Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

23.12.2021 року позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свій позов тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка є їхньою тіткою, і після її смерті залишилася спадщина, до складу якої входить: сертифікат на право на земельну частку ( пай) серії ВЛ № 0276203, виданий Рожищенською районною державною адміністрацією 28.09.1997 року на підставі рішення Рожищенської районної державної адміністрації від 28.03.1997 року № 107, зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) від 26.09.1997 року за № 17628, розміром 2, 91 умовних кадастрових гектара в землях колишнього колективного сільськогосподарського підприємства « Світанок»; свідоцтво про право на спадщину за законом від 16.08.2000 року, серії АВН № 569941, зареєстрованого в реєстрі за № 1-2291, виданого державним нотаріусом Рожищенської державної нотаріальної контори М.Т. Корнійчук на право на земельну частку ( пай) розміром 2, 62 умовних кадастрових гектарів, в землях колишнього КСП « Світанок», який належав її чоловіку [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі сертифіката на право на земельну частку ( пай), серії ВЛ № 0276202, виданого Рожищенською райдержадміністрацією 26.09.1997 року, який зареєстровано 26.09.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № 17627. Спадкодавець склала заповіт, згідно якого все своє майно, з чого б воно не складалося, заповіла позивачам. Строк для подачі заяви про прийняття спадщини пропустили у зв`язку з тим, що їм не було відомо про наявність заповіту на їх ім`я. У листопаді місяці 2021 року в будинку, де проживала [PERSON] , серед старих речей, випадково знайшли заповіт і відразу звернулися до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, державний нотаріус Рожищенської державної нотаріальної контори Т.М. Демчук відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом і роз`яснила необхідність звернення до суду із заявою про продовження строку для прийняття спадщини. Просять визначити їм додатковий строк терміном один місяць, починаючи із дня набрання рішенням законної сили, для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 28.12.2021 року позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, витребувані додаткові матеріали, підготовче засідання призначено на 26.01.2022 року. Позивачі у підготовче засідання не з`явилися, хоча були вчасно і належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи. Проте, 26.01.2022 року представник позивачів подав суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності позивачів та їх представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі і не заперечує проти ухвалення рішення у підготовчому засіданні ( ас 48). Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, хоча відповідач був вчасно і належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи. Проте, 31.12.2021 року представник відповідача подав суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперечують ( ас 40). Відповідно до вимог частини 1 статті 198, частини 1 статті 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу у підготовчому засіданні за відсутності учасників справи. У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи ту обставину, що станом на день проведення підготовчого засідання відповідач визнав позов повністю і дане визнання не суперечить вимогам закону, суд доходить висновку про ухвалення рішення у підготовчому засіданні. Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, дослідивши і об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд встановив наступне. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка є рідною тіткою [PERSON] і [PERSON] , і після її смерті залишилася спадщина, до складу якої входить: сертифікат на право на земельну частку ( пай) серії ВЛ № 0276203, виданий Рожищенською районною державною адміністрацією 28.09.1997 року на підставі рішення Рожищенської районної державної адміністрації від 28.03.1997 року № 107, зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) від 26.09.1997 року за № 17628, розміром 2, 91 умовних кадастрових гектара в землях колишнього колективного сільськогосподарського підприємства « Світанок»; свідоцтво про право на спадщину за законом від 16.08.2000 року, серії АВН № 569941, зареєстрованого в реєстрі за № 1-2291, виданого державним нотаріусом Рожищенської державної нотаріальної контори М.Т. Корнійчук на право на земельну частку ( пай) розміром 2, 62 умовних кадастрових гектарів, в землях колишнього КСП « Світанок», який належав її чоловіку [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі сертифіката на право на земельну частку ( пай), серії ВЛ № 0276202, виданого Рожищенською райдержадміністрацією 26.09.1997 року, який зареєстровано 26.09.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № 17627. Спадкодавець [PERSON] 26.01.2001 року склала заповіт, згідно якого все своє майно, з чого б воно не складалося, заповіла своїм рідним племінницям [PERSON] і [PERSON] . Дані обставини підтверджуються Свідоцтвом про смерть від 21.09.2007 року (ас 11), Сертифікатом на право на земельну частку ( пай) від 26.09.1997 року ( ас 12), Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16.08.2000 року ( ас 13), Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану від 17.11.2021 року ( ас 14), архівною довідкою від 13.12.2021 року ( ас 15), довідкою Рожищенської державної нотаріальної контори Волинської області від 16.11.2021 року № 624/01-16 ( ас 16), довідкою Рожищенської державної нотаріальної контори Волинської області від 16.11.2021 року № 625/01-16 ( ас 17), Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану від 22.12.2021 року ( ас 18), Свідоцтвом про смерть від 26.06.2001 року ( ас 19), Свідоцтвом про народження від 23.06.1954 року ( ас 20), Свідоцтвом про народження від 10.08.1949 року ( ас 21), Свідоцтвом про одруження від 26.11.1971 року ( ас 22), Свідоцтвом про народження від 18.11.1975 року ( ас 23), Свідоцтвом про шлюб від 02.08.2008 року ( ас 24), довідкою, виданою виконкомом Доросинівської сільської ради Луцького району Волинської області від 10.12.2021 року № 1378 ( ас 25), заповітом від 26.01.2001 року ( ас 26), повідомленням Рожищенської державної нотаріальної контори від 31.12.2021 року № 744/01-16 ( ас 41), розпорядженням Рожищенської районної державної адміністрації від 28.09.1997 року № 107 ( ас 44), розрахунком вартості земельної частки ( паю) ( ас 45-46). Згідно заповіту від 26.01.2001 року, посвідченого виконавчим комітетом Щуринської сільської ради Рожищенського району Волинської області, [PERSON] все належне їй майно, в чому б воно не заключалось: хата, хлів, а також земельні та майнові сертифікати, які їй належать, заповідає в рівних частинах [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , та [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] . У судовому засіданні встановлено, що 16.11.2021 року державним нотаріусом Рожищенської державної нотаріальної контори Т.М. Демчук позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивачі пропустили строк для подачі заяви про прийняття спадщини, згідно статті 1270 ЦК України, і роз`яснено право звернутися до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини (ас 16, 17). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (ас 41). Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно частини 1 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно частини 3 статті 1223, частини 1 статті 1220, частини 1 статті 1270 ЦК України, здійснення права на спадкування, право на спадщину, виникає у день її відкриття. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, згідно частини 3 статті 1272 ЦК України. За змістом наведених норм ЦК України, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і для реалізації цього права закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а правила частини 3 статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані лише у випадку, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Позивачі не проживали постійно разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копіями їх паспортів з відміткою про місце і дату реєстації за місцем постійного проживання в місті Рожище та пропустили строк для подачі заяви про прийняття спадщини, згідно з статті 1270 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду із цим позовом, позивачі покликалися на те, що причиною пропуску строку для подання заяви і прийняття спадщини було відсутність у них інформації про наявність заповіту від імені [PERSON] на їх ім`я. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналіз наведених причин пропуску строку для прийняття спадщини та обставин справи в їх сукупності дає підстави для визнання таких причин, в контексті положень частини 3 статті 1272 ЦК України, поважними, оскільки вони унеможливили реалізацію позивачами передбаченого і гарантованого законом права на спадкування в межах встановленого шестимісячного строку для подання заяви і прийняття спадщини. Враховуючи вищенаведене у сукупності, виходячи із характеру спірних правовідносин та обставин справи, суд доходить висновку, що пропущення позивачами строку для прийняття спадщини не має стати причиною усунення їх від права спадкування, а відтак, про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову і визначення позивачам додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] - один місяць з дня набрання рішенням законної сили. На думку суду, визначений строк є достатнім для подання позивачами нотаріусу заяв про прийняття спадщини. Згідно клопотання позивачів судовий збір слід залишити за позивачами.

Outcome: approved