Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

05 липня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до КП «Теплопостачання міста Одеси» про захист прав споживачів, по якому просить: Зобов`язати Відповідача переоформити на [PERSON] особовий Рахунок [NUMBER] за теплопостачання. Розрахувати заборгованість за надані послуги новому власнику [PERSON] з 21.06.2019р. Зобов`язати Відповідача поновити теплопостачання за адресою: [ADDRESS] . Заявлені вимоги обргунтовані тим, що позивачем в результаті проведення публічних торгів було придбано у ПАТ « Дельта Банк» квартиру [ADDRESS] , після чого їй стало відомо про те, що у попередніх власників існує борг перед КП « Теплопостачання м. Одеси» в розмірі 42 128,13 грн., внаслідок чого відповідачем квартира була відключена від теплопостачання. Посилаючись на постанову Верховного суду України по справі № 686/6276/19 від 01.09.2019 року позивач звернулась до суду із даним позовом та просить суд його задовольнити. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 08.07.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 30.07.2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, де зазначено, що вимога відкриття нового абонентського рахунку є безпідставною та не відповідає принципам формування абонентської бази, оскільки рахунок відкривається на квартиру, а не на особу. Крім того, відповідач зазначає, що зміна власника нерухомого майна не може бути підставою для виключення заборгованості за житлово-комунальні послуги з огляду на що в задоволенні позову просив відмовити. До судового засідання, призначеного на 26.01.2022 року сторони по справі не з`явились, про дату, час та місце проведення якого повідомлені належним чином. Представник відповідача подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Верховний Суд у постанові від 1жовтня 2020року усправі №361/8331/18 виходив із того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Позивач по справі 21.06.2019 року набула право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу укладеного із ПАТ « Дельта Банк», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. та зареєстрованого в реєстрі № 1236 відповідно до результатів відкритих торгів ( аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону № UA-EA-2019-04-23-000019-b. На момент набуття позивачем права власності на квартиру [ADDRESS] по особовому рахунку утворилась заборгованість в розмірі 38 619,51 грн. станом на 01.07.2019 року. Станом на 01.07.2021 року по особовому рахунку числиться заборгованість в розмірі 44498,76 грн. Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Позивач, звертаючись до суджу із позовом просить зобов`язати розрахувати заборгованість за надані послуги, [PERSON] з 21.06.2019 року. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1,3,4 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи положення статей 66, 67, 162 Житлового кодексу України, за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться (крім квартирної плати) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Споживачі зобов`язані сплачувати за житлово-комунальні послуги лише у випадку, якщо вони ними користувались. Таким чином, теперішній власник придбаного житла не відповідає за борги попереднього власника, з огляду на що суд вважає за можливе зобов`язати відповідача нараховувати [PERSON] плату за надання послуг за адресою: [ADDRESS] з 21.06.2019 року, тобто з моменту набуття нею права власності на майно. Також, позивач просить суд переоформити на своє ім`я особовий рахунок. Суд звертає увагу на те, що матеріали справи містять лист КП « Теплопостачання м. Одеси» від 22.04.2021 року № 02.01-21-198, де зазначено що на підставі наданих [PERSON] документів, особовий рахунок № [NUMBER] квартири [ADDRESS] переоформлений на її ім`я з моменту набуття права власності. Також зазначено, що при формуванні абонентської бази, відкриваються особові рахунки із наданням індивідуального номеру, цифрова комбінація якого містить код вулиці, багатоквартирного будинку та квартири, значення яких не змінюються залежно від переоформлення особових рахунків на споживачів. Особовий рахунок оформлюється на житлове приміщення, а не на особу. З огляду на те, що на момент звернення до суду особовий рахунок за теплопостачання № [NUMBER] по квартирі [ADDRESS] вже був переоформлений на [PERSON] суд вважає за необхідне в задоволенні даної частини вимог відмовити. Також позивач просить зобов`язати відповідача поновити теплопостачання за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Так, матеріали справи не містять підтверджень того, що в квартирі [ADDRESS] припинено теплопостачання, на підтвердження даного факту позивачем доказів не надано, з огляду на що в задоволенні даної вимоги слід відмовити. Крім того, факт припинення теплопостачання заперечувався стороною відповідача. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial