Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась із позовом [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , до [PERSON] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , за участю третьої особи: Служби у справах дітей Южненської міської ради Одеського району Одеської області, місцезнаходження за адресою: 65481, Одеська область, м. Южне, пр. Гр. Десанту, буд. 18, за яким просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що відповідач у цій справі вихованням та утримання сина не займається, не цікавився його успіхами, не виявляв бажання бачитися з сином, уникав з нею зустрічі. За таких обставин позивач вимушена звернутись з цим позовом до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справа за відсутності позивача та її представника у зв`язку з пандемією, просила задовольнити позов, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив, відзиву на позов не подавав. Суд у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та представника позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з`явився, у порядку заочного розгляду справи. Третя особа - Служба у справах дітей Южненської міської ради Одеського району Одеської області надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його сина. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів. [PERSON] та [PERSON] перебувала у шлюбі, який було розірвано Южним міським судом Одеської області 30.10.2019 року. Від цього шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30 травня 2017 року, запис №135. Починаючи з часу розлучення, тобто з жовтня 2019 року, відповідач [PERSON] ухиляється від прийняття участі у вихованні та в утриманні сина [PERSON] . Відповідач не відвідував сина, на привітав з днем народження та іншими святами, життям дитини взагалі не цікавиться. Заборгованість зі сплати аліментів відповідача перед позивачем на утримання сина, за період грудень 2018 року - червень 2021 року складає 59745,50 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості від 12.07.2021 року № В-14/36298. 19.12.2020 року [PERSON] уклала шлюб з громадянином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторно) серії [NUMBER] від 10 лютого 2021 року, запис №142. Після реєстрації шлюбу отримала прізвище « [PERSON] ». Від цього шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 травня 2021 року, запис №86. Представниками Служби у справах дітей Южненської міської ради Одеського району Одеської області обстежені умови проживання малолітньої дитини за фактичною адресою мешкання матері: [ADDRESS] (акт обстеження умов проживання від 28.10.2021 р.). Відповідно до акту обстеження дитина мешкає у орендованому будинку з матір`ю [PERSON] , [INFO] , вітчимом [PERSON] , [INFO] , братом [PERSON] , [INFO] . У помешканні створені належні житлово-побутові умови для розвитку і виховання дитини. У вітчима з [PERSON] , [INFO] , дружні відносини, атмосфера в родині доброзичлива. Вихованням, утриманням та лікуванням малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , з вересня 2018 року займається мати, [PERSON] , яка створила всі необхідні умови для нормального, гармонійного та всебічного розвитку дитини, бере активну участь в його житті, займається розвитком дитини, як особистості. Мати приділяє належну увагу вихованню дитини. Враховуючи те, що батько, [PERSON] , повністю ухилився від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дитини (згідно довідки Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 12.07.2021 року заборгованість по аліментам становить 59745,50 грн.), передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України: відносин із малолітнім сином не підтримує, вихованням дитини не займається, не цікавиться здоров`ям, а також не приймає участі у розвитку дитини, як особистості. Служба у справах дітей Южненської міської ради Одеського району Одеської області, відповідно до висновку від 09 листопада 2021 року за № 1117/23-05-03, вважає доцільним позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Враховуючи те, що батько ухиляється від виконання своїх обов`язків, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, має бути позбавлений батьківських прав щодо дитини. З огляду на обставини справи, суд вважає, що позов про позбавлення батьківських прав відповідача правомірний, обґрунтований, відповідає нормам ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, заявлений в інтересах дитини і має бути задоволений. Відповідно до ст. 164 п. 2 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Такими обов`язками є відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язання забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Дії відповідача щодо оцінки його фактичного усунення від виховання дитини є неправозгідними відповідно до частини 3 статті 155 Сімейного кодексу України. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. За викладених обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом роз`яснюється, що відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав не звільняє від обов`язку щодо утримання дитини. За ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно зі ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved