Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

03 березня 2021 року [PERSON] звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить виділити їй, як окремий об`єкт нерухомості та визнати за нею право власності на 9/25 частин житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а саме приміщення до складу якого входять: коридор №2-1 площею 5,6 кв.м, санвузол №2-2 площею 3,3 кв.м, кухня №2-3 площею 9,5 кв.м, житлова кімната №2-4 площею 19,5 кв.м, житлова кімната №2-5 площею 19,2 кв.м, з господарськими будівлями і спорудами, у вигляді 1/2 частини сараю «Б», гаражів «З», «Г», літньою кухнею «Д», сарай «Е», лазня «И», прибудова до лазні «и», погребу «Пг-1», навісів «К», «Л», вбиральні «У», 1/2 частина огорожі «N 1», що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 5911000000:06:004:0119. В обґрунтування позову зазначено, що 01 квітня 2003 року позивачу було подаровано 9/25 частин житлового будинку [ADDRESS] . Договір дарування на частину будинку зареєстровано в Шосткинському\~ МБТІ за р.№2547. Співвласником іншої 16/25 частин житлового будинку за вищевказаною адресою була [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після її смерті прийняла [PERSON] , яка своїх спадкових прав на будинок не оформила. Житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , має два відокремлені входи, і кожний із співвласників користується своєю частиною житлового будинку. В 2011 році [PERSON] видані Державні акти на право власності на земельні ділянки, які розміщуються за адресою: [ADDRESS] : площею 0,1000 га за цільовим призначенням будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, та площею 0,1938 га за цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства. Оскільки відповідач своє право власності на свою частину житлового будинку не оформила у встановленому законом порядку, вирішити питання з нею щодо поділу цього житлового будинку у позасудовому порядку позивачу не надалось можливим. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце його проведення повідомлена, до суду подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с. 49) В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце його проведення повідомлена, до суду подала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. (а.с. 48) Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із ст. 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч.1, 2 ст. 328 ЦК України). Згідно із ст. 355 ЦК України встановлено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Частиною 1 ст. 356 ЦК України зазначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , являється спільною частковою власністю сторін. Відповідно до ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно із ст. 361 ЦК України також зазначено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до вимог ст. 364 ЦК України, позивач як співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. В ході розгляду справи судом встановлено, шо даний будинок вже давно фактично розділений між співвласниками, кожний співвласник окремо користується своєю частиною будинку без перешкод. За змістом ст. 364 ЦК України, виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. В ході розгляду справи сторони дійшли згоди про поділ вказаного житлового будинку. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі. Після виділу частки із спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо) тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них». Відповідно до інформації наданої Шосткинською міською державною нотаріальною конторою Суської області від 08 грудня 2021 року за №392/01-16, після [PERSON] , яка померла [INFO] відкрита спадкова справа за №262/2014. Спадкоємцем, який прийняв спадщину є донька спадкодавця - [PERSON] , 1955 року народження. Інших заяв про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходило. (а.с. 43) Як вже було зазначено, житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований за [PERSON] - 9/25 частин будинку, та за [PERSON] 16/25 часток будинку (форма власності - приватна спільна часткова). (а.с.7, 11, 12) Крім того, позивачем [PERSON] отримано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, цільовим призначенням якої є будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 13, 14) та державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1938 га цільовим призначенням якої є ведення особистого селянського господарства (а.с.15, 16), за адресою: [ADDRESS] . Позивач має окремі комунікаційні системи, окремий вхід у свою частину будинку. Відповідчем [PERSON] спадкові права на 16/25 часток житлового будинку та земельну ділянку після\~ [PERSON] , яка померла [INFO] , - не оформлені. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача в частині припинення права спільної часткової власності та виділ в натурі їй 9/25 частин житлового будинку у самостійний об`єкт (одиницю) нерухомого майна, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка складається із: приміщення площею 57,1 кв.м, до складу, якого входять: коридор №2-1 площею 5,6 кв.м, санвузол №2-2 площею 3,3 кв.м, кухня №2-3 площею 9,5 кв.м, житлова кімната №2-4 площею 19,5 кв.м, житлова кімната №2-5 площею 19,2 кв.м, з господарськими будівлями і спорудами, у вигляді 1/2 частини сараю «Б», гаражів «З», «Г», літньою кухнею «Д», сарай «Е», лазня «И», прибудова до лазні «и», погребу «Пг-1», навісів «К», «Л», вбиральні «У», 1/2 частина огорожі «N 1», що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 5911000000:06:004:0119 є обґрунтованими. Таким чином, поділ майна між співвласниками є однією з підстав для припинення права приватної спільної часткової власності. Отже, юридичним наслідком поділу майна завжди є припинення права спільної часткової власності між колишніми учасниками. Спорідненість правовідносин поділу та виділу ґрунтується на тому, що можливість поділу, як і виділу, залежить від того, чи є річ за своїми характеристиками подільною або не подільною. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача про припинення права спільної часткової власності та виділ в натурі частини домоволодіння є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтверджені судові витрати. Із квитанції №0.02037985966.1 від 03.03.2021, вбачається, що [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 1136 гривень 84 копійки. (а.с.1) З врахуванням вищезазначеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1136 гривень 84 копійки.

Outcome: approved