Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що є сином відповідача та є студентом першого курсу денного відділення Східноукраїнського національного університету імені В. Даля та потребує матеріальної допомоги. Проживає разом з батьком та знаходиться на його повному утриманні. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу в період його навчання, але добровільно таку допомогу не надає. Позивач не отримує стипендію, коштів, які надає батько на навчання, не вистачає, а саме на оплату контракту, харчування, одяг тощо. Його батько офіційно працює на ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ» електро-газозварником і приблизно отримує не більше 8 тис грн., але цих грошей фактично не вистачає. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється, тому позивач звернувся з цим позовом до суду та просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 31.05.2021 до припинення навчання, тобто до 30.06.2024, але не пізніше досягнення ним 23 років, за виключенням періоду канікул у зимовий та літній періоди. На виконання ухвали суду від 19.08.2021 представником відповідача [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги позивач не визнає частково з таких підстав. Відповідач не має на даний час можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів її доходу, оскільки змушена матеріально піклуватися про свою бабусю [PERSON] , [INFO] , а саме допомагати сплачувати комунальні послуги за житло, також бабуся постійно хворіє, тому потрібні кошти на лікування, так як вона отримує невелику пенсію в розмір 2 926, 44 грн., якої бракує. Крім того, мати відповідача довго хворіла, не працювала, мала діагноз «онкологія», коштів на лікування бракувало, тому [PERSON] постійно брала кредити онлайн «швидкі гроші» або в банках. Мати відповідача померла [INFO] . Також і дідусь відповідача хворів та мав діагноз «атеротромботичний інфаркт головного мозку у ВББ» та в період з 31.07.2020 по 23.09.2020 знаходився на стаціонарному лікуванні у ВВІТ, що в свою чергу потребувало великих коштів на лікування та змушувало відповідача брати кредити. Дідусь помер [INFO] . При житті та після смерті матері та дідуся у відповідача залишилося багато непогашених кредитів, які вона постійно сплачує. Станом на 18.10.2021 заборгованість по її картковому рахунку у АТ «Перший Український міжнародний банк» в м. Сєвєродонецьк складає 27 817, 37 грн., а обов`язковий мінімальний внесок складає 2 430, 01 грн. Відповідно до Довідки АТ КБ «Приватбанк», [PERSON] станом на 20.10.2021 має заборгованість у розмірі 5 760, 32 грн. Тобто, щомісячно відповідач сплачує заборгованість за кредитами приблизно 4000,00 грн. Окрім вищезазначеного, 03 вересня 2019 року відповідачу була зроблена операція та поставлений діагноз «кістозна фіброаденома», вона стоїть на обліку у онколога, потребує систематичного обстеження та лікування, посиленого харчування. По-друге, позивач не підтвердив, що він не має можливості самостійно себе забезпечувати. Не зважаючи на факт свого навчання (тим паче зараз онлайн навчання), він має можливість працювати у вільний від навчання час. По-третє, відповідач не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, готова підтримувати сина в навчанні. Вона сплачувала аліменти до досягнення повноліття позивача в розмірі 1/4 частки від усіх видів її доходу. Жодного разу не ухилялася та не оспорювала необхідність сплати аліментів, розуміючи що неповнолітній син має право на утримання, і розуміючи ту обставину, що він позбавлений материнського піклування через погані стосунки з його батьком. Відповідач надавала добровільно матеріальну допомогу своєму вже повнолітньому сину, даючи кошти йому особисто та робила грошові перекази на картковий рахунок сина, що підтверджується наступними квитанціями з ПриватБанку: 21.05.2021 на суму 2200,00 грн.; 23.05.2021 на суму 2000,00 грн.; 14.06.2021 на суму 2200,00 грн.; 28.10.2021 на суму 2505,00 грн. По-четверте, позивач не довів, в якому саме розмірі йому потрібна допомога. У зв`язку із викладеним вище відповідач вважає, що найбільш доцільним буде встановлення стягнення з неї аліментів у розмірі 1000,00 грн. щомісячно на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. 15.11.2021 від позивача [PERSON] до суду надійшли заперечення на відзив відповідача, в яких він зазначив, що надана відповідачем довідка про її офіційний розмір заробітної плати суперечить доводам [PERSON] про те, що вона не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів її доходу. По-друге, доводи позивача, що вона витрачала грошові кошти на лікування і поховання своїх родичів спростовуються тим, що померлі отримували пенсію, тому мали можливість забезпечувати себе особисто без сторонньої допомоги. По-третє, дарування відповідачем йому нерухомого майна жодним чином не стосується предмету позову. З твердою грошовою сумою у розмірі 1000 грн. він не згоден. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнала частково, підтримала доводи викладені у відзиві на позовну заяву. Просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно на період навчання. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадського стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області,\~ [PERSON] народився\~ [INFO] ,\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~№ 312.\~Батьком дитини\~записаний [PERSON] ,\~а матір`ю\~ [PERSON] . Згідно з довідкою № 201, виданою 14.05.2021 Східноукраїнським національним університетом імені В. Даля, [PERSON] є студентом юридичного факультету І курсу за денною формою навчання, напрям підготовки або спеціальність 081 право. Зарахований з 15.09.2020 наказом № 389с від 15.09.2020. Фінансування навчання здійснюється за кошти фізичних та/або юридичних осіб. Відповідно до копії договору про надання освітньої послуги від 07.09.2020 № ПРд336-20 термін закінчення навчального закладу 30 червня 2024 року. Загальна вартість освітньої послуги за весь її строк становить 68\~400, 00 грн., у тому числі за навчальний рік 17\~100, 00 грн. Згідно з довідкою № 1, виданою Східноукраїнським національним університетом імені В. Даля 26.05.2021, [PERSON] не проживає у гуртожитку [ADDRESS] . Згідно з копією довідки про доходи № 73 від 12.05.2021, виданої Східноукраїнським національним університетом імені В. Даля, загальна сума доходу [PERSON] за період з 09/2020 по 05/2021 складає 00 грн. 00 коп. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на отримання від відповідача матеріальної допомоги на своє утримання у зв`язку з продовженням навчання. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, надання батьками матеріального утримання повнолітнім дітям, що продовжують навчання, не є безумовним та залежить від наявності вищенаведених обставин, які підлягають доведенню. Мотивуючи свою позовну заяву, позивач зазначив, що офіційний розмір заробітної плати відповідача дозволяє їй сплачувати на його користь 1/4 частку від усіх видів її доходу щомісячно на його утримання. Проте, суд не погоджується з такою думкою позивача та вважає її помилковою з огляду на таке. Як встановлено в судовому засіданні з пояснень представника відповідача та матеріалів справи, відповідач [PERSON] періодично добровільно допомагала позивачу та перераховувала на його банківську картку грошові кошти у розмірі 2 200 грн.,1 996 грн., 2 200 грн., 2\~500 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями квитанцій АТ КБ «Приватбанк». Зазначене позивачем у судовому засіданні не заперечувалось. В свою чергу, відповідач зазначає, що на теперішній час не в змозі платити на утримання повнолітнього сина більше ніж 1000 грн. щомісячно, оскільки має велику заборгованість перед банками у зв`язку з тим, що брала кошти у кредит на лікування своєї матері та дідуся, які померли у 2020 році. Зазначена обставина підтверджується листом відділення АТ «Перший український міжнародний банк» в м. Сєвєродонецьк № SVD-50.4/417 від 18.10.2021, в якому визначається заборгованість [PERSON] станом на 18.10.2021 у розмірі 27\~817, 37 грн., мінімальний обов`язковий внесок складає 2\~430, 01 грн. Згідно з копією довідки по особовому рахунку [PERSON] , відкритому у АТ КБ «Приватбанк», станом на 20.10.2021 остання має заборгованість у розмірі 5\~760, 32 грн. Крім того, на даний час відповідач допомагає матеріально своїй бабусі - сплачує комунальні послуги, витрачає кошти на лікування. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] перебуває на обліку у онколога з діагнозом «кістозна фіброаденома» та перенесла операцію у 2019 році. З аналізу наданих відповідачем документів, вбачається що, [PERSON] дійсно потребує систематичного обстеження та лікування, що потребує значних грошових коштів. Щодо доводів позивача, що він потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, це є безперечним, оскільки він навчається у вищому навчальному закладі, де здобуває освіту, і ніяким чином не спростовується та не заперечується відповідачем. У судовому засіданні позивач пояснив, що він щомісяця витрачає десь 2000 грн., і кошти йому потрібні щоб сплачувати контракт, купувати продукти харчування, сплачувати за комунальні послуги, купувати навчальну літературу, посібники, підручники. Однак на підтвердження того, що позивач має будь-які витрати окрім сплати контракту за навчання у розмірі 17\~100 грн. за навчальний рік, позивачем не надано та матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів. Тобто суд позбавлений можливості самостійно встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги позивача, оскільки докази, надані позивачем, окремо або у своїй сукупності з іншими доказами не дають змоги суду дійти обґрунтованого висновку про наявність тих обставин, які входять до предмета доказування у цій справі, тобто суд вважає їх недостатніми для доказування факту щомісячного витрачання позивачем грошових коштів на підручники, продукти харчування, одяг тощо, пов`язаних з його навчанням. Отже, визначаючи розмір аліментів, який потребує на своє утримання позивач у зв`язку з продовженням навчання, суд виходить з того, що відповідач на теперішній час потребує лікування та обстеження у зв`язку з хворобою, що потребує значних коштів, а також те, що в неї наявна кредитна заборгованість, яка виникла у зв`язку лікуванням та похованням родичів. Крім того, суд погоджується з твердженнями відповідача [PERSON] про те, що позивач не позбавлений можливості самостійно забезпечувати себе матеріально, оскільки навчання здебільшого на сьогоднішній день здійснюється онлайн. За таких обставин, ураховуючи, що повнолітній син відповідача потребує від неї матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання, а також стан здоров`я та матеріальне становище сторін, згідно з яким, на думку суду, відповідач має достатній заробіток і може надавати таку допомогу, але не надає її у добровільному порядку, суд вважає, що справедливим буде стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/10 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial