Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] померла її тітка [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,4144 га, розташованої на території Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області. Позивачка здійснювала догляд за своєю тіткою і проживала разом з нею до дня смерті, та їй стало відомо, що вона є спадкоємицею після смерті тітки за заповітом, відповідно до якого [PERSON] усе своє майно заповіла [PERSON] . Однак позивачці не було відомо про існування такого заповіту, вона лише доглядала [PERSON] , проте тітка не сказала, що все своє майно заповіла їй. Двоє синів тітки, які є відповідачами по справі, після її смерті звернулися до Вінницької районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, проте після спливу шести місяців нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину з тих причин, що існує заповіт на позивача [PERSON] . В подальшому відповідачі привезли позивачці всі документи та повідомили, що вони не можуть оформити спадщину через існування заповіту на ім`я позивачки, яким їхня матір усе своє майно заповіла позивачці. З метою оформлення своїх спадкових прав позивач звернулася до нотаріуса, однак їй було відмовлено у зв`язку з пропущенням встановленого законом строку для прийняття спадщини. Позивач вказує, що установлений законом строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважної причини, оскільки їй не було відомо про наявність заповіту на її ім`я. Таким чином, враховуючи викладене, позивач вважає причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом та просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили. \~ \~ \~ \~Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 24.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Також даною ухвалою суду витребувано докази по справі, а саме витребувано з Вінницької\~районної державної\~нотаріальної контори\~належним чином\~засвідчені копії\~спадкової справи\~№415/2020\~до майна\~померлої [INFO] \~ [PERSON] (а.с. 35). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 23.12.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 63). В судове засідання з розгляду справи по суті учасники справи не з`явились. Представник позивача [PERSON] , адвокат Ткачук І.В. надала суду заяву, згідно якої просила розглянути справу у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. У разі неявки відповідачів не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи без їхньої участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачами до суду не подано. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. [INFO] \~померла [PERSON] в с. Кордишівка Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 6). Після її\~смерті відкрилася\~спадщина на\~належне їй\~майно,\~до складу\~якого увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1, 4144 га, розташована на території Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка належала спадкодавиці згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 317004 від 25.01.2006 (а.с. 10). \~ \~ \~ \~За життя\~ [PERSON] вчинила заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, а саме: усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] , що підтверджується копією відповідного заповіту від 01.02.2017 (а.с. 9). Згідно з копією довідки, виданої виконавчим комітетом Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області за № 188 від 12.05.2020, [PERSON] проживала постійно разом на день смерті зі своєю тіткою [PERSON] та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно до копії довідки, виданої Степанівським старостинським округом Вороновицької селищної ради №373 від 22.09.2021, [PERSON] дійсно здійснювала догляд за своєю тіткою [PERSON] і проживала разом до дня смерті [PERSON] [INFO] (а.с. 8). Відповідно до копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 21.09.2020, Вінницькою районною державною нотаріальною конторою 21.09.2020 заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 11). Позивач [PERSON] зверталася до Вінницької районної державної нотаріальної контори, проте нотаріусом було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належало [PERSON] , померлій [INFO] , у зв`язку з пропущенням встановленого законом строку для прийняття спадщини, про що свідчить копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.11.2021 (а.с. 28). Згідно копії матеріалів спадкової справи № 415/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] , заведеної Вінницькою районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулися сини померлої [PERSON] відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] . Відомості про обізнаність позивача зі складеним на її користь заповітом в матеріалах спадкової справи відсутні (а.с. 55 59). Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Відповідно до\~ст.\~13\~ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ст. 1218\~ЦК України,\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦПК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Верховний Суд\~у постанові\~від 26.06.2019\~(справа\~№ 565/1145/17) зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такий правовий висновок висловлений також Верховним Судом України у постанові від 13.03.2020 № 314/2550/17. Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 26.07.2021 у справі № 405/7058/19 наголосив, що необізнаність спадкоємця\~про наявність\~заповіту є\~поважною причиною\~пропуску строку\~для прийняття\~спадщини.\~Також вказав,\~що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Таким чином, зазначені позивачем обставини, а саме її необізнаність про наявність заповіту на її ім`я, у зв`язку з чим позивач з об`єктивних причин не могла звернутися з заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та суд вважає їх поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Враховуючи викладене, оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, а право позивача на спадщину є доведеним, а також враховуючи відсутність письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання заяви про прийняття спадщини нотаріусу, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними та визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved