Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

ККП «Маріупольтепломережа» звернулось до суду з вказаним позовом, в обґрунтування вимог вказано, що відповідачі зареєстровані в [ADDRESS] , площа квартири, яка опалюється, складає 73,43 м.кв, та являються споживачами теплової енергії. Відповідачі, порушуючи чинні законодавчі та нормативні акти, не вносять плату за користування тепловою енергією. В ході судового розгляду позивачем зменшувався розмір позовних вимог і відповідно до заяви від 24.01.2022 року позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за період з жовтня 2017 року по грудень січень 2022 року заборгованість в сумі 12369,18 грн., яку просить стягнути з відповідачів разом із 3 % річних у розмірі 3195,51 грн., інфляційні витрати у сумі 7171,84 грн. та судовий збір у розмірі 2102 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги в остаточній редакції підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідачі та їх представник адвокат Масенков С.О. у судове засідання не з`явились, представником відповідача направлено суду заяву про розгляд справи в їх відсутність. Зменшені позовні вимоги визнають в повному обсязі. 20 грудня 2021 року в судовому засіданні був допитаний [PERSON] , який є сином квартиронаймача, і, відповідно до первісного позову брав участь в розгляді справи в якості відповідача. [PERSON] пояснив, що проживав у квартирі до 2017 року. 28.07.2020 року був знятий з реєстрації за адресою своїх батьків. З 2017 року проживає по [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] не проживають в квартирі відповідачів вже понад 10 років. [PERSON] не проживає приблизно 20 років. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплову енергію та інші послуги) береться крім квартирної плати згідно затверджених у встановленому законом порядку тарифам. Згідно ст. 68 ЖК України наймачі квартир зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за житлово-комунальні послуги, що також передбачено ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», за якою споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, визначено, що плата за теплову енергію повинна вноситися щомісячно. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлення цін та тарифів на житлово-комунальні послуги віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування. Як вбачається з особового рахунку № [NUMBER] квартиронаймачем квартири [ADDRESS] є [PERSON] . З довідки з реєстру територіальної громади міста Маріуполя вбачається, що за адресою : [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] . В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами відповідачів та пояснили, що наразі в квартирі проживають [PERSON] , [PERSON] та їх онука [PERSON] . [PERSON] не проживає протягом 15-17 років, [PERSON] не проживає з 1997 року, [PERSON] не проживає приблизно з 2015-2017 років, [PERSON] взагалі ніколи там не проживав. На підставі встановлених обставин позивач подав до суду заяву про виключення з числа відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Ухвалою суду від 28.01.2022 року дану заяву задоволено. Згідно даних, наданих позивачем, борг відповідачів за користування тепловою енергією становить 12369,18 грн., 3 % річних в сумі 3195,51 грн., інфляційні витрати 7171,84 грн. 10.09.2020 року судовим наказом Іллічівського районного суду м. Маріуполя з відповідачів стягнуто на користь ККП «Маріупольтепломережа» заборгованість в розмірі 51111,55 грн., 3% річних у сумі 2596,06 грн., інфляційних витрат в сумі 11972,56 грн., судовий збір в сумі 176, 20 грн. Вказаний судовий наказ скасовану ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 03.06.2020 року. Заочним рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 22 січня 2021 року з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] стягнуто солідарно на користь ККП «Маріупольтепломережа» заборгованість за теплову енергію в сумі 74539,48 грн., 3 % річних в розмірі 6671 грн., інфляційні витрати в розмірі 18960,18 грн., судовий збір в сумі 2102 грн. в дольовому порядку, тобто по 350,33 грн. з кожного відповідача. Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 03 червня 2021 року заочне рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 22 січня 2021 року скасовано. ККП «Маріупольтепломережа» забезпечувало відповідачів тепловою енергією, контролювало теплопостачання, що підтверджується розшифровкою особового рахунку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). За вимогами ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на вказані норми відповідачі, як споживачі послуг з теплопостачання та сторона договірних відносин, внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання мають нести відповідальність зі сплати суми боргу, а також інфляційних втрат та 3% річних. На підставі викладеного, суд, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з тим, що знайшли своє підтвердження наданими доказами та з відповідачів підлягає стягненню сума боргу за користування тепловою енергією у розмірі 12369,18 грн. в солідарному порядку, а також 3 % річних в сумі 3195,51 грн., інфляційні витрати 7171,84 грн. Приймаючи до уваги, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, судові витрати підлягають стягненню з відповідачів в дольовому порядку. При цьому, суд не знаходить підстав для задоволення заяви представника відповідача в частині покладення 50 % судових витрат на позивача у зв`язку із визнанням позову відповідачами. Відповідно до ст. 142 ЦПК України у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні у порядку, встановленому законом вирішує питання про повернення позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням того, що визнання позову відповідачами відбулось на стадії розгляду справи по суті, підстави для повернення позивачу 50 відсотків судового збору відсутні. На підставі наведеного,

Outcome: approved