразовим ідентифікатором у вигляді алфавітно-цифрової послідовності. Товариство виконало свої зобов`язання і перерахувало позичальнику кошти в розмірі 3000,00 гривень на банківську картку через платіжну систему ТОВ "ВЕЙ ФОР ПЕЙ". Дані банківської картки були вказані відповідачкою при заповненні форм для отримання кредиту. 14.11.2018 термін платежу за договором настав, однак відповідачка зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим їй були нараховані також пеня та 3 проценти річних і втрати від інфляції (ч. 2 ст. 625 ЦК України). 02.12.2018 відповідачка частково здійснила внесення коштів на рахунок товариства, тобто підтвердила наявність боргу, проте станом на 28.09.2021 заборгованість відповідачки за Кредитним договором склала 72 550,63 гривні, з яких: сума кредиту - 3 000 гривень, проценти за користування кредитом - 63 900 гривень, пеня - 1 437 гривень 50 копійок, індекс інфляції за весь період прострочення - 1 159 гривень 08 копійок та три проценти річних від простроченої суми - 3 054 гривень 05 копійок. Ухвалою судді від 26 листопада 2021 року відкрито спрощене провадження у справі, з викликом сторін. 20.12.2021 до суду надійшов відзив на позов, у якому представник відповідачки адвокат Ткач І.І. позовні вимоги не визнала та пояснила, що зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить суд стягнути з відповідачки на користь ТОВ "ПРОСТІ ЗАЙМИ" суму заборгованості за Договором надання фінансових послуг №181030- 160336 від 30.10.2018 р. в загальному розмірі 72 550, 63 грн. Але відповідачка ніколи не зверталася до позивача із будь-якою заявою щодо отримання кредиту, ніколи не надавала своїх персональних даних позивачу і їй не відомо, яким чином її персональні дані були отриманні позивачем, тим більше, яким чином вони були внесені до заяви - анкети для отримання зазначеного кредиту. У 2018 році відповідачка зверталася до ТОВ "МІЛОАН", яке надає послуги кредитування, з метою отримання кредиту, який на даний час нею повністю сплачено, однак вірогідно в ході укладення вказаного кредитного договору її особисті дані буди незаконно розповсюджені. Відповідач ніколи не отримувала від позивача будь-яких вимог щодо повернення кредиту та дізналася про його існування лише після отримання копії даного позову. В долученій позивачем заяві - анкеті для отримання кредиту №181030-160336 зазначені анкетні дані відповідача, які не відповідають дійсності, а саме не вірно зазначений мобільний телефон відповідача, неможливо визначити номер карткового рахунку, на який нібито перераховано кредитні кошти, відсутній електронний підпис в графі, де повинен бути її підпис. Позивачем не надано до суду жодних відомостей про зазначення номеру платіжної картки, на яку мали бути зараховані кредитні кошти. Інформація про спосіб отримання відповідачем кредитних коштів, а саме інформація про банківський рахунок або номер картки, на яку перераховуватимуться кошти, відсутня і в кредитному договорі. Відповідно, відсутні докази отримання відповідачем кредитних коштів. Листи №755 від 05.10.21 та ТОВ ФК "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" не можуть бути належними та допустимими доказами, які підтверджують надання відповідачу кредиту та сплату платежу на його погашення. У матеріалах справи відсутня не лише виписка з особового рахунку відповідача, де був би зазначений рух коштів по рахунку, а й належні та допустимі докази, які підтверджують виникнення договірних відносин між ТОВ "ПРОСТІ ЗАЙМИ" та відповідачем, як позичальником. Наданий позивачем розрахунок заборгованості по кредиту не є достатнім доказом на підтвердження укладення між сторонами кредитного договору та розміру заборгованості відповідача за цим договором. Відповідачка не зверталася до правоохоронних органів у зв`язку з укладенням кредитного договору від її імені іншою особою, у зв`язку із тим, що про існування вказаного кредитного договору вона дізналася лише після отримання копії позовної заяви, що надійшла із ухвалою про відкриття провадження у справі. Щодо стягнення відсотків за користування кредитом, відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами кредитного договору №181030-160336 ТОВ "Прості займи" право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за позикою припинилось після спливу визначеного договором строку позики, тобто 14.11.2018. Частина друга статті 625 ЦК України, регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Оскільки зі спливом строку, на який була надана позика, припинилося і право позивача нараховувати проценти за договором позики, то після 14.11.2018 позивач не міг нараховувати такі проценти. Після закінчення строку договору №181030-160336 від 30.10.2021 у особи, яка отримала кредит виникло зобов`язання щодо повернення товариству суми - 3000 гривень та 960 гривень відсотків. Обгрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Враховуючи вищевикладене, просила суд в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Ухвалою від 23 грудня 2021 року задоволено клопотання позивача ТОВ "ПРОСТІ ЗАЙМИ" і витребувано у АТ КБ "ПриватБанк" інформацію про повні реквізити картки та її власника, на яку перераховано кредитні кошти. До суду надійшла відповідь АТ КБ "ПриватБанк" на ухвалу суду, у якій вказано про неможливість ідентифікації особи власника картки, через недостатність інформації. 04.01.2022 директор ТОВ "ПРОСТІ ЗАЙМИ" Яворницька О.В. надала відповідь на відзив у якому зазначила, що відповідно до алгоритму укладання Договору про надання фінансових послуг ТОВ "ПРОСТІ ЗАЙМИ" клієнт зареєструвався на сайті позивача як користувач на сторінці реєстрації та надав згоду на обробку своїх персональних даних, після чого самостійно здійснив заповнення необхідних даних, в тому числі мобільний телефон та номер карткового рахунку, на який в подальшому Товариством було здійснено перерахування кредитних коштів. ТОВ "ПРОСТІ ЗАЙМИ" під час реєстрації клієнта не може впливати на його волевиявлення. Від так, 30.10.2018 між позивачем та відповідачем укладено договір про надання фінансових послуг №181030-160336 на суму 3 000,00 гривень в Інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - 1ТС) Товариства в електронній формі, яка відповідно до норм чинного законодавства прирівнюється до письмової форми. Зазначила що, заповнення даних під час укладення договору здійснювалось самостійно клієнтом без втручання позивача. Також, щодо належності та допустимості довідок ТОВ ФК "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" про перерахування коштів зазначили, що ТОВ ФК "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" займається грошовим посередництвом та наданням інших фінансових послуг, що дозволяє їм забезпечувати проведення грошових розрахунків між сторонами кредитного договору. У зв`язку з цим, інформація, надана ТОВ ФК "ВЕЙ ФОР ПЕЙ", є належним та допустимим доказом руху коштів за Кредитним договором. У позивача відсутня інформація про повні номери платіжних карток своїх клієнтів. Номер платіжної картки відомий банку або платіжній системі. Товариство не є банком або платіжною системою та не відкриває рахунки своїм клієнтам. У Товариства зберігається тільки "маска" платіжної картки клієнтів (перші дві та останні чотири цифри картки). Перерахування коштів здійснювалося платіжною системою "ВЕЙ ФОР ПЕЙ". У зв`язку з цим, позивачем і було заявлено клопотання до суду про витребування доказів від банку про надання інформації по картковому рахунку із зазначенням прізвища, ім`я, по батькові власника картки та інформації щодо здійсненої операції по перерахуванню кредитних коштів. Крім того, щодо стягнення відсотків за користування кредитом пояснила, що згідно з Правилами про порядок надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "ПРОСТІ ЗАЙМИ", затверджених рішенням Загальних зборів засновників ТОВ "ПРОСТІ ЗАЙМИ" (протокол №8 від 05.01.2018 копія яких додається), з якими ознайомилася відповідачка 30.10.2018 шляхом проставлення галочки в пункті "З Правилами і умовами надання позики ознайомлений, і підтверджує направлення оферти у відповідності до запропонованої редакції, а також надав згоду на обробку персональних даних, в тому числі на передачу даних в бюро кредитних історій", зокрема, в п. 3.4 передбачено умови нарахування відсотків за договором. Так, в Правилах закріплено, що проценти за Договором попередньо визначаються у графіку погашення за кожний фактичний строк користування фінансовим кредитом і починаються після першого дня отримання позичальником суми фінансового кредиту, а припиняється з остаточним її погашенням. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Отже, сторони у пункті 3.4 Правилах з урахуванням принципу свободи договору, визначеного ст.6, 627 ЦК України, передбачили іншу домовленість, яка, на відміну від загального правила щомісячної виплати процентів лише у межах погодженого сторонами строку кредитування, встановленого абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, допускає нарахування позивачем процентів за користування кредитом по день повного погашення заборгованості. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.12.2018 по справі №913/11/18. Крім того, відповідачем 02.12.2018 здійснено часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, що свідчить про визнання боргу відповідачем. Практика Верховного Суду з цього приводу незмінна. Так, суд звертає увагу на те, що закон не містить переліку дій, що свідчать про визнання особою свого боргу або іншого обов`язку, але їх узагальнюючою рисою є те, що такі дії мають бути спрямовані на виникнення цивільних прав і обов`язків (див. ч.1 ст.11 ЦК України). В цьому сенсі діями, спрямованими на визнання боргу, є дії боржника безпосередньо стосовно кредитора, які свідчать про наявність боргу, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Аналогічний правовий висновок викладено постановах Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 911/3685/17, від 10.09.2019 у справі № 916/2403/18 та від 04.06.2020 у справі № 640/18354/14- ц. На підставі викладеного просить прийняти до розгляду відповідь на відзив, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. У судове засідання директор ТОВ "ПРОСТІ ЗАЙМИ"Яворницька О.В. не з`явилася, проте в позовній заяві зазначила про розгляд справи без їх участі за наявними матеріалами. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Ткач І.І. у судове засідання не з`явилися, від представника позивачки адвоката Ткач І.І. надійшла заява про проведення судового засідання без їх участі. Крім того, надала суду заяву про часткове визнання позову та розрахунок процентів річних та витрат від інфляції. У вказаних заявах зазначила, що відповідачка визнає заявлений позов в частині суми боргу в загальному розмірі 3860 гривень 37 копійок, із яких: 3000 гривень заборгованість за сумою кредиту, 258 гривень 41 копійка 3% річних за час прострочення грошового зобов`язання та 601 гривня 96 копійок втрати від інфляції. Також зауважила, що 14.11.2018 тобто в межах строку кредитування, відповідачкою внесено на рахунок ТОВ "ПРОСТІ ЗАЙМИ" грошові кошти в сумі 960 гривень, в рахунок погашення заборгованості зі сплати процентів, що підтверджено позивачем у позовній заяві та доданому до заяви листі ТОВ ФК "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" №755 від 05.10.2021, в іншій частині процентів відповідачка заявлені позовні вимоги не визнає, оскільки вважає, що позивач неправомірно продовжував нараховувати проценти поза межами погодженого строку кредитування та у задоволенні вказаних вимог просить суд відмовити з підстав, зазначених у поданому відзиві на позовну заяву. Щодо суми пені, в розмірі 1437 гривень 50 копійок, відповідачка із урахуванням статтей 256, 258, 259, 267 ЦК України, просить суд застосувати строк позовної давності. Відповідно до ст.141 ЦПК України при визначенні судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача просить розрахувати його пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ТОВ "ПРОСТІ ЗАЙМИ" є юридичною особою та зареєстровано як фінансова установа відповідно до розпорядження НКФУ № 3601 від 29 серпня 2017 року. Основним видом діяльності ТОВ "ПРОСТІ ЗАЙМИ" є кредитування, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (копія) та статуту (копія). (а.с.6-10) 30.10.2018 між ТОВ "ПРОСТІ ЗАЙМИ" та [PERSON] укладено Договір про надання фінансових послуг №181030-160336, у режимі онлайн, шляхом заповнення в електронній формі заяви-анкети на сайті позивача, згідно умов якого остання отримала кредит на особисті потреби у розмірі 3 000,00 гривень строком на 16 днів та зобов`язалася його повернути і сплатити відсотки у розмірі 960,00 гривень (60 гривень в день). При виникненні заборгованості позичальник також зобов`язалася сплатити пеню у розмірі 3,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день - 5,02 %, на 30-й - 7,67 %. Тобто, останнім днем повернення кредиту у розмірі 3000 гривень та сплати процентів у розмірі 960 гривень визначено 14.11.2018 (а.с.11) В інформаційній довідці процедури оформлення заявки на видачу займу містяться дані відповідачки, її прізвище, ім`я та по батькові, серія та номер паспорта, дата та орган його видачі, ідентифікаційний податковий номер, адреса реєстрації та місця проживання, дата народження, номер телефону, щомісячний дохід та сімейний стан. Також у ній зазначено номер карткового рахунку, на який позичальнику перераховуватимуться кредитні кошти, перші дві цифри якого - 51, останні чотири цифри 9170. (а.с.15) Згідно наданого позивачем ТОВ "ПРОСТІ ЗАЙМИ" алгоритму укладення договору за допомогою мережі "Інтернет", після подачі відповідної заяви позичальником отримано унікальний код на підтвердження оформлення позики через SМS на мобільний номер, вказаний на сайті при реєстрації, який було введено відповідачем на цьому сайті, підтвердивши подачу заяви-анкети. ТОВ "ПРОСТІ ЗАЙМИ" прийнято позитивне рішення про надання кредиту та 30.10.2018 через платіжну систему за допомогою ТОВ "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" здійснено переказ кредитних коштів у сумі 3 000,00 гривень на платіжну картку, вказану позичальником у заяві, що підтверджується довідкою ТОВ "ВЕЙ ФОР ПЕЙ", згідно якої на банківську кредитну картку [NUMBER] перераховані кошти за кредитним договором у розмірі 3000,00 гривень, що підтверджується даними про отримання на картку перші дві цифри якої - 51, останні чотири цифри 9170, час запиту 30.10.2018 року о 16:07:14. (а.с.16) Відповідачка порушила взяті на себе зобов`язання та не повернула позику у встановлений термін, в зв`язку з чим станом на 28.09.2021 утворилася заборгованість. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно із статтями 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України). Законом України "Про електронну комерцію" встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч.2 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію". Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.5 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що Правила про порядок надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "ПРОСТІ ЗАЙМИ" перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні статтей 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до розрахунку ТОВ "ПРОСТІ ЗАЙМИ" заборгованості за кредитним договором станом на 28.09.2021 утворилася заборгованість в розмірі 72 550 гривень 63 копійки, яка складається із: 3 000 гривень - сума кредиту, 63 900 гривень - проценти за користування кредитом, 1 437 гривень 50 копійок - пеня, 1 159 гривень 08 копійок - індекс інфляції за весь період прострочення, 3 054 гривень 05 копійок - три проценти річних від простроченої суми. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст.610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики 3 000,00 гивень. Таким чином, вимога позивача ТОВ "ПРОСТІ ЗАЙМИ" в частині стягнення з відповідачки заборгованості за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики 3000,00 гривень є доведеною та підлягає задоволенню. Як вабачається із довідки ТОВ "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" №755 від 05.10.2021 року, доданої позивачем до позовної заяви на підтвердження переказу грошових коштів, на підставі укладеного між ТОВ "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" та ТОВ "ПРОСТІ ЗАЙМИ" договору було отримано на користь позивача від власника карти [NUMBER] грошові кошти, а саме : 14.11.2018 в сумі 960 гривень та 02.12.2018 в сумі 1200 гривень. (а.с.32) Оскільки, відповідно до вищевказаної довідки відповідачем на користь позивача 14.11.2018 було внесено грошові кошти в сумі 960 гривень, які повністю відповідають сумі процентів, що мала сплатити відповідач до 14.11.2018 року включно, суд вважає, що позивачем дані кошти мали б зарахуватися в рахунок погашення заборгованості зі сплати процентів за Кредитним договором №181030-160336 від 30.10.2018, що згідно наданогопозивачем розрахунку зроблено не було, зарахування вказаної суми у розрахунку взагалі не відображено. Крім того, позивачем у позовній заяві вказується лише факт часткового внесення коштів на рахунок товариства 02.12.2018 року без зазначення суми. Разом з тим, вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за період з 15.11.2018 по 28.09.2021 задоволенню не підлягає, з огляду на таке. За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Наведена правова позицію сформульована у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі№444/9519/12). Таким чином, позикодавець ТОВ "ПРОСТІ ЗАЙМИ" відповідно до ст.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування (16 днів), тобто до 14.11.2018 включно. Водночас, позивачем не було доведено правових підстав для нарахування і стягнення процентів за користування кредитом на умовах договору поза межами погодженого сторонами строку кредитування. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення трьох процентів річних і втрат від інфляції, суд зазначає, що такий розрахунок боргу проведений позивачем виходячи з суми боргу, визнаної судом недоведеною, а тому базою для такого нарахування має бути сума основного боргу 3000,00 гривень. Суд погоджується із наданим відповідачем розрахунком, і присуджує до стягнення суму трьох процентів річних - 258,41 грн., та втрат від інфляції 601,96 грн., розрахованих із суми основного боргу. В частині стягнення суми пені в розмірі 1 437,50 гривень, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). На підставі ст.259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно із наданим позивачем розрахунком, сума пені нарахована за період з 15.11..2018 до 28.09.2021, тобто поза межами річного строку позовної давності, встановленого законом. Суд враховує, що у пункті 7.4 Умов надання та обслуговування кредитів зазначено, що сторони домовились про договірну позовну давність 10 років. Проте, такі умови окремо не підписані позичальником, і з них не слідує, що позовна давність була збільшена за погодженням сторін саме стосовно позовних вимог про стягнення пені. Тому, суд вважає, що між сторонами не було укладено договору про збільшення позовної давності щодо стягнення пені, і тому має застосовуватись річний строк позовної давності, встановлений законом. Таким чином, суд вважає, обґрунтованими доводи відповідача про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення пені. За таких обставин, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на користь ТОВ "ПРОСТІ ЗАЙМИ" заборгованість за кредитним договором №181030-160336 від 30.10.2018 в загальному розмірі 3860 гривень 37 копійок, з яких: 3000,00 гривень заборгованість за сумою кредиту, 258 гривень 41 копійка - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання та 601 гривня 96 копійок втрати від інфляції. Також, пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідачки згідно ч.1 ст.141 ЦПК України необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати, понесені ним при подачі позовної заяви до суду . При зверненні з позовом до суду, позивачем, згідно платіжного доручення № 5385 від 07.10.2021 сплачено судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімседят) гривень. З урахуванням принципу пропорційності, до задоволення підлягає 5,32 % вимог від заявлених: 3860 гривень 37 копійок (розмір вимог що підлягають до задоволення) х 100 / 72 550 гривень 63 копійки (розмір заявлених вимог) = 5,32 %. Тому з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача 5,32 % понесених ним судових витрат, що становить 2270 грн (розмір понесених судових витрат) х 5,32 % задоволених вимог = 120 грн 76 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial