Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

У травні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - позивач, ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] (далі - третя особа-1, [PERSON] ), Товариство з обмеженою відповідальністю «Морське агентство «Укрмарін» (далі - третя особа-2, ТОВ «Морське агентство «Укрмарін»), приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Селіверстова В.О. (далі - третя особа-3, Приватний нотаріус Селіверстов В.О.) про звернення стягнення на предмет іпотеки та просило звернути стягнення на підставі договору іпотеки (майнової поруки) № PM-SME 001/291/2007 від 19.10.2007 року на нерухоме майно - нежиле приміщення, загальною площею 61,00 кв. м, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , яке належить на праві власності [PERSON] , шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час під час проведення виконавчих дій в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № CM-SME 001/291/2007 від 19.10.2007 року у розмірі 5 780 426,22 грн на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» посилалося на те, що 19.10.2007 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» (далі - банк), процесуальним правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», був укладений кредитний договір № СМ-SМЕ 001/291/2007 з а умовами якого банк надав третій особі 1 кредит в сумі 120 000,00 дол. США. 19.10.2007 року між ТОВ «Морське Агентство «Укрмарін» та банком був укладений договір іпотеки (майнової поруки) № РМ-SМЕ 001/291/2007 за умовами якого в іпотеку банку передано нежилі приміщення загальною площею 61,00 кв. м, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05.11.2010 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № СМ-SМЕ 001/291/2007 від 19.10.2007 року, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та третьою особою 1. У зв`язку з укладенням зазначеного договору купівлі-продажу кредитного портфелю, 05.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір про відступлення права вимоги, згідно з умовами якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийнято право вимоги до ТОВ «Морське Агентство «Укрмарін» за договором іпотеки (майнової поруки) № РМ-8МЕ 001/291/2007 від 19.10.2007 року. Заочним рішенням Київського районного суду м. Донецька від 02.09.2010 року у цивільній справі № 2-8223/10 задавлено позов [PERSON] , ТОВ «Морське агентство «Укрмарін» до ПАТ «ОТП Банк» про захист прав споживачів, визнання договорів недійсним та визнано недійсним кредитний договір № CNL-007/110/2007 від 26.06.2007 року, укладений між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк»; визнано недійсним кредитний договір № СМ-SМЕ001/291/2007 від 19.10.2007 року, укладений між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк»; визнано недійсним договір іпотеки № СМ-SМЕ001/291/2007 від 19.10.2007 року, укладений між ТОВ «Морське агентство «Укрмарін» та ЗАТ «ОТП Банк»; визнано недійсним договір іпотеки № CNL-007/110/2007 від 26.06.2007 року, укладений між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк»; вилучено з державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, майно яке було передано в іпотеку за договором іпотеки № СМ-SМЕ001/291/2007 від 19.10.2007року, а саме: нежитлові приміщення (літ. А), загальною площею 61 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; вилучено з державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, майно яке було передано в іпотеку за Договором іпотеки № СNL-007/110/2007 від 26.06.2007 року, а саме: житлове приміщення, загальною площею 72 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; внесено до державного реєстру іпотек відомості про виключення запису з реєстру щодо нерухомого майна, яке було передано в іпотеку за договором іпотеки № СМ-SМЕ001/291/2007 від 19.10.2007 року, а саме: нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; внесено до державного реєстру іпотек відомості про виключення запису з реєстру щодо нерухомого майна, яке було передано в іпотеку за договором іпотеки № CNL-007/110/2007 від 26.06.2007 року, а саме житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] . 15.11.2013року заочне рішення Київського районного суду м. Донецька від 02.09.2010 року було скасоване та призначено справу до розгляду. Ухвалою Київського районного суду м. Донецька від 12.05.2014 року вищезазначену справу було передано до Печерського районного суду м. Києва за підсудністю. 03.07.2014року Печерський районний суд м. Києва справу за позовом [PERSON] , ТОВ «Морське агентство «Укрмарін» до ПАТ «ОТП Банк» про захист прав споживачів прийняв до свого провадження. 04.11.2016року Печерський районний суд м. Києва постановив ухвалу, якою прийняв до провадження матеріали об`єднаної цивільної справи за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] , третя особа ТОВ «Морське агентство «Укрмарін», АТ «ОТП Банк» про стягнення заборгованості та за позовом [PERSON] , ТОВ «Морське агентство «Укрмарін» до АТ «ОТП Банк», третя особа ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про захист прав споживачів та визнання договорів недійсними, та призначено справу до розгляду. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.03.2017 року позовні вимоги [PERSON] , ТОВ «Морське агентство «Укрмарін» до АТ «ОТП Банк», третя особа ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про захист прав споживачів та визнання договорів недійсними залишено без розгляду. Однак, при прийняті цієї ухвали судомне вирішено питання про поворот виконання рішення суду, оскільки заочне рішення Київського районного суду м. Донецька від 02.09.2010 року до його скасування було виконане. Крім того рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27.03.2017 року стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором № СМ-SМЕ001/291/2007 від 19.10.2007 року в розмірі 104 621,35 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку еквівалентно 1 243 102,41 грн, та 4 537 323,81 грн, що разом складає 5 780 426,22 грн та судові витрати в розмірі 3 654,00 грн. Ухвалення судом рішення про недійсність договору іпотеки, яке згодом було скасоване, не спростовує презумпції правомірності правочину, а договір іпотеки (права й обов`язки сторін) залишається чинним з моменту його первинної реєстрації в Державному реєстрі іпотек. З урахуванням усіх наведених вище обставин та необхідністю вирішення питання про поворот виконання заочного рішення Київського районного суду м. Донецька від 02.09.2010 року, ухваленого у справі № 757/17412/14-ц (2-8223/10) ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до Печерського районного суду м. Києва із заявою про поворот виконання заочного рішення Київського районного суду м. Донецька від 02.09.2010 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.08.2018 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 27.12.2018 року, задоволено заяву про поворот виконання заочного рішення Київського районного суду м. Донецька від 02.09.2010 року та допущено поворот виконання заочного рішення Київського районного суду м. Донецька від 02.09.2010 року. 05.02.2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було відновлено запис про іпотеку замість раніше вилученого запису відносно нежилого приміщення, загальною площею 61,00 кв. м за адресою: [ADDRESS] та відновлено запис про заборону відчуження замість раніше вилученого запису. Однак, при відновленні записів про іпотеку та заборону відчуження встановлено те, що 12.10.2010 року третя особа 2, після вилучення з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про іпотеку та запису про заборону відчуження спірного нерухомого майна, спірне іпотечне майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] , відчужила [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 12.10.2010 року за реєстровим номером № 5264, зареєстрованим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Селіверстовим В.О. Отже, питання щодо виконання основного зобов`язання за кредитним договором № СМ-SМЕ 001/291/2007 від 19.10.2007року було вирішено Печерським районним судом м. Києва та відповідно ухвалено рішення, яке набрало законної сили, щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суми боргу у розмірі 104 621,35 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку еквівалентно 1 243 102,41 грн, та 4 537 323,87 грн, що разом складає 5 780 426,22 грн, та судові витрати у розмірі 3654,00 грн. Разом з цим заборгованість за кредитним договором, забезпеченням за яким виступає нерухоме майно, з приводу якого виник спір, не погашена, договір іпотеки не припинений, ні кредитний договір, ні договір іпотеки не визнані недійсними, що свідчить про дійсність іпотеки та заборони відчуження на спірне нерухоме майно. Отже, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» має повне законне право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки заборгованість за кредитним договором № СМ-8МЕ 001/291/2007 від 19.10.2007 року на дату звернення до суду з цим позовом не погашена ні в самостійному порядку, ні в примусовому порядку, виконавча служба жодних стягнень не здійснювала. У зв`язку з цим позивач просив позов задовольнити. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2019 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.05.2019 року в порядку загального позовного провадження відкрито провадження у цій справі та призначено підготовче засідання у справі на 27.11.2019 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.11.2019 року у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача про витребування доказів,підготовче засідання на підставі п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України було відкладено до 25.03.2020 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.03.2020 року у зв`язку неявкою сторін, підготовче засідання на підставі п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України було відкладено до 08.07.2020 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.07.2020 року у зв`язку неявкою відповідача та третіх осіб та відсутності доказів про отримання ними судових повісток, підготовче засідання на підставі п. 1 ч. 2 ст. 198 ЦПК України було відкладено до 12.11.2020 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.11.2020 року у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача про витребування доказів, підготовче засідання на підставі п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України було відкладено до 23.03.2021 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.03.2021 року підготовче провадження у цій справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 06.07.2021 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.07.2021 року у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи та відсутності доказів про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання, розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України відкладено до 01.02.2022 року. 28.01.2022 року [PERSON] подав заяву про визнання позовних вимог. В судове засідання 01.02.2022 року сторони не з`явилися. Представник позивача та відповідач подали заяви про розгляд справи без їх участі. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. Суд встановив, що 19.10.2007 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», був укладений кредитний договір № СМ-SМЕ 001/291/2007 за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 120 000,00 дол. США зі строком повернення до 19.10.2014 року. Для забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 19.10.2007 року між ТОВ «Морське Агентство «Укрмарін» та ЗАТ «ОТП Банк» був укладений договір іпотеки (майнової поруки) № РМ-SМЕ 001/291/2007 за умовами якого в іпотеку банку передано нежилі приміщення (в літ. А) загальною площею 61,00 кв. м, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . На підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05.11.2010 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № СМ-SМЕ 001/291/2007 від 19.10.2007 року, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] , а також право вимоги до ТОВ «Морське Агентство «Укрмарін» за договором іпотеки (майнової поруки) № РМ-8МЕ 001/291/2007 від 19.10.2007 року. Заочним рішенням Київського районного суду м. Донецька від 02.09.2010 року у цивільній справі № 2-8223/10 задавлено позов [PERSON] , ТОВ «Морське агентство «Укрмарін» до ПАТ «ОТП Банк» про захист прав споживачів, визнання договорів недійсним та визнано недійсним кредитний договір № CNL-007/110/2007 від 26.06.2007 року, укладений між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк»; визнано недійсним кредитний договір № СМ-SМЕ001/291/2007 від 19.10.2007 року, укладений між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк»; визнано недійсним договір іпотеки № СМ-SМЕ001/291/2007 від 19.10.2007 року, укладений між ТОВ «Морське агентство «Укрмарін» та ЗАТ «ОТП Банк»; визнано недійсним договір іпотеки № CNL-007/110/2007 від 26.06.2007 року, укладений між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк»; вилучено з державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, майно яке було передано в іпотеку за договором іпотеки № СМ-SМЕ001/291/2007 від 19.10.2007 року, а саме: нежитлові приміщення (літ. А), загальною площею 61 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; вилучено з державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, майно яке було передано в іпотеку за Договором іпотеки № СNL-007/110/2007 від 26.06.2007 року, а саме: житлове приміщення, загальною площею 72 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; внесено до державного реєстру іпотек відомості про виключення запису з реєстру щодо нерухомого майна, яке було передано в іпотеку за договором іпотеки № СМ-SМЕ001/291/2007 від 19.10.2007 року, а саме: нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; внесено до державного реєстру іпотек відомості про виключення запису з реєстру щодо нерухомого майна, яке було передано в іпотеку за договором іпотеки № CNL-007/110/2007 від 26.06.2007 року, а саме житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] . 15.11.2013 року заочне рішення Київського районного суду м. Донецька від 02.09.2010 року було скасоване та призначено справу до розгляду. Ухвалою Київського районного суду м. Донецька від 12.05.2014 року вищезазначену справу передано до Печерського районного суду м. Києва за підсудністю. 03.07.2014 року Печерський районний суд м. Києва справу за позовом [PERSON] , ТОВ «Морське агентство «Укрмарін» до ПАТ «ОТП Банк» про захист прав споживачів прийняв до свого провадження. 04.11.2016 року Печерський районний суд м. Києва постановив ухвалу, якою прийняв до провадження матеріали об`єднаної цивільної справи 757/17412/14-ц за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] , третя особа ТОВ «Морське агентство «Укрмарін», АТ «ОТП Банк» про стягнення заборгованості та за позовом [PERSON] , ТОВ «Морське агентство «Укрмарін» до АТ «ОТП Банк», третя особа ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про захист прав споживачів та визнання договорів недійсними, та призначено справу до розгляду. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.03.2017 року позовні вимоги [PERSON] , ТОВ «Морське агентство «Укрмарін» до АТ «ОТП Банк», третя особа ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про захист прав споживачів та визнання договорів недійсними залишено без розгляду. Однак, при прийняті цієї ухвали суд не вирішив питання про поворот виконання рішення суду, оскільки заочне рішення Київського районного суду м. Донецька від 02.09.2010 року до його скасування було виконане. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27.03.2017 року у справі 757/17412/14-ц стягнуто з [PERSON] , на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором № СМ-SМЕ 001/291/2007 від 19.10.2007 року в розмірі 104 621,35 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку еквівалентно 1 243 102,41 грн, та 4 537 323,81 грн, що разом складає 5 780 426,22 грн та судові витрати в розмірі 3 654,00 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.08.2018 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 27.12.2018 року, задоволено заяву про поворот виконання заочного рішення Київського районного суду м. Донецька від 02.09.2010 року та допущено поворот виконання заочного рішення Київського районного суду м. Донецька від 02.09.2010 року. Допущено поворот виконання заочного рішення Київського районного суду м. Донецька від 02.09.2010 року, ухваленого у цивільній справі № 757/17412/14-ц (2- 8223/10) за позовом [PERSON] , ТОВ «Морське агентство «Укрмарін» до ПАТ «ОТП Банк», третя особа ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про захист прав споживачів, визнання договорів недійсним, а саме: визнано чинною державну реєстрацію обтяження іпотекою нерухомого майна: нежитлового приміщення, загальною площею 61 кв. м, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору іпотеки № СМ-SМЕ001/291/2007 від 19.10.2007 року, датою внесення заборони у Державний реєстр іпотек: 19.10.2007 року; та житлового приміщення, загальною площею 72 кв. м,яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору іпотеки № РСL-007/110/2007 від 26.06.2007 року. датою внесення заборони у Державний реєстр іпотек 26.06.2007 року; відновлено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про обтяження іпотекою (зареєстрованою в реєстрі за № 5273з) і про заборону відчуження нерухомого майна (зареєстрованою в реєстрі за № 5274з) на підставі укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Морське агентство «Укрмарін» договору іпотеки (майнової поруки) № СМ-SМЕ001/291/2007 від 19.10.2007 року - нежитлового приміщення, загальною площею 61 кв. м, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з відмітками про відновлення раніше вилученого запису; відновлено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про обтяження іпотекою (зареєстрованою в реєстрі за № 2761) і про заборону відчуження нерухомого майна (зареєстрованою в реєстрі за № 2762) на підставі укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] договору іпотеки № РСL-007/110/2007 від 26.06.2007 року - нерухомого майна - квартири, загальною площею 72 кв. м, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з відмітками про відновлення раніше вилученого запису. 05.02.2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було відновлено запис про іпотеку замість раніше вилученого запису відносно нежилого приміщення, загальною площею 61,00 кв. м за адресою: [ADDRESS] та відновлено запис про заборону відчуження замість раніше вилученого запису, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Рішенням Господарського суду м. Києва від 10.02.2014 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду 15.07.2014 року та постановою Вищого господарського суду України 04.09.2014 року, у справі № 5011-37/15571-2012 позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ТОВ «Морське агентство «Укрмарін», треті особи: [PERSON] , АТ «ОТП Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № PM-SME 001/291/2007 від 19.10.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П., зареєстрованим в реєстрі за № 5273 - нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 61,0 кв. м, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності ТОВ «Морське Агентство «Укмарін» для задоволення вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в розмірі 1 012 545,83 грн, що складаються з: заборгованості по кредиту - 95 557,48 дол. США, еквівалент 763 303,59 грн; заборгованості за відсоткам - 23 776,49 дол. США, еквівалент 189 924,22 грн; заборгованості за пенею - 59 318,02 грн. Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки за договором іпотеки № PM-SME 001/291/2007 від 19.10.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П., зареєстрованим в реєстрі за № 5273, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною у розмірі 720 000,00 грн (без ПДВ), встановленою звітом від 04.09.2013 року про незалежну оцінку нежитлового приміщення загальною площею 61,0 кв. м, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , що виконаний суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Максіма Капітал», з наданням ТОВ «ОТП Факторинг Україна» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Частиною 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). За змістом частини першої статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишилося у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Таким чином, іпотека, як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання, є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх. Забезпечувальне зобов`язання (взаємні права і обов`язки) виникає між іпотекекодержателем (кредитором за основним зобов`язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов`язанням). Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого преважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна). Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань (частина четверта статті 631 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленим іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Частинами першою, другою статті 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Суд встановив, що предметом іпотеки за договором іпотеки № РМ-SME 001/291/2007 від 19.10.2007 року є нежилі приміщення (в літ. А), загальною площею 61,00 кв. м, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . 20.10.2010 року між ТОВ «Морське Агентство «Укмарін» в особі генерального директора [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Селіверстовим В.О. за умовами якого товариство відчужило [PERSON] нежитлові приміщення загальною площею 61,0 кв. м, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Таким чином набувши у власність предмет іпотеки [PERSON] набув статус іпотекодавця і має всі його права та несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з п. 4.4 договору іпотеки № РМ-SME 001/291/2007 від 19.10.2007 року, вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем і становить 831 000,00 грн, що за курсом НБУ на дату укладання цього договору становить 164 554,45 доларів США (за офіційним курсом НБУ 1 долар США = 5,05 грн). Пунктом 6.1 договору іпотеки № РМ-SME 001/291/2007 від 19.10.2007 року визначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель може задовольнити такі вимоги: всі боргові зобов`язання, не сплачені боржником і вимоги стосовно відшкодування всіх збитків, завданих порушенням боржником чи іпотекодавцем його зобов`язань за цим договором, а також всіх фактичних витрат, понесених іпотеко держателем у зв`язку із реалізацією його прав за цим договором. Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно із зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням. Наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно. Згідно з частиною першою статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. 28.01.2022 року [PERSON] подав заяву про визнання позовних вимог в якій зазначив, що розуміє наслідки відповідних процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання [PERSON] позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що позичальник порушував умови кредитного договору, не виконував взятих на себе зобов`язань, що, зокрема, підтверджується рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27.03.2017 року у справі 757/17412/14-ц, а також відсутності у відповідача заперечень щодо суми заборгованості, встановлення судом факту набуття [PERSON] статусу іпотекодавця за договором іпотеки № РМ-SME 001/291/2007 від 19.10.2007 року, визнання [PERSON] заявленого у цій справі позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна (ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку»). Згідно з ч. 3 ст. 57 Закону у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У зв`язку з цим суд виходить з того, що початкову ціну слід встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час під час проведення виконавчих дій в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 921,00 грн на відшкодування судових витрат, понесених на сплату судового збору за подання позовної заяви. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 15, 546, 572, 611, 625, 629 ЦК України, ст. ст. 1, 7, 38, 39, 40, 41 Закону України «Про іпотеку», ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved