Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

11.10.2021 р. позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти начас навчання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3 000,00 грн.. В обґрунтування позову зазначено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] .. В даний час дочка навчається на денній формі у Львівському державному університеті внутрішніх справ, та таке навчання триматиме до липня 2023 р., що тягне за собою необхідність витрат на навчання та її особисте утримання. Відповідачка в добровільному порядку не надає кошти на утримання дитини. Зазначив, що він не може повністю забезпечити належне утримання дочки, яка продовжує навчання. За таких обставин, покликаючись на приписи ст. 199 СК України, просить позов задовольнити. Ухвалою від 29.10.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 06.12.2021 року з повідомленням сторін, який було відкладено, востаннє, на 24.01.2022 р.. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечила щодо стягнення з відповідачки аліментівв розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходів). Щодо заочного розгляду справи не заперечила. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, заяв чи клопотань про розгляд справи за її відсутності не подавала, про причини неявки суд не повідомила, при цьому суд вжив всіх можливих заходів для виклику останньої до суду. Відзиву на позовну заяву відповідачкою не було подано. На підставі норм ст.ст. 280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст.ст. 223, 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.08.2001 р., який рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 03.09.2014 року було розірвано. Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] .. [INFO] [PERSON] досягнула повноліття. Згідно довідки Львівського державного університету внутрішніх справ від 16.09.2021 р. за №19/997, дочка сторін [PERSON] , навчається у даному навчальному закладі на третьому курсі денної форми навчання на держзамовленні. Термін навчання до липня 2023 р.. Зі змісту позовної заяви випливає, що тягар матеріального утримання дитини, яка продовжує навчання, лежить на позивачу, відповідачка відповідних коштів добровільно не надає. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За правилами ст. ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та наявні докази переконливо свідчать про те, що у зв`язку з навчанням повнолітньої дочки відповідачка має обов`язок її утримання до досягнення нею 23 років або припинення навчання. Відповідачка не дотримується вимог даного закону, матеріально дочку не утримує, при цьому може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби дитини, яка навчається, суд приходить до переконання, що наявні правові підстави для задоволення позову. Таким чином, аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідачки, на думку суду, будуть достатніми для належного утримання повнолітньої дитини, яка навчається. Отже, позов підлягає задоволенню. В силу приписів ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню у користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн. від якого був звільнений позивач при подачі позову.

Outcome: approved