Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явив до суду позов до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 6 травня 1973 року Великоговилівською сільською радою, Теребовлянського району, Тернопільської області відповідно до актового запису за №5. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що від шлюбу неповнолітні дітей немає. Їх із відповідачкою сімейне життя впродовж останніх років погіршилось, що призвело до постійних сварок і як наслідок фактичного припинення подружніх відносин. Між ними втрачені почуття поваги та любові, вони не ведуть спільного господарства. З цих підстав вважає, що подальше сімейне життя із відповідачкою та збереження шлюбу, суперечить його інтересам, що мають істотне значення. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2021 року у цивільній справі відкрите провадження та цивільна справа призначена до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Відповідачка [PERSON] відзиву на позов до суду не подавала. Позивач [PERSON] , будучи належно повідомленим, у судове засідання не прибув, подав до суду заяву від 17 січня 2022 року про розгляд справи за його відсутності. Вказав, що заявлені позовні вимоги підтримує та просить задоволити їх у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] , будучи належно повідомленою у судове засідання не прибула, але подала до суду заяву від 10 січня 2022 року про розгляд справи за її відсутності. У заяві зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу погоджується. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] зареєстрували шлюб 6 травня 1973 року відповідно до актового запису за №5 зробленого Великоговилівською сільською радою, Терребовлянського району, Тернопільської області, якою 6 травня 1973 року видане Свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Сімейне життя сторін не склалося, позивач та відповідачка через сварки та непорозуміння втратили почуття поваги та любові один до одного, внаслідок чого не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільного господарства. Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачем зазначено, що подальше спільне життя з відповідачкою та перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин, оскільки судом установлено, що позивач та відповідачка втратили почуття поваги та любові один до одного, не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільного господарства, суд доходить висновку про те, що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання, а позов [PERSON] до задоволення. Також, згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України із відповідачки в користь позивача підлягає до стягнення 908 гривень судового збору сплаченого ним в дохід держави при зверненні до суду із позовною заявою. На підставі наведеного та

Outcome: approved