Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доході), починаючи стягнення з моменту подання позову до досягнення їхнім сином [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку. Свої вимоги обгрунтувала тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 05.06.2018 року, який рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківсько області від 04.11.2020 року розірвано. За час їхнього перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач не надає жодної допомоги на її утримання, чим порушує її права. В даний час вона не працює, так як здійснює догляд за дитиною до трьох років, а тому у зв`язку із складним матеріальним стаовищем потребує матеріальної допомоги. Просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в зазначеному розмірі. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову дана справа, відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України, підпадає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Н.І. від 20.12.2021 року вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матералами о 09 год. 00 хв. 12.01.2022 року. Також даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив та встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Роз`яснено відповідачу, що відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву він має право пред`явити зустрічний позов. Однак у зв`язку з відсутністю даних про належне повідомлення відповідача про розгляд справи, розгляд справи було відкладено до 09 год. 00 хв. 02.02.2022 року та викликано сторін в судове засідання, з метою заслухання їх усних пояснень. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію суду 17.01.2022 року подала заяву (а.с. 27), в якій просила здійснювати розгляд цивільної справи у її відсутності на підставі поданих документів. Позов підтримала в повному обсязі, вважає його таким, що підлягає задоволенню. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, однак через канцелярію суду 02.02.2022 року подав заяву (а.с. 30), в якій позов визнав, не заперечив проти його задоволення та просив справу розглянути у його відсутності. У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що сторони з 05.06.2018 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 04.11.2020 року розірвано. Місцем проживання малолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , визначено місце проживання його матері [PERSON] . Після розірвання шлюбу відновлено [PERSON] дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с. 6-7). За час перебування у шлюбі у сторін народилася одна дитина: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, де в графі «батько» вказано « [PERSON] » (відповідач), а в графі «мати» - « [PERSON] » (позивач) (а.с. 8). Відповідно до довідки Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 497 від 03.12.2021 року [PERSON] (позивач) проживає за адресою: [ADDRESS] , і в склад її сім`є входить син [PERSON] , [INFO] (а.. 9). Як вбачається з довідки управління соціального захисту населення Івано-Франківської районної державної адміністрації № 1333 від 06.12.2021 року [PERSON] (позивач) знаходиться на обліку в управлінні соціального захисту населення Івано-Франківської районної державної адміністрації та за період з червня 2021 року по листопад 2021 року отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини в розмірі по 860 грн. 00 коп. (а.с.10). Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 75 СК України визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. За змістом ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та не залежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд зауважує, що необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина, є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи працює вона, а також незалежно від її матеріального становища - за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Нормами частини 1 ст. 79 СК України встановлено, що аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З`ясувавши обставини, які згідно ст. 84 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, оцінивши матеріальне становище сторін по справі, враховуючи те, що позивач має на утриманні малолітню дитину, якій на час подання позову не виповнилось трьох років,та несе витрати на її утримання, не працює, отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини, відповідач відзиву на позовну заяву не надав, повністю визнав позовні вимоги, є працездатною особою та фізично здоровою людиною, тобто взмозі надавати кошти на утримання свого сина, у зазначеному позивачем розмірі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення і з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку. Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. При такому вирішенні позову, з врахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути на користь держави - судовий збір у встановленому законодавством розмірі - 992,40 грн. На підставі ст.ст. 75, 77, 79, 80, 84, 182-183 Сімейного Кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved