Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач АТ «Креді Агріколь Банк» звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив суд: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за комплексним договором № 1/3122432 від 07.03.2019 у сумі 217 201,60 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3258,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 07.03.2019 між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до п. 1.1 якого відповідачу був наданий кредит в сумі 320970,00 грн., строком з 07.03.2019 по 06.03.2024. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, щомісячні платежі за договором і в термін, встановлений договором, не здійснюються, заборгованість не повертається. Станом на 30.08.2021 заборгованість відповідача за договором становить 217201,60 грн. та складається з: заборгованості по кредиту - 1568,58 грн.; простроченої заборгованості по кредиту - 175866,22 грн.; нарахованим відсоткам - 1075,14 грн.; нарахованої комісії за період - 5456,49 грн.; прострочених відсотків - 4155,57 грн.; простроченої комісії - 29079,60 грн. Згідно п. 6.1 кредитного договору відповідач підтвердив, що умови цього договору йому зрозумілі, з Правилами, Правилами страхування та Програмою страхування та Тарифами банку та страхової компанії ознайомлена, приймає та погоджується. Згідно умов кредитного договору та Правил надання споживчого кредиту в ПАТ «Креді Агріколь Банк» та умови страхування життя позичальника (далі по тексту - Правила), невиконання зобов`язання по погашенню простроченої заборгованості протягом 1 календарного місяця з дати направлення повідомлення, та/або розірвання договору про надання додаткових чи супутніх послуг, який є обов`язковим для укладення кредитного договору, і не укладення протягом 15 календарних днів нового договору про надання таких самих послуг з особою, що відповідає банку, дає право банку вимагати дострокового погашення кредиту в повній сумі, нарахованих процентів та/або нарахованих комісій, штрафів та пені (п. 2.3.5 Правил). Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 21.10.2021 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, подав до суду заяву, згідно якої представник просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а справу розглядати у його відсутність. Крім того, у вказаній заяві представник позивача зазначив, що не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Разом з тим, відповідно до положень ч.1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 07.03.2019 між сторонами було укладено кредитний договір №1/3122432, відповідно до п. 1.1 якого відповідачу був наданий кредит в сумі 320 970,00 грн., строком з 07.03.2019 по 06.03.2024. За користування кредитом позичальник сплачує проценту винагороду щомісячно в розмірі 9,0% річних (п. 1.3.1 кредитного договору). Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 30.08.2021 заборгованість відповідача за договором становить 217201,60 грн. та складається з: заборгованості по кредиту - 1568,58 грн.; простроченої заборгованості по кредиту - 175866,22 грн.; нарахованим відсоткам - 1075,14 грн.; нарахованої комісії за період - 5456,49 грн.; прострочених відсотків - 4155,57 грн.; простроченої комісії - 29079,60 грн. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Як вбачається із ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно ч.1 ст.551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Згідно ч.2 ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, а отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість та неустойки за порушення зобов`язання за кредитним договором у розмірі 217 201,60 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3258,00 грн.

Outcome: approved