Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

У вересні 2017 року до Ленінського районного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 181 163,93 гривні, який є різницею між фактичним розміром шкоди, завданої ДТП та виплаченим страховим відшкодуванням. А також судові витрати. 12 жовтня 2018 року судом було ухвалено заочне рішення, за яким позовні вимоги [PERSON] були задоволені у повному обсязі. З відповідача стягнуто 181163,93 грн. різниці між фактичним розміром шкоди, завданої дтп та виплаченим страховим відшкодуванням, а також судовий збір в сумі 1811,65 грн. Після отримання копії рішення суду та ознайомлення з матеріалами справи, відповідачка звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення. 28.11.2019 року заочне рішення було скасовано. Призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача підтримала свої позовні вимоги не змінюючи предмет та підставу позову. Просила суд задовольнити їх у повному обсязі на підставі тих фактів, які викладені у позовній заяві та письмових доказів, долучених до матеріалів справи. Представник відповідача не погоджуючись з даним позовом надала суду відзив на позовну заяву, де зазначала, що витрати, які нібито понесла позивачка не підтверджені належними доказами, у такому разі стягнення шкоди є передчасним через недоведеність сплати коштів належними доказами. Наданий позивачем документ про розмір шкоди, повинен оцінюватися судом критично та не прийматися до уваги як доказ в наслідок того, що сума вказана у квитанції більш ніж в три рази перебільшує суму, встановлену законодавством для розрахунків. Таким чином, представник відповідача вважає, що на цей час відсутнє як належне та достатнє підтвердження сплати коштів позивачкою, так й розмір вказаних коштів й вартість ремонту з відновлення Т/3. Також, на думку представника відповідача, позивачем не підтверджено на підставі належних й достатніх доказів ані доцільності ремонту, ані його вартості, ані сплати коштів за такий ремонт. А наявний в матеріалах справи акт виконаних робіт - не є доказом, адже він не є зітом згідно методики, в ньому не враховано коефіцієнт фізичного зносу транспортного зсобу, коефіцієнт коригування ринкової вартості КТЗ за величиною пробігу й не ідтверджено того факту, що роботи виконані саме на усунення пошкодження А/Т засобу в аслідок ДТП, та також він не здійснений відповідним експертом, який має право іа виконання оцінки. З цих підстав, представником відповідачки - адвокатом Железняк-Кранг І.В. подано клопотання в якому просить призначити та доручити Запорізькому відділенню Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз (вул.Олександрівська, 13 в м.Запоріжжі, 69063) проведення судової автотоварознавчої експертизи для вирішення наступних запитань: Чи є визначені в «ОТЧЕТ №87 об оценке автомобиля Infiniti ЕХ 25, регистрационный номер [NUMBER] » ушкодження т/з такими, що сталися в наслідок ДТП за участю водіїв [PERSON] , яка керувала автомобілем Honda Civik, д.р. [NUMBER] та [PERSON] , який керував автомобілем Infiniti ЕХ 25, д.н. [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] .?; Чи додано до кошторису вартість деталей, вузлів, агрегатів, що не пов`язані із заявленими пошкодженнями т/з Infiniti ЕХ 25, д.н. [NUMBER] ?; Чи відповідають перелік та вартість деталей, вузлів, агрегатів обставинам ДТП?; Чи виникли зазначені в «ОТЧЕТ №87 об оценке автомобиля Infiniti ЕХ 25, регистрационный номер [NUMBER] », пошкодження внаслідок природного зносу деталей, вузлів та агрегатів т/з Infiniti ЕХ 25, реєстраційний номер [NUMBER] ?; Чи визначено вартість запасних частин, робіт та матеріалів, зазначених в кошторисі, з перевищенням середньої вартості, що пропонується авторизованими СТО в регіоні, найближчому до місця реєстрації ТЗ або місця його знаходження?; Чи дійсно здійснено відновлення т/з Infiniti ЕХ 25, д.н. [NUMBER] згідно «ОТЧЕТ №87 об оценке автомобиля Infiniti ЕХ 25, регистрационньїй номер [NUMBER] » та встановлено всі деталі та на момент встановлення вони були нові не вживані?; Яка вартість складових автомобіля Infiniti ЕХ 25, д.н. [NUMBER] , що підлягали заміні на дату оцінки у «ОТЧЕТ №87 об оценке автомобиля Infiniti ЕХ 25, регистрационный номер [NUMBER] »?; Яке значення становить коефіцієнт фізичного зносу складових зазначеного автомобіля Infiniti ЕХ 25, д.н. [NUMBER] ?; Чи відповідають виконані ремонтно-відновлювальні роботи Infiniti ЕХ 25, д.н. [NUMBER] нормативним вимогам? Вартість проведення експертизи покласти на відповідача [PERSON] . Представник позивача проти поданого клопотання не заперечував. Ухвалою суду від 08 лютого 2021 року клопотання представника відповідача було задоволено та призначено судову авто товарознавчу експертизу. Згідно листа №279-21 від 28.05.2021 року (а.с.204) ухвала суду про призначення судової авто товарознавчої експертизи залишена без виконання, оскільки відповідач [PERSON] не сплатила вартість експертизи. Після відновлення провадження по справі, ані представник відповідача ані сам відповідач у судове засідання не з`явились, будь яких пояснень суду не надали. Отже, оскільки відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходили, відзив на позов до суду не надавали, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що 14.04.2017 року близько 10 годині 25 хвилин, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Honda Civil», д.н. [NUMBER] , на перехресті вул. Тюленіна з пр. Металургів, рухаючись на забороняючий червоний сигнал світлофору скоїла зіткнення з автомобілем «Infiniti EX 25», д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . При ДТП автомобілі отримали технічні ушкодження, постраждалих немає. Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 25.05.2017 року [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Infiniti EX 25», д.н. [NUMBER] , застрахована у СК «Провідна». Ліміт відповідальності за шкоду майну становить 100 000 грн. Відповідно до постанови Запорізького районного суду Запорізької області від 25.05.2017 року [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Дана постанова суду при розгляді даної справи має преюдиціальне значення у відповідність до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України, якою встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто, наявність вини в діях [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню. Згідно акту №1740 від 31.07.2017 року по визначенню вартості матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Infiniti EX 25», д.н. [NUMBER] , вартість матеріальної шкоди складає 281 163, 93 грн. Статтею 55 Конституції України гарантовано право особи на судовий захист. Так, згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожен має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України, серед яких, зокрема, відшкодування завданих збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Так, згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Так, згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Суд в оцінці обставин справи виходить з того, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі N 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власниками законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Таким чином, страховик відповідальності винної у ДТП особи, на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків, тобто відповідач. Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що позивачц відшкодовано Страховою компанією «Провідна» страхової суми в межах страхового ліміту в розмірі 100 000 гривень, а позивач просить стягнути з Відповідача суму шкоди, що перевищує ліміт за шкоду майну (181 163,93 грн.), встановлений полісом СК «Провідна», то з врахуванням наведеного, з відповідача слід стягнути на користь позивача різницю між встановленим матеріальним збитком, спричиненим пошкодженням автомобіля «Infiniti EX 25», д.н. [NUMBER] та суми страхового ліміту в розмірі 100 000 гривень. Згідно положень ст. 141 ЦПК України судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1811,65 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Заперечення відповідача не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, а його представником не надано доведених та обґрунтованих підстав для їх задоволення.

Outcome: approved