Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 25.04.2019 року № 132315; зобов`язати Міністерство юстиції України поновити реєстраційні дії, які скасовані наказом Міністерства юстиції України від 25 квітня 2019 року № 132315, а саме: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 45348562 від 04.02.2019 року, видане державним реєстратором Комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Харківської області Луценко П.Г. про реєстрацію за [PERSON] права власності на нежитлову будівлю, літ. «А-1», загальною площею 165,3 м.кв., за адресою: [ADDRESS] (номер запису про право власності 30128209); рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 45398899 від 06.02.2019 року, видане державним реєстратором Комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Харківська області Богославець С.В. про закриття розділу; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 45398742 від 06.02.2019 року, видане державним реєстратором Комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Харківської області Богославець С.В. про реєстрацію за [PERSON] права власності на нежитлову будівлю, літ. «А2-1»( яка складається з нежитлових приміщень № 1,2,3,4,5), загальною площею 117,6 м.кв., розташована за адресою: [ADDRESS] (номер запису про право власності 30174479), реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1759355763101; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від №45396508 від 06.02.2019 року, видане державним реєстратором Комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Харківської області Богославець С.В. про реєстрацію за [PERSON] права власності на нежитлову будівлю, літ. «А 1 -1»( яка складається з нежитлових приміщень № 1,2,3,4), загальною площею 54,6 м.кв., розташована за адресою: [ADDRESS] (номер запису про право власності 30172730), реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1759260663101; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 45492174 від 12.02.2019 року, видане приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Марюхніч Ж.Є. про реєстрацію іпотеки на підставі іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Марюхніч Ж.Є., реєстровий номер № 617 (номер запису про іпотеку: 30260294); [PERSON] датується від 18.03.2019 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.04.2019 року за № 9499-33-19, з доповненнями до неї від 02.04.2019, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16.04.2019 за № 13266-33-19, а реєстраційні дії дер' реєстратора Зміївської міської ради Харківської області Калініна Л.M. щодо [PERSON] були вчинені від 08.08.2018 року. Свої позовні вимоги обґрунтовує порушенням права на письмові пояснення по суті скарги [PERSON] , які обов`язково приймаються комісією до розгляду, неналежне повідомлення про час та місце розгляду скарги [PERSON] на засіданні комісії від 22.04.2019 року не були присутні позивач, представник ТОВ «Фінанс проперті групп», [PERSON] , що вплинуло на обґрунтованість і всебічність скарги по суті в цілому. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи повідомлені належно, причини неявки суду не повідомили, у попередні судові засідання неодноразово звертались до суду із заявами про відкладення розгляду справи без надання доказів про поважність причин неявки. За таких обставин суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності позивач та її представника. Представник відповідача Міністерства юстиції України надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на заперечення, що викладені у раніше поданому відзиві на позов. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належно, представником третьої особи подані письмові пояснення, згідно яких вважає законними дії відповідача по ухваленню оскаржуваного наказу, позов необґрунтованим, а позивача - рейдером, яка незаконним чином захопила її майно. Представник третьої особи ТОВ «Фінанс проперті груп» та третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, про розгляд справи повідомлені належно, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 2 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Наказ Міністерства юстиції України № 1323/5 від 25.04.2019 року прийнято на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 13.09.2018 від 22.04.2019, який в свою чергу прийнято за результатами розгляду скарги [PERSON] від 18.03.2019, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.03.2019 за №9499-33-19, з доповненнями до неї від 02.04.2019, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 03.04.2019 за № 11354-33-19, з доповненнями від 16.04.2019, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 16.04.2019 за № 13266-33-19 в порядку статті 37 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пункту 12 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1128 від 28.12.2015. Міністерство юстиції України здійснює свою діяльність на підставі Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 липня 2014 № 228 (далі - Положення). Підпунктом 83-10 пункту 4 Положення передбачено, що Міністерство юстиції України розглядає відповідно до закону скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Мін`юсту та приймає обов`язкові до виконання рішення (у порядку статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір). Статтею 37 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Серед іншого, Міністерство юстиції України розглядає скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір) -як вже зазначалось, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 37 Закону. За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення, зокрема, про скасування рішення про державну реєстрацію прав. Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1128 затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Порядок №1128). Пунктом 8 Порядку № 1128 передбачено, що під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб`єкта оскарження, і вирішує: 1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб`єкта оскарження; 2)чи було оскаржуване рішення прийнято суб`єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб`єктом оскарження на законних підставах; 3)чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні; 4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора); 5)які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню. Відповідно до пункту 9 Порядку № 1128 під час розгляду скарги по суті обов`язково запрошується скаржник та / або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду. Відповідно до пункту 10 Порядку № 1128 суб`єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів: 1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі); 2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту; 3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах, що додаються до скарги). Згідно з пунктом 11 Порядку № 1128 копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги по суті. Суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів, мають право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов`язково приймаються комісією до розгляду. У разі повідомлення скаржником та/або його представником, іншими особами, які беруть участь у розгляді скарги по суті, про наявність судового спору між тими самими сторонами, з того ж предмета, з тих же підстав, про які зазначено у скарзі, ними надається копія відповідного рішення суду на засідання комісії. Пунктом 12 Порядку № 1128 встановлено, що за результатами розгляду скарги суб`єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу. Присутність заінтересованих осіб та пояснення заінтересованих осіб є необов`язковими згідно з пунктами 8, 9, 11 Порядку № 1128, та не впливає на рішення Комісії. Згідно з пунктом 17 Порядку № 1128 копії рішення прийнятого за результатами розгляду скарги, засвідчені в установленому законом порядку, надсилаються скаржнику, суб`єкту оскарження, а також особам, які брали участь у розгляді скарги по суті, протягом трьох робочих днів з дня його прийняття. На підставі викладеного вище, Міністерству юстиції України належать повноваження по розгляду скарг на дії державних реєстраторів та скасуванню реєстраційних дій, у разі визнання останніх неправомірними та Міністерство юстиції України, при розгляді скарги [PERSON] у відповідності до вимог чинного законодавства та у межах компетенції, встановленої їм. Стосовно законності наказу Міністерства юстиції України № 1323/5 від 25.04.2019 суд вказує наступне. Частиною 1 статті 2 Закону встановлено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання та підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру прав, який є єдиною інформаційною системою ,що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єкти таких прав. Стаття 3 Закону, а саме абзаци 4, 5 частини 5 передбачає, що державна реєстрація прав проводиться за заявами у сфері державної реєстрації прав будь- яким державним реєстратором з урахуванням вимог, встановлених абзацами першим - третім цієї частини, крім випадку, передбаченого абзацом п`ятим цієї частини. Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію. Відповідно до частини 3 статті 10 Закону державний реєстратор, 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі; 4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує реєстраційні справи у паперовій формі; 9'1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Частиною 1 статті 18 вказаного Закону визначено порядок проведення державної реєстрації, а саме: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Відповідно до частини 2 статті 18 Закону встановлено, що Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі - Порядок № 1127). Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим (отриманим) документам. Пунктом 12 Порядку № 1127 встановлено, що розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав. Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з державного земельного кадастру та єдиного реєстру документів. Статтею 24 Закону встановлені підстави для відмови у державній реєстрації ,а саме: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9)заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав;12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці. Статтею 22 Закону, а саме абзацом 1 частини 1 передбачено, що документи, які подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно - правовими актами. Відповідно до пункту 12 Порядку № 1127 розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав. Пунктом 40 Порядку № 1127 встановлено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону та Порядком. Отже, беручи до уваги вищезазначені вимоги діючого законодавства, наказом Міністерства юстиції України № 1323/5 від 25.04.2019, прийнятого за наслідками розгляду скарги [PERSON] скасовано наступні реєстраційні дії: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 08.08.2018 №442450687 ,прийняте державним реєстратором Зміївської сільської ради Харківської області Калініною Людмилою Миколаївною; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.02.2019 № 45348562, прийняте державним реєстратором комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоніцівської селищної ради Харківської області Луценком Павлом Геннадійовичем; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.02.2019 № 45398899, 45398742, 45396508, прийняте державним реєстратором комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоніцівської селищної ради Харківської області Богославцем Сергієм Володимировичем; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.04.2019 № 46321832, прийняте державним реєстратором Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряном Гамлетом Аветіковичем; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.02.2019 №№45492174, 45492058, прийняті приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Махрюніч Жанною Євгеніївною. При розгляді Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації встановлено наступне. Першим рішенням, яке оскаржувалось [PERSON] до Міністерства юстиції України, було рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 42450687 від 08.08.2019, вчиненого державним реєстратором Калініною Л.В. - реєстрація іпотеки, а саме заміна іпотекодержателя. Державним реєстратором Калініною Л.В. на час прийняття оскаржуваного рішення № 42450687 порушено вимоги частини 3 статті 10 Закону, у зв`язку з тим, що не було належним чином встановлено відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах, оскільки у Державному реєстрі прав містились відомості про видалення державної реєстрації іпотеки (номер запису про іпотеку № 27296364), що була проведена на підставі договорів відступлення від 01.08.2018, 02.08.2018. Крім того, в порушення вимог пункту 9 статті 24 Закону, державним реєстратором Калініною Л.В. належним чином не перевірено документи на наявність підстав для проведення державної реєстрації, оскільки заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію. Також, державна реєстрація іпотеки проведена державним реєстратором Калініною Л.В. з порушенням вимог статті 3 Закону, оскільки таку державну реєстрацію проведено не нотаріусом, яким вчинено таку дію. Оскаржуване рішення від 08.08.2018 № 42450687, прийняте державним реєстратором Калініною JI.B. підлягало скасуванню як таке, що прийняте всупереч законодавству у сфері державної реєстрації. Відповідно до підпункту 5 пункту 8 Порядку № 1128 під час розгляду скарги по суті Комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі прав, і вирішує, зокрема, які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню. Тобто, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.02.2019 № 45348562, прийняте державним реєстратором Луценком Павлом Геннадійовичем від 06.02.2019 № 45398899, 45398742, 45396508, прийняті державним реєстратором Богославцем Сергієм Володимировичем від 05.04.2019 № 46321832, прийняте державним реєстратором Гаспаряном Гамлетом Аветіковичем від 12.02.2019 №№45492174, 45492058, прийняті приватним нотаріусом Махрюніч Жанною Євгеніївною підлягали скасуванню як такі, що випливають з факту скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 08.08.2018 № 42450687, прийнятого державним реєстратором Калініною Л.B. Частиною шостою статті 37 Закону встановлено, що за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення, зокрема, про скасування рішення про державну реєстрацію прав. Частиною 2 статті 26 Закону встановлено, що у випадку задоволення скарги Міністерством юстиції України за результатами її розгляду шляхом прийняття рішення про скасування рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Пунктом 12 Порядку № 1128 встановлено, що за результатами розгляду скарги суб`єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу. Аналізуючи все вищевикладене, беручи до уваги норми та приписи чинного законодавства, повноваження, закріплені за Міністерством, суд дійшов висновку, що при прийнятті оспорюваного наказу Міністерство юстиції України діяло в порядку, у спосіб та у межах компетенції, які надані йому законом. Щодо своєчасного подання [PERSON] скарги на дії державних реєстраторів. Частиною 3 статті 37 Закону встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю. Отже, особі, яка вважає, що реєстраційні дії вчинено з порушенням норм чинного законодавства та має намір оскаржити ці дії до органів юстиції, надається строк 60 календарних днів або з дня прийняття рішення або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про факт порушення. Беручи до уваги зазначене вище, строк звернення зі скаргою до Міністерства юстиції України на дії державних реєстраторів відліковується не тільки з моменту вчинення реєстраційної дії, а й з моменту, коли особа змогла дізнатися про вчинені дії Твердження позивача, що строк на подання скарги на дії державних реєстраторів має відліковуватись з моменту вчинення першої реєстраційної дії, а саме з 08.08.2018, не заслуговують на увагу. Законодавство не покладає на реєстратора такого обов`язку як повідомляти про реєстраційні дії третіх осіб. Крім того, в нормативно-правових актах, які регулюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно, не вказано на безумовний обов`язок фізичної чи юридичної особи знати про реєстраційну дію з моменту вчинення останньої, якщо вона вчинена не за його заявою. Щодо твердження позивача про не своєчасне повідомлення про час та місце розгляду скарги та неотримання її копії, та доданих до неї документів, необхідно зазначити наступне. Відповідно до пункту 9 Порядку № 1128 під час розгляду скарги по суті обов`язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду. Відповідно до пункту 10 Порядку № 1128 суб`єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів: 1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі); 2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту; 3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах, що додаються до скарги). Тобто, відповідно до Порядку № 1128 для належного повідомлення про час і місце розгляду скарги достатньо повідомити особу лише в один з вищевикладених способів. Згідно з пунктом 11 Порядку № 1128 копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше ніж за два дні до дня. розгляду скарги по суті. Суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів, мають право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов`язково приймаються комісією до розгляду. У разі повідомлення скаржником та/або його представником, іншими особами, які беруть участь у розгляді скарги по суті, про наявність судового спору між тими самими сторонами, з того ж предмета, з тих же підстав, про які зазначено у скарзі, ними надається копія відповідного рішення суду на засідання комісії. Пунктом 12 Порядку № 1128 встановлено, що за результатами розгляду скарги суб`єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу. Згідно з пунктом 17 Порядку № 1128 копії рішення прийнятого за результатами розгляду скарги, засвідчені в установленому законом порядку, надсилаються скаржнику, суб`єкту оскарження, а також особам, які брали участь у розгляді скарги по суті, протягом трьох робочих днів з дня його прийняття. Присутність заінтересованих осіб та пояснення заінтересованих осіб є необов`язковими згідно з пунктами 8, 9, 11 Порядку № 1128, та не впливає на рішення Комісії. Як вбачається з матеріалів складених за результатами розгляду скарги [PERSON] відповідно до вимог чинного законодавства Міністерство юстиції України листом від 09.04.2019 за вих. № 3/9499-33-19/19К направлено копію скарги та повідомлено, що відповідне повідомлення про розгляд зазначеної скарги буде опубліковане в рубриці «Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації» (https:minjust.gov.ua/pages/commission_civil_register) за посиланням з офіційного сайту Мінюсту (https:minjust.gov.ua/). Враховуючи викладене та відповідно до Порядку № 1128 суд прийшов до висновку, що Міністерство юстиції України вжило всіх необхідних заходів для належного повідомлення позивача про розгляд вказаної скарги. Таким чином, враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України № 1323/5 від 25.04.2019 прийнято у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з урахуванням принципу пропорційності, тобто при прийнятті рішення мало місце досягнення розумного балансу між публічними інтересами, на забезпечення яких спрямоване рішення та дії, та інтересами позивача, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, шо вказує на дотримання відповідачем вимог чинного законодавства, а тому залишає позовні вимоги [PERSON] без задоволення.

Outcome: dismissed