Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 22 грудня 2021 року позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат адвокатського бюро «Калінін і Партнери» Калінін С.К., звернулась до суду із зазначеним позовом, який мотивований тим, що 17 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис №41881 про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») заборгованості в сумі 24738 грн. Приватний нотаріус мотивував виконавчий напис тим, що вона є боржником за кредитним договором №2842357, укладеним 27 серпня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Вважає, що виконавчий напис є протиправним, тобто таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства та не підлягає виконанню, оскільки кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому при його винесенні не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Крім того, вказує, що вона не підписувала в будь-який спосіб вищевказаний кредитний договір з ТОВ «Авентус Україна» та констатує факт, що відповідач надав нотаріусу примірник кредитного договору, який не був посвідчений нотаріально. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, її представник адвокат Калінін С.К. подав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи. Доводи та заперечення відповідача та третіх осіб. Представник відповідача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, своїм процесуальним правом не скористався, заяви про відкладення розгляду справи або його проведення у його відсутність суду не надав. Представник третьої особи Шепетівського відділу ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечив проти задоволення позовних вимог. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся за місцезнаходженням, на адресу суду повернулося поштове відправлення з довідкою відділення Укрпошти, у якій зазначено причину повернення «адресат відсутній за вказаною адресою», вважається таким, що повідомлений про дату судового засідання. Своїм процесуальним правом не скористався, заяви про відкладення розгляду справи або проведення такого у його відсутність суду не надав. Відповідач та третя особа вважаються такими, що належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не повідомили причини неявки, відзив на позов не подали. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 22 грудня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 27 січня 2022 року. Крім того, ухвалою суду від 22 грудня 2021 року задоволено заяву [PERSON] та в порядку забезпечення позову зупинено стягнення у виконавчому провадженні №67450957, відкритому на підставі спірного виконавчого напису, до набрання законної сили рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області по даній справі. Ухвалою суду від 27 січня 2022 року постановлено про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзив не подав. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Встановлені судом фактичні обставини, зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази. Між сторонами виникли правовідносини щодо виконання зобов`язань за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Судом встановлено, що згідно договору про надання споживчого кредиту №2842357 від 27 серпня 2020 року, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , позичальнику надано грошові кошти в сумі 8000 грн. на строк 14 днів, які вона зобов`язалась одержати та повернути, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 17 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №41881, яким запропоновано стягнути з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», якому ТОВ «Авентус Україна» відступлено право вимоги на підставі договору відступлення прав вимоги № ККАУ-21042021 від 21 квітня 2021 року, за кредитним договором №2842357 від 27 серпня 2020 року, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , загальна сума яких складає 24738 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8000 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 15808 грн. та плати за вчинення нотаріусом цього виконавчого напису на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат». Постановою старшого державного виконавця Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Куценко О.М. від 09 листопада 2021 року відкрито виконавче провадження №67450957 з примусового виконання даного виконавчого напису. 25 листопада 2021 року державним виконавцем Куценко О.М. винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів 27416,80 грн. Згідно відповіді начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за вих. №34274/6-21 від 26 липня 2021 року, ГТУЮ у м. Києві зареєстровано приватну нотаріальну діяльність по Київському міському нотаріальному округу Остапенка Євгена Михайловича та видано реєстраційне посвідчення про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності від 06 грудня 2019 року №1774. Наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30 червня 2021 року №1075/6 «Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М.», на підставі пункту 4 частини першої статті 29-1 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. зупинена з 01 липня 2021 року до усунення недоліку. Застосовані норми права. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У статті 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Порядок містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172». У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Мотиви та висновки суду. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову №662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. У своїй постанові Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, зазначив, зокрема: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права в аналогічних правовідносинах дійшла Велика палата ВС у постанові від 21 вересня 2021 року у господарській справі №910/10374/17. Враховуючи те, що договір про надання споживчого кредиту №2842357, укладений 27 серпня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , не був нотаріально посвідчений, таким чином, вчиняючи 17 травня 2021 року виконавчий напис №41881, приватний нотаріус Остапенко Є.М. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23, чим порушив порядок вчинення виконавчого напису. За таких обставин наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Розподіл судових витрат. Відповідно до п. 1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. В зв`язку із задоволенням вимог позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним судовий збір в розмірі 1362 грн. Звертаючись до суду, позивач згідно вимог ст.134 ЦПК України, в позовній заяві зазначила попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що складається з витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Розмір таких витрат має бути співмірним з складністю справи, складністю та обсягом наданих послуг, затраченим адвокатом часом на надання таких послуг, а також ціною позову. Згідно договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 11 листопада 2021 року, адвокатське бюро «Калінін і Партнери» в особі керуючого Калініна С.К. та Загоруйко І.В. уклали договір щодо надання правової допомоги за рішенням суду визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Згідно акту виконаних робіт (наданих послуг) від 17 грудня 2021 року, бюро надало, а клієнт прийняла (отримала) юридичні послуги, на які витрачено 16 год. 30 хв., вартість яких склала 5000 грн., що визначена відповідно до Рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару (винагороди), затверджених Рішенням засновника Адвокатського бюро «Калінін і Партнери» №3/2018 від 17 липня 2018 року. Таким чином, позивач понесла витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн., що підтверджується відповідним меморіальним ордером №@2PL937744 від 15 листопада 2021 року. З урахуванням викладеного, із відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн.

Outcome: approved