Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

28 жовтня 2021 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за її місцем проживання. В обґрунтування позову вказує на те, що між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного життя сторони мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Спільне з відповідачем життя не склалось, більше п`яти років вони проживають окремо. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2016 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. 21 лютого 2017 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, а саме про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з 11 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, та про стягнення на користь [PERSON] аліментів на її утримання у твердій грошовій сумі 500,00 грн. щомісячно з 11 листопада 2016 року і до досягнення дитиною трьох років. Протягом останніх п`яти років відповідач сплатив аліменти на дитину один раз у листопаді 2017 року, заборгованість по сплаті аліментів станом на липень 2021 року складає 49 428,67 грн. Після того, як сторони почали проживати окремо, з січня 2016 року відповідач взагалі перестав спілкуватись з дитиною - [PERSON] , востаннє бачив дочку, коли їй виповнилось 1,5 роки, перестав виходити на зв`язок. На даний момент позивач разом з дочкою вже тривалий час постійно проживають разом з батьками позивача за адресую: [ADDRESS] . Позивач є повноцінним членом суспільства без будь-яких проявів аморальної поведінки, зловживання алкоголю або наркотичних чи психотропних засобів. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Вважає, що в інтересах дитини необхідно визначити місце проживання дочки [PERSON] з мамою, так, як малолітня дитина постійно проживала разом з нею та батьками позивача за адресою: [ADDRESS] . Відповідач взагалі не цікавиться на протязі останніх п`яти років своєю дитиною, ніколи не виконував як батько жодного з визначених сімейним законодавством обов`язків, хоча жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місцеперебування дитини, а з боку позивача ніколи не створювались перешкоди у спілкуванні з дочкою та прийманні участі у її вихованні. На даний момент відомості про відповідача встановлено зі змісту листа від 30 липня 2021 року, який надано Московським обласним судом Російської Федерації, що підсудний [PERSON] , [INFO] , знаходиться під вартою по кримінальній справі № 2-2/2021 з 15 жовтня 2016 року по теперішній час. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача - [PERSON] не з`явилась, але надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - Медведєва В.О. в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги [PERSON] підтримала в межах наданого висновку органу опіки та піклування. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 03 серпня 2013 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 409, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 03 серпня 2013 року (а.с. 10). Від подружнього життя у сторін народилась спільна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 01 жовтня 2014 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1086 (а.с. 9). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2016 року по справі № 204/4487/2016-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 11). Вказане рішення суду набрало законної сили 31 жовтня 2016 року. Позивач [PERSON] разом з малолітньою [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою № 7598 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 08 липня 2021 року, виданою Відділом обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (а.с. 12). Звертаючись у жовтні 2021 року до суду з даним позовом позивач [PERSON] просила визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за її місцем проживання, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] протягом останніх п`яти років дитиною не цікавиться, своїх батьківських обов`язків не виконує, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Так, відповідно до статті 291 ЦК України фізична особа незалежно від віку та стану здоров`я має право на сім`ю. Фізична особа не може бути проти її волі розлучена з сім`єю, крім випадків, встановлених законом. Фізична особа має право на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. Ніхто не має права втручатися у сімейне життя фізичної особи, крім випадків, передбачених Конституцією України. Приписами статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. У статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. На теперішній час малолітній [PERSON] , [INFO] , виповнилось 7 повних років. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Тобто, вирішальними обставинами, які впливають на визначення місця проживання дитини, яка не досягла віку десяти років є: ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків; прихильність дитини та стан її здоров`я; заборона передачі дитини на проживання тому з батьків хто не має самостійного доходу; висновок органу опіки та піклування та інші суттєві для справи обставини до яких можливо віднести умови проживання, зручність розташування житла та інше. Судом встановлено, що постановою державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Цибульської А.В. від 15 вересня 2017 року було відкрито виконавче провадження ВП № 54712706 з виконання виконавчого листа № 204/7370/16-ц, виданого 21 лютого 2017 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з 11 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 15). Однак, відповідач [PERSON] свій обов`язок щодо утримання малолітньої дитини [PERSON] не виконує, аліменти на утримання дочки не сплачує, у зв`язку з чим станом на 13 липня 2021 року відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 49 428,67 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості згідно виконавчого листа № 204/7370/16-ц, складеним державним виконавцем Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кутовою І.О. (а.с. 13). З вказаного розрахунку заборгованості також вбачається, що за весь період стягнення аліментів станом на 13 липня 2021 року відповідач сплатив аліменти на утримання дитини лише один раз - у листопаді 2017 року на суму 6 000,00 грн. З довідки № 2-2/21 від 30 липня 2021 року, виданої Московським обласним судом Російської Федерації, вбачається, що в провадженні Московського обласного суду знаходиться кримінальна справа відносно [PERSON] та ін. Підсудний [PERSON] , [INFO] , тримається під вартою по кримінальній справі № 2-2/2021 з 15 жовтня 2016 року по теперішній час (а.с. 23). Згідно довідки, виданої Амбулаторією ЗПСМ № 6 КНП «ДЦПМСД № 7» ДМР, [PERSON] , [INFO] , спостерігається в амбулаторії № 6 КНП «ДЦПМСД № 7» з дня народження, догляд за дитиною здійснює мати - [PERSON] , батько в догляді за дитиною участі не приймає (а.с. 18). У період з 03 вересня 2018 року по 31 серпня 2020 року малолітня [PERSON] відвідувала групу дошкільного навчального закладу (ясла-садок) при Комунальному навчальному закладі Навчально-виховний комплекс № 30 «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад (ясла-садок)» Дніпровської міської ради та з 01 вересня 2020 року була зарахована до першого класу, переведена до другого класу цього закладу, що підтверджується довідкою № 71 від 01 липня 2021 року (а.с. 19). У вказаній довідці також зазначено, що дитина проживає з матір`ю, батько в житті та вихованні дитини за весь період не приймає ніякої участі, жодного разу в закладі за весь навчальний період його не бачили. Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] свої батьківські обов`язки щодо малолітньої [PERSON] не виконує, участі у вихованні дитини не приймає. Позивач з 09 квітня 2019 року працює в Приватному акціонерному товаристві «АПК-Інвест» на посаді діловода, за період з грудня 2020 року по травень 2021 року розмір нарахованої їй заробітної плати становить 77 987,79 грн., що підтверджується довідкою № 132/з від 30 червня 2021 року, виданою Приватним акціонерним товариством «АПК-Інвест» (а.с. 20), а за період з 01 травня 2021 року по 31 жовтня 2021 року розмір нарахованої їй заробітної плати становить 77 855,65 грн., до підтверджується довідкою про заробітну плату й інші доходи № 280/з від 23 листопада 2021 року, виданою Приватним акціонерним товариством «АПК-Інвест» (а.с. 36). Згідно довідки, виданої 02 липня 2021 року Амбулаторією ЗПСМ № 6 КНП «ДЦПМСД № 7» ДМР, [PERSON] здорова, на «Д» обліку не знаходиться (а.с. 18). В реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями КП «ОМПЦЛЗ» ДОР [PERSON] також не знаходиться, що підтверджується довідкою № 6660 від 24 листопада 2021 року, виданою КП «ОМПЦЛЗ» ДОР (а.с. 37). Згідно характеристики на [PERSON] , виданої Комунальним навчальним закладом Навчально-виховний комплекс № 30 «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад (ясла-садок)» Дніпровської міської ради, остання характеризується позитивно (а.с. 16). Дитина позивача та відповідача - [PERSON] згідно характеристики, виданої Комунальним навчальним закладом Навчально-виховний комплекс № 30 «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад (ясла-садок)» Дніпровської міської ради, також характеризується позитивно (а.с. 17). Відповідно до ч. 2 ст. 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Наявні в матеріалах справи докази вказують на відсутність виключних обставин, в тому числі і на відсутність обставин, передбачених ч. 2 ст. 161 СК України, які б перешкоджали передачі дитини для проживання разом з її матір`ю. Статтею 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно Висновку про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] (а.с. 40-41), затвердженого розпорядженням Голови Центральної адміністрації Дніпровської міської ради № 97-р від 08 грудня 2021 року (а.с. 39), вбачається, що Центральна адміністрація Дніпровської міської ради вважає доцільним визначити місце проживання малолітної дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Вирішуючи спір про визначення місця проживання дитини суд також враховує вік малолітньої дитини, її стать, забезпечення позивачем необхідних умов побуту, виховання, розвитку дитини як дівчинки, відсутність фактів, які б давали підстави вважати залишення дитини з матір`ю недоцільним для нормального життя, здоров`я і морального виховання дитини, наявність позитивної характеристики позивача, стабільність її заробітку, висновок органу опіки та піклування, яким визнано доцільним проживання дитини з матір`ю. Позивачем створені всі умови для нормального розвитку, освіти та виховання доньки, матеріально побутові умови за місцем проживання позивача відповідають вимогам житлового приміщення, містять все необхідне для проживання малолітньої дитини. Підсумовуючи все вищенаведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, законними, в повному обсязі доведеними, а тому підлягають задоволенню, що обумовлює визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі ст.ст. 19, 141, 160, 161 СК України, ст. 291 ЦК України, Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved