Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

У вересні 2020 року позивач [PERSON] яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] звернулась до Зарічного районного суду м. Суми з позовом до відповідача [PERSON] про надання згоди на реєстрацію місця проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , без згоди батька. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17.11.2020 року матеріали вказаної позовної заяви передано за територіальною підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 11.09.2009 року між сторонами укладено шлюб, який 19.12.2013 року заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва розірвано. Під час перебування в зареєстрованому шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] , який після розірвання шлюбу знаходиться на утриманні позивача. Позивач проживає і зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а тому звернулась до Центру надання адміністративних послуг апарату виконавчого комітету Сумської міської ради для належного оформлення місця проживання дитини, однак за відсутності згоди відповідача їй було відмовлено. Позивач вказує, що отримати згоду відповідача не є можливим оскільки останній на зв`язок не виходить на поштові відправлення не реагує, тому позивач звернулась до суду. Позивач в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив Представники третьої особа в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що 11.09.2009 року між сторонами укладено шлюб, який 19.12.2013 року заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва розірвано (а.с.4-5). Під час перебування в зареєстрованому шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Позивач проживає і зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 10.06.2020 року позивач звернулась до Центру надання адміністративних послуг апарату виконавчого комітету Сумської міської ради для належного оформленні місця проживання дитини, однак за відсутності згоди відповідача їй було відмовлено (а.с.9). Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно з ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження начального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно частин 1, 2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Крім того, за приписами частини третьої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. За ч.1 ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Статтями 6 та 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено обов`язок протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Згідно з п.2.3 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України 22.11.2012 №1077, відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вносяться до заяви одного з них. Особа, яка досягла 14-річного віку, подає заяву про реєстрацію місця проживання особисто. При проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. У разі якщо місце проживання другого з батьків зареєстровано в межах обслуговування адміністративно-територіальної одиниці територіального підрозділу, яким розглядається заява про реєстрацію місця проживання дитини, інформація перевіряється цим територіальним підрозділом або надається адресно-довідковим підрозділом відповідного територіального органу ДМС. Як вбачається з п.3.3 Порядку, у разі реєстрації місця проживання батьків за однією адресою при знятті з реєстрації одного з батьків разом з дитиною/дітьми до 14 років другий з батьків надає письмову згоду на зняття дитини/дітей з реєстрації місця проживання. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207 (далі Правил) передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згідно з п. 26 Правил, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Судом встановлено, що між сторонами існує спір, оскільки відповідач не надає письмової згоди на реєстрацію малолітнього сина за адресою: [ADDRESS] . Більше того, відповідач ухиляється від будь-яких відповідей стосовно вирішення питання зміни місця реєстрації свого сина, хоча позивач зверталася до останнього із відповідними листами, при не отримала відповіді, що не спростовано відповідачем. Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Оскільки невизначеність реєстрації місця проживання малолітнього за фактичним місцем проживання зі своєю матір`ю суперечить його інтересам та суттєво обмежує реалізацію його прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, тому суд вважає, що позовні вимоги про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved