Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 16.07.2005 вона уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі у них народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що з кінця 2020 року вони з відповідачем подружнім життям не живуть, спільного господарства та побуту не ведуть. За час перебування у шлюбі вони також часто розходилися. Через відсутність взаємоповаги у них склалися неприязні стосунки. За весь вказаний період вони майже не спілкуються. Позивач стверджує, що через постійні сварки, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства їхній шлюб розпався. Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам. Рішення про розірвання шлюбу прийнято давно, примирення між ними неможливе. А тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Через представника позивач подала до суду заяву згідно якої просить розглянути справу без її участі, зазначаючи, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі, 16.07.2005 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видане виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 25.01.2007 року виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 02.08.2018 року виконавчим комітетом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, відповідно. Як встановлено згідно пояснень позивача та не спростовано відповідачем, шлюбні відносини між сторонами припинені, вони проживають окремо з кінця 2020 року, спільного господарства не ведуть. За час перебування у шлюбі внаслідок різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства між сторонами постійно виникали сварки, що призвело до втрати між ними взаємоповаги та виникнення неприязних стосунків між сторонами. Позивачка бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, зазначаючи, що збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме її інтересам, про що свідчить зміст позовної заяви. Відповідач, згідно поданої до суду заяви від 03.02.2022 року, позов визнав. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved