Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

14 червня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису №13351 від 18 березня 2021 року таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору та витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 28 травня 2021 року отримав постанову приватного виконавця Шмалька О.О. у ВП № 65258023 про відкриття виконавчого провадження. Йому стало відомо, що 18 березня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. видано виконавчий напис № 31351, відповідно до якого з позивача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» стягується заборгованість в розмірі 16630 грн. 00 коп. Позивач не погоджується з виконавчим написом на підставі якого мають відбуватись стягнення, оскільки виконавчий напис позивачем отримано не було. Нотаріус не мав можливості встановити безспірність заборгованості позивача, тому він звертається до суду за захистом своїх прав, так як виконавчий напис № 31351 від 18 березня 2021 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, є неправомірним провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про стягнення з нього заборгованості. Враховуючи все вищевикладене, позивач вважає, що є достатні правові підстави визнати виконавчий напис № 31351 від 18 березня 2021 року приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. щодо звернення стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Кредит-капітал» таким, який вчинено з порушеннями вимог законодавства та таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою від 02 липня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, з викликом сторін. (а.с. 25-26) 02 серпня 2021 року від представника відповідача Самойліченко О.Д. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона проти заявлених вимог позивача заперечує, просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування відзиву зазначає, що 17 лютого 2019 року між ТОВ «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група» та [PERSON] було укладено Індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту № 3170805497/237879 строком на 30 днів з 17.02.2019 року по 18.03.2019 року зі сплатою комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом. 17.11.2020 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та відповідачем було укладено Договір відступлення права вимоги № ЕМ-4, відповідно до умов якого відповідач набув статусу нового кредитора та набува право грошової вимоги до боржників. У зв`язку з невиконанням позивачем умов кредитного договору відповідачем 17.03.2021 року було подана заява на вчинення виконавчого напису № 31351 приватному нотаріусу ЖМНО. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підстав виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, при цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вказує, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому зауважує, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, не визначає безспірність вимог стягувача, а лише перевіряє наявність необхідних документів та безспірність заборгованості за ними. Щодо суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. вважає її не співмірною, даний розмір не відповідає складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт, часу, який був витрачений на виконання робіт адвокатом. (а.с.33-36) Позивач своїм правом відповіді на відзив, передбаченим ст. 179 ЦПК України, не скористався. У відповідь на клопотання позивача від 08 вересня 2021 року щодо витребування від приватного нотаріуса ЖМНО Горай О.С. виконавчого напису від 18.03.2021 року № 31351 Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області на адресу приватного нотаріус 10 вересня 2021 року направлено вимогу щодо надання доказів, проте відповіді судом станом на 01 лютого 2022 року не отримано. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Заявою ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» В.В. Донець за вих. № 20191097/2 від 17.03.2021 року підтверджується факт звернення останньої до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. з вимогою щодо вчинення виконавчого напису для стягнення заборгованості у розмірі 15700 грн. на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» з [PERSON] на підставі договору № 3170805497/237879, укладеного 17.02.2019 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та боржником [PERSON] (а.с.50) 23 квітня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Шмальком О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65258023 з примусового виконання виконавчого напису № 31351, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 18 березня 2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» боргу у сумі 16630,00 грн., а також стягнення основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1663,00 грн. (а.с.7) Вирішуючи спір по суті, суд враховує таке. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної глави для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.3.1 вказаної глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису надаються: -оригінал кредитного договору; -засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17, постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15. Таким чином, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису №31351 від 18 березня 2021 року таким, що не підлягає виконанню ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Жодними доказами відповідач не спростував доводи позивача, факт наявності безспірної заборгованості в судовому засіданні не встановлений. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, правнича допомога є складовою судових витрат. Згідно із ч.2-5ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Велика Палата Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 02.07.2019 року у справі №810/795/18 зазначено про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи, 28 травня 2021 року між [PERSON] та адвокатом Пахомовою Анною Іванівною укладено Договір № 36 про надання правової допомоги, відповідно до якого адвокат Пахомова А.І. прийняла на себе зобов`язання представляти клієнта у цивільній справі за його позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Правова допомога включає в себе наступні послуги: з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництва інтересів у суді. (а.с.13) Довідкою про суму гонорару за договором про надання правової допомоги № 36 від 28 травня 2021 року визначено вартість фактично наданих послуг у сумі 4000,00 грн. (а.с.15) Актом виконаних робіт від 08 червня 2021 року сторони договору підтвердили факт надання послуг - складення адвокатських запитів та позовної заяви - та сплату гонорару. (а.с. 14) Разом з тим, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved