Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 09 липня 2021 року представник позивача, діючи в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, в якій просив визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили; викликати та допитати свідків; витребувати докази. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла [PERSON] , яка на момент смерті була власницею квартири [ADDRESS] . Спадкоємицею померлої за законом є її донька - [PERSON] , яка заявою від 18.01.2021 рок відмовилася від належної їй частини спадкового майна на користь онуки спадкодавця - позивачки. 21 травня 2021 року позивачка звернулася з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її бабусі [PERSON] , однак отримала відмову у вчиненні означеної нотаріальної дії у зв`язку з пропуском 6-місячного строку для прийняття спадщини. Вказує, що встановлений законом строк на прийняття спадщини позивачкою пропущено з поважних причин. Так, з листопад 2020 року всі близькі родичі позивачки захворіли на коронавірусну хворобу, батько страждав постковідним синдромом. Позивачка проживає в м. Києві, похованням бабусі займалася її мати. Крім того, сама позивачка перенесла коронавірусну хворобу у лютому 2021 року, після чого мала системні панічні атаки, перебувала у пригніченому стані та часто забувала про навколишні події. Вказані обставини вважає поважними для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому звернулася до суду з вказаним позовом. ІІ. Виклад позиції відповідачів. 21.09.2021 року [PERSON] діючи в інтересах ХМР на підставі довіреності надала відзив на позовну заяву за змістом якої просила в задоволенні позову відмовити. Представник вказав, що позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про існування об`єктивних, непереборних обставин, які б унеможливили прийняття спадщини у законодавчо визначені строки. Крім того, позивач вмотивованої постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії не отримав, що також може бути підставою для відмови у позові. 26.01.2022 року відповідач [PERSON] подала заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.07.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 22.09.2021 року. Витребувано докази у приватного нотаріуса Херсонського МНО Іванищук Ю. А. 21.09.2021 року представник Херсонської міської ради подав пояснення на позовну заяву. За клопотанням представника Херсонської міської ради підготовче засідання відкладено на 25.10.2021 року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.10.2021 року виправлено описку в описовій та резолютивній частинах ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 14 липня 2021 року про відкриття провадження у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.10.2021 року задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків. Підготовче засідання призначено на 22.11.2021 року. 25.10.2021 року приватний нотаріус Херсонського МНО Іванищук Ю. А. надала витребувані докази. 22.11.2021 року представник позивача [PERSON] у поданій до суду заяві відмовився від вчинення такої процесуальної дії як допит свідків. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.11.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.12.2021 року. У зв`язку з розглядом головуючим суддею іншої справи, 07.12.2021 року справа не розглядалася, судове засідання призначено на 26.01.2022 року. У судове засідання позивач не з`явилася, 26.01.2022 року адвокат Кисельов М.Ю. діючи в інтересах позивача на підставі ордеру подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. У судове засідання представник Херсонської міської ради не з`явився 26.01.2022 року подав заяву про розгляд справи без його участі, з урахуванням викладених у відзиві доводів. У судове засідання [PERSON] не з`явилася, 26.01.2022 року подала заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі, розгляд справи просила провести у її відсутність. У судове засідання приватний нотаріус Херсонського МНО Іванищук Ю. А. не з`явилася, 25.10.2021 року подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, враховуючи згоду учасників справи на розгляд справи у їх відсутності, та наявності в матеріалах справи відзиву у якому викладена позиції відповідача щодо заявленого позову, суд постановив розглянути справу за відсутності учасників справи, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на відмову сторони позивача від допиту свідків у судовому засіданні, клопотання про що було задоволено, суд для допиту у судовому засідання свідків не викликав та свідки не допитувались. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , про що 23 квітня 1962 року Голопристанським районним бюро РАЦС Херсонської області зроблено актовий запис №64 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . 21 вересня 1985 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] укладено шлюб, про що 21 вересня 1985 року Херсонським міським відділом РАЦС зроблено актовий запис №887 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Прізвище дружини після укладення шлюбу - « [PERSON] ». Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , про що 16 вересня 1986 року Херсонським міським відділом РАЦС зроблено актовий запис №1374 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджено свідоцтвом про право власності № [NUMBER] від 28.01.1994 року. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що 20 листопада 2020 року Суворовським районним у місті Херсоні ВДРАЦС ПМУ МЮ (м. Одеса) зроблено актовий запис №917 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . 18 січня 2021 року [PERSON] до приватного нотаріуса Херсонського МНО Іванищук Ю.А. подала заяву про відмову від належної їй частки у спадковому майні належного на час смерті спадкодавцю, на користь онуки спадкодавця - [PERSON] , [INFO] . 18.01.2022 року приватний нотаріус Херсонського МНО Іванищук Ю.А. відкрила спадкову справу №03/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] . За інформацією з відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради на день смерті [PERSON] з нею за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . 21 травня 2021 року [PERSON] подала до Шостої Київської ДНК заяву про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] . Листом від 15.06.2021 року за вих. №32/02-14 приватний нотаріус Херсонського МНО Іванищук Ю.А. роз`яснила, що [PERSON] пропущено установлений законом строк для прийняття спадщини. Згідно виписки з амбулаторної карти [PERSON] , [INFO] знаходилася на амбулаторному лікуванні в КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Соломянського району м. Києва з 13.01.2021 по 18.02.2021 року. Згідно виписки з амбулаторної карти [PERSON] , [INFO] знаходилася на амбулаторному лікуванні в КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Соломянського району м. Києва з 05.04.2021 по 14.05.2021 року. Згідно виписки з амбулаторної карти [PERSON] , [INFO] знаходився на амбулаторному лікуванні в КНП «ХМКЛ ім. Є.Є. Карабелеша» з 08.11.2020 по 09.11.2020 року. Згідно виписки з амбулаторної карти [PERSON] , [INFO] знаходився на амбулаторному лікуванні в КНП «ХМКЛ ім. Є.Є. Карабелеша» з 05.02.2021 по 17.02.2021 року. V. Оцінка Суду. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.ст.1217, 1218 ЦК України). Частинами 1, 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Статтею 1261 передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. За статтею 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За ч. ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [INFO] померлп спадкодавець [PERSON] , її донька - [PERSON] , яка на час смерті спадкодавця була зареєстрована та проживала з [PERSON] , у встановленому законом порядку та строк звернулася до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця на користь своєї доньки та онуки спадкодавця [PERSON] . За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом із наданих до суду матеріалів та доказів, [PERSON] 21.05.2021 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті19.11.2020 року [PERSON] , однак із пропуском шестимісячного строку визначеного законом для подання заяви. Спадкоємцю, який пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила вказаної статті можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», вбачається що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц, від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Як встановлено судом, що позивач після смерті бабці набула право на прийняття спадщини у зв`язку з відмовою спадкоємця першої черги від частки, що їй належить у праві на спадщину. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, вказує і зазначене підтверджується матеріалами справи, що позивач проходила медичне обстеження у період часу, який співпадає з періодом визначеним законодавством для прийняття спадщини(тобто 6 місяців), за результатами якого було виявлено у останньої тяжке захворювання. Предметом доказування у справі є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Враховуючи, що Законодавець не визначив переліку причин, які є поважними при пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, суд у кожному конкретному випадку, виходячи з аналізу конкретних обставин пропуску строку, вирішує питання про те, чи є причина його пропуску поважною. Тобто, питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника, інших осіб, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором. Так, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення дій у визначений законом строк, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, протягом строку, який пропущено, що підтверджується належними і допустимими засобами доказування. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для сторони на вчинення певної дій. Відповідно до ч. 2 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. В ході судового розгляду справи судом встановлено, що позивачкою було пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку із встановленням на всій території України карантину відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, а відтак суд вважає причини пропуску строку на подання заяви позивача про прийняття спадщини поважними. Крім того, дослідивши документи наявні в матеріалах справи суд приходить до висновку, що надані докази на підтвердження хворобливого стану у позивача і проходження останньою медичного лікування, є непереборними обставинами, що виникли незалежно від волі позивача, у зв`язку із чим визнаються судом істотними труднощами для вчинення дій пов`язаних із поданням заяви для прийняття спадщини. Суд відхиляє заперечення відповідача ХМР, щодо обставин вказаних позивачем, які стали підставами пропуску строку для звернення позивача до нотаріуса із заявою, оскільки такі обставини підтвердженні доказами які знаходяться в матеріалах справи та є загальновідомим фактом(коронавірус COVID-19). Враховуючи незначний строк пропуску позивачкою звернення із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , встановлене ст. 1270 ЦК України право спадкоємця у будь-який час протягом 6-місячного строку звернутися з заявою про прийняття спадщини і цей строк не може бути меншим та відсутність встановленого законом обов`язку спадкоємця передбачити на майбутнє неможливість звернення з такою заявою у зв`язку з непередбачуваними обставинами, з огляду на встановлені під час судового розгляду обставини, суд визнає поважними причини пропуску строку позивачкою для звернення із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до приватного нотаріуса і вважає за можливе визначити позивачці додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. З огляду на викладене позов підлягає задоволенню. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VIІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Позивачем не заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача.

Outcome: approved