Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

22.12.2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати укладений між сторонами шлюб, зареєстрований 30.08.2003 року відділом РАГС Валківського РУЮ Харківської області, актовий запис №33. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, але спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку зі зрадою дружини. Останнім часом сторони жили кожен своїм життям і не намагалися перейнятися проблемами іншого. Відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, різні погляди на життя, тому вони втратили почуття любові і поваги один до одного. Зазначив, що на даний час проживають за однією адресою, але шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим в умовах свободи і гідності. Майнового спору немає. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 30.12.2021 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило. Копію позовної заяви та доданих до неї документів вручено відповідачу 06.01.2022 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, але правом надання відзиву остання не скористалася. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленою про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подала, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.ст.279,280 ЦПК України. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.08.2003 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом РАГС Валківського РУЮ Харківської області, актовий запис №33, про що свідчать дані свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтв про народження серії [NUMBER] , № [NUMBER] , виданих 13.07.2004 року та 14.04.2010 року відділом РАЦС Валківського РУЮ Харківської області, актовий запис №41, 31 відповідно. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ст.110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо відповідно до ст.112 СК України, буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається із матеріалів справи, сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про те, що вони не мають наміру виправляти ситуацію, яка склалася, подальше їх сумісне подружнє життя не можливе. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, ухваленого відповідно до ст.110 цього Кодексу. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що шлюб носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний. Понесені позивачем судові витрати у справі відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, як документально підтверджені, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved