Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Акціонерне товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ`ПриватБанк», позивач) до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 07.08.2018 у розмірі 261145,53 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 3917,18 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 07.08.2018 між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та відповідачем укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого позивачем емітовано та видано відповідачеві кредитну картку, відкрито картковий рахунок та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, з подальшою зміною кредитного ліміту. Сторони визначили, що договір складається з анкети-заяви, Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифів. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором. У порушення умов Договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 05.11.2020 року заборгованість за кредитом становила 351143,33 грн., яка складається з 261145,53 грн. заборгованості за кредитом, в тому числі 0,00 грн. заборгованості за поточним кредитом, 261145,53 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 89997,80 грн. заборгованості за простроченими відсотками, 0,00 грн - заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 0,00 грн нарахована пеня; 0,00 грн- нарахована комісія. Позивач зазначає, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь- яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 261145,53 грн заборгованість за тілом кредиту. За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 261145,53 грн. та судовий збір в сумі 3917,18 грн. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 04.01.2021 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. 26.01.2021 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому заявлені позовні вимоги не визнає, при цьому, зокрема, зазначає, що позивач заявляє, що відповідачем було підписано певну анкету-заяву, чим він підтвердив свою згоду на те, що підписана заява, разом з «Умовами та правилами надання банківським послуг», «Тарифами», які викладено на банківському сайті, складає між ними та банком договір про надання банківських послуг. Відтак, заявою відповідача підтверджується той факт, що він поінформований про умови кредитування, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі, що на думку сторони позивача, також підтверджується копією паспорту споживчого кредиту. Тоді як, зі змісту позовної заяви та доданих до неї доказів, неможливо встановити ані дату складання та підпису заяви-анкети, ані послуги, за якою звернувся відповідач до банку. Також, наголошує, що не надано докази на підтвердження отримання відповідачем саме кредитної картки Преміальна картка World Black Edition, не надано докази ані про умови кредитування та обслуговування даним видом послуг, ані приведення до відома відповідача про такі умови. Не зрозумілим та не з`ясовується з наданих стороною позивача розрахунків заборгованості, яким чином було вирахувано заборгованість за простроченим тілом кредиту і чим саме вона відрізняється від заборгованості за тілом кредиту, яка дорівнює 0,00 грн. Також вважає, що позовну заяву підписано не уповноваженою особою (а.с.122-131 том 1). 05.03.2021 на адресу суду від представника позивача Єрмолова Є.М. надійшла відповідь на відзив, в якому серед іншого, зазначається, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, підписавши заяву, банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в цих умовах та правилах надання банківських послугах, тарифах банку, договорі банківського обслуговування в цілому. За допомогою встановлених ключів до карткового рахунку, відповідачу надано можливість здійснювати дистанційне обслуговування. Таким чином, банк забезпечив позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою карти та фінансового телефону, на який приходить динамічний пароль. Посилаючись на ту обставину, що відповідач користувався кредитним коштами, погашав частково заборгованість, доводить використання відповідачем кредитних коштів. Обсяг використаних кредитних коштів доведений випискою з рахунку. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Враховуючи норми закону та докази, що містяться в матеріалах справи, можна дійти висновку, що правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті. Долучено додатково докази повноваження представника позивача - адвоката Єрмолова Є.М., яким підписано позовну заяву із укладеними із ним договорами (а.с.141-180 том 1). 16.03.2021 на адресу суду від представника відповідача надійшли письмові заперечення, в яких зазначено, що подані позивачем разом з позовною заявою Умов та Правил, а також Тарифи не являються складовою кредитного договору, оскільки відповідач з ними не ознайомлювався та не підписував, а в анкеті-заяві прямо не передбачені. Представник відповідача звертає увагу на те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості по рахунку відповідача не містить даних про вид, номер його особистого карткового рахунку, окрім цього розрахунок та банківська виписка не містять підпису особи, уповноваженої на здійснення фінансового обліку та звітності, а також дані документи не засвідчені у встановленому законом порядку, як і інші подані позивачем докази. Доводи позивача не підтверджуються поданими ним доказами, вважають позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню (а.с.181-185 том 1). 07.04.2021 на адресу суду від представника позивача надійшли письмові пояснення по справі (а.с.191-199 том 1). 01.11.2021 на електронну пошту суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення по справі (а.с.245-246 том 1). Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити, при цьому, зазначивши, що відповідачем не були підписані Умови та правила надання банківських послуг. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, заслухавши учасників судового процесу, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ч.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом. Судом встановлено, що 07.08.2018 відповідач у справі [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.15-16). Своїм підписом у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку [PERSON] підтвердив, що підписана заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, примірник якого він отримав шляхом самостійного роздрукування з сайту банку. До позовної заяви позивач додав витяг з умов та правил надання банківських послуг та Витяг з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature. Даний витяг не містить підпису відповідача. Разом з тим, в матеріалах справи міститься, зокрема, Паспорт споживчого кредитування/Тарифів Банка з використанням преміальних кредитних карток від 25.04.2019 (а.с.177-178 том). Указаний паспорт споживчого кредитування визначає, зокрема, ставки процентів за користування кредитом, комісії та пені, а також штрафів. Із змісту вказаного паспорту вбачається, що відповідно до умов використання кредитного продукту (кредитної картки) World Black Edition, [PERSON] надано кредит у формі відновлюваної кредитної лінії, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці. Зазначений Паспорт споживчого кредитування підписаний відповідачем. Анкета-заява та паспорт споживчого кредитування підписані клієнтом на електронному сенсорному пристрої (планшеті) електронний пристрій із сенсорним екраном, на якому особа створює цифровий власноручний підпис. До позовної заяви банком також долучено виписку по рахунку відкритому на ім`я відповідача [PERSON] відповідно до якої позичальник користувався кредитними коштами та частково виконував свої кредитні зобов`язання щодо повернення цих коштів, із зазначенням операцій, дати їх проведення, номера картки та суми валютування й залишку на картці (а.с.84-107 том 1), довідку АТ КБ «ПриватБанк», про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку [PERSON] : (№ [NUMBER] , дата відкриття 08.12.2010, термін дії до 01/14; № [NUMBER] , дата відкриття 14.12.2018, термін дії до 12/19; № [NUMBER] , дата відкриття 09.10.2018, термін дії до 09/22; № [NUMBER] , дата відкриття 08.10.2018, термін дії до 03/22) (а.с.14 том 1), а також довідку АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки [PERSON] з якої убачається, що 08.12.2010 відбувся старт карткового рахунку та видано кредитну карту № [NUMBER] , 25.04.2019 відбулась зміна встановленого кредитного ліміту, із встановленням кредитного ліміту 260 000,00 грн та його зменшення 05.02.2020 до 0,00 грн. (а.с. 13 том 1). Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договiр, умови якого встановлені однією iз сторiн у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Заявою та паспортом споживчого кредиту відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. У відповідності з ч. 2. ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Статтею 207 ЦК України не передбачено вичерпного переліку таких документів, тому окрім листів та телеграм можуть використовуватися і інші засоби зв`язку, наприклад електронний або інший інтернет/SMS-ресурс. Частиною 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані Банком умови користування послугами Банку. Стосовно підпису документів на планшеті слід зазначити, що ураховуючи те, що зазначені документи були власноручно підписані сторонами стилусом на екрані електронного сенсорного пристрою (планшет), після чого зображення власноручного підпису переведено у цифрову форму та відображено у анкеті- заяві та паспорті споживчого кредитування, такий підпис вважається електронним підписом - цифровим власноручним підписом. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію», який набрав чинності 30.09.2015 року визначає, що підписання сторонами електронного правочину можливо трьома способами, а саме: якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису (не в нашому випадку);2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (не в нашому випадку); 3) як в нашому випадку - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Крім того, відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 07.08.2018 у останньому реченні анкети-заяви: перед підписанням її сторонами зазначено по те, що (мовою оригіналу): «при использовании мной электронной подписи либо иного аналога собственноручной подписи для подписания этого анкеты-заявления такая подпись приравнивается к моей собственноручной подписи», з чим погодився [PERSON] про свідчить його електронний цифровий підпис . Згідно ст.ст.5, 7, 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», який набрав чинності 28.12.2003 електронний документ -документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Якщо автором створюються ідентичні за документарною інформацією та реквізитами електронний документ та документ на папері, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу. Оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії. Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10.06.2017 договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Ураховуючи вищевикладене власноручний підпис на планшеті є особливим видом власноручного підпису. Також, доведення приєднання до угоди відповідача, дія договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, що узгоджується з ч.2.ст.642ЦК України, згідно якої особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Виконання відповідачем договору із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування (виписка по рахунку та розрахунок заборгованості додаються до позовної заяви). Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). У підтвердження прийняття відповідачем пропозиції Банка щодо укладання та погодження умов кредитного договору надані виписки за договором. Відповідно до ч.1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частинами 1, 2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. У подальшому відповідач, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 25.04.2019, отримав картку типу: Преміальна картка World Black Edition (кредитний ліміт 260 000,00 грн). Номер та строк дії отриманої кредитної картки зазначено у довідці про отримані картки, що додається до позовної заяви. Отримання картки підтверджується фотографією клієнта із карткою, довідці про отримані картки та випискою по рахунку, які додаються до позовної заяви. При цьому, представниками відповідача не оспорювався сам факт користування відповідачем грошовими коштами банківської установи. Інформація щодо встановлення та зміни 25.04.2019 розміру кредитного ліміту підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову. Зі виписки з карткового рахунку відповідача (а.с.84-107 том 1) чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач активно користувався грошима, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку World Black Edition, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, які є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій та які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління Національного банку України від 04.07.2018 року № 75, в редакції, чинній на момент розгляду справи судом, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц, від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18. З розрахунку заборгованості (а.с.9-12) та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Суд звертає увагу, на той факт, що виконаний банком розрахунок заборгованості є належним доказом, оскільки містить детальний розпис нарахованої заборгованості, зокрема, дати здійснення платежів боржником, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Заперечуючи щодо розміру заборгованості та вірності нарахувань наданих позивачем у розрахунку заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк» відповідач, в ході розгляду даної справи свого розрахунку, у встановленому законом порядку до суду не надали та із клопотаннями про призначення судової економічної експертизи до суду не звертались. Посилання представника відповідача на невідповідність наданого позивачем розрахунку та банківської виписки, оскільки останні не підписані особою, уповноваженою на здійснення фінансового обліку та звітності, а також не засвідчені в установленому законом порядку не заслуговують на увагу. Зазначені документи підписані та належним чином засвідчені уповноваженим представником банку. При цьому, слід зазначити, що недотримання вимог ДСТУ не тягне за собою автоматично нечинність цього документу та не спростовує його змісту. За таких обставин, оскільки банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, то між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором. Відповідачем у справі не спростовано доводів позивача щодо отримання, використання, в тому числі і погашення, кредитних коштів. Разом з тим відповідач не виконує умови договору, в зв`язку з чим утворився борг. За наданим позивачем АТ КБ «ПриватБанк» розрахунком заборгованості, станом на 05.11.2020 року у [PERSON] утворилась заборгованість за кредитом становила 351143,33 грн., яка складається з 261145,53 грн. заборгованості за кредитом, в тому числі 0,00 грн. заборгованості за поточним кредитом, 261145,53 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 89997,80 грн. заборгованості за простроченими відсотками, 0,00 грн - заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 0,00 грн нарахована пеня; 0,00 грн- нарахована комісія. При цьому, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість лише в сумі 261145,53 заборгованості за тілом кредиту. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Укладений у вигляді заяви-анкети кредитний договір підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним). Однак, ураховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ "ПриватБанк" не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що, АТ КБ "ПриватБанк" вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. При цьому, суд зауважує, що відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором позичальник зобов`язується повернути всю суму кредиту, яку він отримав від кредитора. Судом встановлено, що заборгованість за тілом кредиту складається з поточної заборгованості (в розрахунку заборгованості це графа «Тіло кредита поточне») та простроченої заборгованості ( графа «Тіло кредиту прострочене»). Прострочений кредит - це кредитні кошти, які були наданні клієнту та не були поверненні у строк, передбачений договором. Відтак, основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів і ця умова є істотним фактором при наданні кредитних коштів. Заперечуючи позовні вимоги, відповідач та його представник не надали суду докази, що б спростували як факт надання кредиту у розмірі, визначеним кредитним договором так і розміру боргу, що є процесуальним обов`язком боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.07.2020 по справі №367/4970/13-ц. Також суд не може погодитися із твердженням представника відповідача про відсутність повноважень представника позивача на подачу позовної заяви. Як видно з матеріалів справи, адвокатом Єрмоловим Є.М. було надано відповідні документи у підтвердження уповноваження його на підписання даної позовної заяви. Усі інші доводи сторін не спростовують наведених вище висновків суду, а тому до уваги судом не беруться. При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Беручи до уваги вищевикладене в своїй сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведені належними доказами, іншим не спростовуються, а відтак підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3917,18 грн.

Outcome: approved