Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

19 квітня 2021 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав щодо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця. Ухвалою суду від 22 квітня 2021 року було відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, неповнолітню [PERSON] . Цією ж ухвалою було зобов`язано орган опіки та піклування Павлоградської міської ради надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору відповідно до частини 5 статті 19 Сімейного кодексу України. 01 липня 2021 року надійшла уточнена позовна заява [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, Служба у справах дітей Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Згідно уточнених позовних вимог [PERSON] просить позбавити батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] , стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини. Позивач посилається на те, що його син [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] , від цього шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [INFO] батько дітей [PERSON] помер. Після цього дітьми опікується позивач з дружиною. [PERSON] деякий час приділяла дітям увагу, але в подальшому взагалі перестала виконувати батьківські обов`язки, не приймає участі у вихованні та забезпеченні неповнолітньої дочки [PERSON] . 21 вересня 2021 року надійшов висновок органу опіки та піклування Павлоградської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] . Неповнолітня [PERSON] на теперішній час досягла віку чотирнадцяти років. Як передбачено частиною 1 статті 18 Сімейного кодексу України, кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Позовні вимоги безпосередньо стосуються сімейних прав та інтересів неповнолітньої дитини, яка досягла віку чотирнадцяти років і згідно діючого законодавства має право самостійно приймати участь у судовому засіданні. Тому неповнолітню [PERSON] ухвалою суду від 18 жовтня 2021 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. 07 грудня 2021 року надійшла заява [PERSON] про розгляд справи без її участі, за змістом цієї заяви [PERSON] не заперечує проти задоволення позовних вимог. У підготовче засідання сторони не з`явились, надійшли заяви про розгляд справи у їхню відсутність. За змістом цих заяв позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, відповідач [PERSON] позов визнає. У зв`язку з визнанням позову відповідачем суд вважає за доцільне ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження, як передбачено частиною 3 статті 200 ЦПК України. Відповідно до положень частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. З доданих до справи матеріалів видно, що [PERSON] є матір`ю неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.15, 21). Батько дитини - [PERSON] помер [INFO] (а.с.18). Довідками з місця проживання, медичними довідками та шкільними характеристиками, доданими до позовної заяви, підтверджується, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , з 2019 року постійно проживає у сім`ї діда - [PERSON] за адресою [ADDRESS] , навчається у Павлоградській загальноосвітній школі №5. Мати проживає окремо від дитини, вихованням [PERSON] займається переважно дідусь, який відвідує батьківські збори, підтримує зв`язок з класним керівником. Дитина стоїть на диспансерному обліку у КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Павлограда», проходить амбулаторне обстеження. На прийом до лікаря дитина приходить завжди в супроводі дідуся - [PERSON] . Мати не приймає участі у лікуванні дитини. (а.с.23-25, 29) Органом опіки та піклування надано висновок № 478 від 14 вересня 2021 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] (а.с.77-78). У висновку органу опіки та піклування зазначено, що у [PERSON] відбиралися пояснення з питання позбавлення її батьківських прав. Відповідач пояснила працівникам служби у справах дітей, що у 2019 році у її дочки [PERSON] знайшли захворювання, [PERSON] запропонував допомогу у лікуванні дитини та тимчасове проживання дитини з ним. Вона погодилася, оскільки не має стійкого фінансового положення. У 2020 році вона їздила до Польщі на заробітки, наразі повернулася в Україну, але не може забрати дитину до себе через відсутність умов проживання та важке матеріальне становище. В інтересах дитини згодна на позбавлення її батьківських прав. Таким чином матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] не виконує батьківські обов`язки по вихованню та утриманню дитини [PERSON] , не опікується дитиною, не приймає участі у її лікуванні, фактично переклала виконання батьківських обов`язків на діда [PERSON] . Визнання [PERSON] позову про позбавлення батьківських прав свідчить про те, що відповідач не бажає змінювати своє відношення до виконання батьківських обов`язків, не має наміру турбуватися про дитину, її цілком влаштовує те, що вихованням дитини займаються інші особи. Судом не отримано даних про наявність будь-яких об`єктивних перешкод для належного виконання відповідачем батьківських обов`язків. [PERSON] свідомо не виконує обов`язок по вихованню дитини, не цікавиться навчанням дитини та станом її здоров`я, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. За таких обставин неповнолітня [PERSON] фактично не має законного представника, тому з метою захисту інтересів дитини, враховуючи тривале і злісне невиконання батьківських обов`язків відповідач має бути позбавлена батьківських прав. Згідно з частиною 3 статті 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відомостей про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх чи непрацездатних осіб, окрім дочки [PERSON] , суду не надано, тому аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір при зверненні до суду у розмірі 1816 грн, що підтверджується дублікатом квитанції № 0.0.2092304627.1 від 17 квітня 2021 року (а.с.1) Згодом позовні вимоги були зменшені позивачем, розмір судового збору підлягав сплаті в частині позбавлення відповідача батьківських прав у розмірі 908 грн. Тому згідно з пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», у розмірі переплаченої суми (908 грн) судовий збір підлягає поверненню позивачу. Як передбачено частиною 1 статті 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, подавши відповідну заяву, наявні підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (454 грн). Загальна сума судового збору, що підлягає поверненню позивачу з державного бюджету, складає 1362 грн. Інші 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду (454 грн), у зв`язку із задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. В частині стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 50 відсотків від мінімального розміру, встановленого законом за подання позову майнового характеру станом на день звернення позивача до суду (454 грн).

Outcome: approved