Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.06.2019 Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного сану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, про що був вчинений актовий запис №826. Від шлюбу спільних дітей не мають. Подружні відносини між сторонами не склалися, подальше спільне життя суперечить їх інтересам, а тому просить цей шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився також, будучи належним чином і в установленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а. с. 12, 19). Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. З`ясувавши позицію позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Беззаперечно встановлено, що 22.06.2019 Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного сану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області був зареєстрований шлюб між громадянином Китайської Народної Республіки [PERSON] та громадянкою України [PERSON] , про що був вчинений актовий запис №826 (а. с. 6). Подружжя є громадянами різних держав, однак спільно проживали на території України. На час розірвання шлюбу позивачка, яка є громадянкою України, продовжує проживати на території України. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Відповідно до ст. 60 цього Закону правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, то, за таких обставин суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам.

Outcome: approved