Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

30.08.2021 [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повнолітня дитини. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.12.2000 Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва. Разом з тим, 04.04.2001 року шлюб між нами було розірвано. [INFO] у сторін народився син, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 30.05.2001 року. 11.05.2001 між сторонами повторно було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Монастирищеського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 30 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 11.05.2001 року). [INFO] у них народився другий син, [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 28.01.2012 року). З часом в особистих стосунках подружжя почало виникати все більше непорозумінь через відсутність спільних інтересів і поглядів на життя, вони почали все менше розуміти один одного, втратили почуття любові. Протягом останнього року між сторонами постійно виникають сварки та непорозуміння. Фактичні шлюбні відносини припинилися між ними в липні 2021 року, з цього часу вони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільне господарство. Спільний бюджет не ведуть останні сім років. Разом з тим, сторони проживають в одній квартирі, оскільки вона належить їм обом на праві спільної часткової власності та іншого житла вони не мають. Марк перебуває на утриманні позивача. Відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку по утриманню їх малолітнього сина. Він іноді надає кошти, але переважно весь тягар утримання як малолітнього сина так і їх повнолітнього сина несе позивач. Ухвалою від 23.09.2021 року суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 21.12.2021. 21.12.2021 суд відклав розгляд справи у зв`язку з неявкою відповідача на 31.01.2022. 31.01.2022 судовому засіданні з`ясувалося, що відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі, у зв`язку з чим, сторони подали заяви. Позивач подала заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач - про визнання позову у повному обсязі. Оскільки від обох учасників справи надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на життєві і сімейні цінності сторони втратили почуття взаємної любові та поваги і, як наслідок, припинили шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України). За приписом ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 191 цього Кодексу визначено, що аліменти на дітей присуджуються від дня пред`явлення позову. Отже враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за вимогу про розірвання шлюбу, та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету. Відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, а тому за цю вимогу суд стягує з відповідача 50 відсотків судового збору в дохід держави.

Outcome: approved