Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

У грудні 2021 року Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Миколаївського обласного управління АТ "Ощадбанк" (далі - Банк) звернулося до суду з указаним позовом. Позовні вимоги\~обґрунтовують тим,\~ що 31 липня 2020 року між Акціонерним товариством "Державний Ощадний банк України" та [PERSON] було підписано заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) у відповідності до вимог Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на підставі якого відповідач ініціював встановлення на його картковий рахунок кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на строк користування коштами до закінчення строку дії платіжної картки. При підписанні вказаної заяви сторони погодили фіксовану процентну ставку у розмірі 0,001 % річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду та випадку припинення трудового договору між клієнтом та організацією, або розірвання договору зарплатного проекту, укладеного між банком та організацією, відрахування або закінчення навчання клієнта у навчальному закладі, а також сторони погодили комісійну винагороду за обслуговування використаної частини встановленого кредиту у розмірі 3,2%, яка сплачується щомісячно у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду, а також 0,001% річних за користування кредитними коштами протягом Грейс періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки, та 2,99% розмір комісійної винагороди за зняття готівкових коштів, наданих в кредит. Позивач належним чином виконав всі умови договору, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитним коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте, відповідач своїх обов"язків за договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків у встановлені договором строки та порядку належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 03 листопада 2021 року становить 14014,71 грн, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 12043,61 грн; заборгованість за відсотками/комісія - 1906,14\~грн; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 40,59 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів/комісії - 13,96 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів/комісії - 10,41 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 14014,71 грн грн та понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00грн. Учасники процесу у судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 31 липня 2020 року між Акціонерним товариством "Державний Ощадний банк України" та [PERSON] було підписано заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на підставі якого відповідач ініціював встановлення на його картковий рахунок кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на строк користування коштами до закінчення строку дії платіжної картки (а.с.22-23). Пунктом 3.3 блоку 3 заяви, сторони визначили максимальний розмір кредиту в сумі 250000,00 грн та погодили фіксовану процентну ставку у розмірі 0,001 % річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду та випадку припинення трудового договору між клієнтом та організацією, або розірвання договору зарплатного проекту, укладеного між банком та організацією, відрахування або закінчення навчання клієнта у навчальному закладі, а також сторони погодили комісійну винагороду за обслуговування використаної частини встановленого кредиту у розмірі 3,2%, яка сплачується щомісячно у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду, а також 0,001% річних за користування кредитними коштами протягом Грейс періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки, та 2,99% розмір комісійної винагороди за зняття готівкових коштів, наданих в кредит. Підписанням вказаної заяви, відповідач підтвердив, що ознайомився з умовами користування кредитною лінією (кредитом), паспортом споживчого кредиту, таблицею загальної вартості кредиту, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (п. 4.1.4. блоку 4 заяви). Рух коштів по рахунку, відкритому на ім`я [PERSON] і користування останнім кредитними коштами підтверджується наданою позивачем випискою по картковому рахунку (а.с.7-9). Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача перед Банком за вказаним кредитним договором, станом на 03 листопада 2021 року, складає 14014,71 грн, з яких: 12043,61 грн - заборгованість за основним боргом (кредитом), 1906,14 грн - заборгованість за відсотками/комісія, 40,59 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 13,96 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів/комісії, 10,41 грн - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів/комісії (а.с.5-6). Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (ст.ст.\~610,\~612 ЦК України). Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено судом, відповідач здійснював витрати грошових коштів в межах кредитного ліміту і вчасно не погашав заборгованість. Розмір заборгованості підтверджується наданими банком випискою руху коштів по рахунку та детальним розрахунком заборгованості. Відповідач не довів належного виконання зобов"язань за кредитним договором, розрахунок заборгованості не спростував, відзив на позов не надав. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у заявленому розмірі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved