Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до представництва компанії «ЛОТ С.А.» у якому просить, з урахуванням доповнень до позову, стягнути з відповідача на свою користь вартість авіаквитків у розмірі 16 292,00 грн та 134 000 грн на відшкодування завданої моральної шкоди. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в серпні 2020 року позивач отримав візу США типу В1/В2 (Бізнес візу) на 10 років. 26.10.2020 року були придбані проїзні документи на переліт рейсом LО 752 Київ - Варшава 01.11.2020 року, який повинен був відправлятися з терміналу D о 14.05 годині із Міжнародного аеропорту Бориспіль та летіти через Варшаву до New York рейсом LО 26 Варшава - New York авіакомпанією Польські авіалінії «ЛОТ С.А.». Вартість квитків склала 16 000 грн. (шістнадцять тисяч грн.) Проте, 1 листопада 2020 року представник авіакомпанії Польські авіалінії «ЛОТ С.А.» не пустив його на борт літака, мотивуючи, що у нього відсутній «NationalSnterest Exceptions» з посольства США. Ні при купівлі квитка та аж до самої реєстрації на літак відповідач не повідомив його про необхідність мати додаткові документи. При цьому, відповідачу було відомо всі можливі способи зв`язку з ним. Крім того, згідно прокламації Президента США №9993 і №9996 від 01.10.2020 року даний документ потрібен для пасажирів за такими видами (типами) віз: Л,М1,Р1. Згідно наказу Державної авіаційної служби України п.1 Глави 1 розділу 25 пасажир відповідає за додержання всіх необхідних для подорожі документів, зокрема віз, дозволів, довідок тощо, а також за виконання вимог законодавства щодо виїзду, в`їзду, транзиту країни відправлення, прибуття та транзиту. Відповідач у своїй відповіді на адвокатський запит написав, що саме пасажир відповідає за документи перед прикордонними службами, які необхідні для подорожі, авіаперевізник не відповідає за наслідки недотримання пасажиром вимог законодавства країн відправлення, прибуття та транзиту та зазначив, що необхідність мати «NationalSnterest Exceptions» від посольства США для громадян України, а позивач громадянин Республіки Грузія. У зв`язку з чим, вважає неправомірною відмову представника авіакомпанії Польські авіалінії «ЛОТ С.А.» у наданні послуги. Йому завдано моральну шкоду, оскільки він довго очікував на цю поїздку вся його сім`я мешкає в США. Останній візит в США у нього був аж у 2019 році. Така не правомірна відмова представником відповідача призвела до додаткових і не запланованих витрат. Душевних страждань із-за того, що з родиною побачиться не вдалося в запланований час та відчуттям безсилля. Із-за таких не правомірних дій представника відповідача побачитися з сім`єю позивач зміг лише 05.11.2020 року. Одночасно з цим також і страждала сім`я відчуваючи безсилля. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2020 року визначено головуючого суддю Васильченко О.В. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 27.01.2021 року справу прийнято до розгляду і та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2021 року, цивільну справу передано судді Подільського районного суду міста Києва Скрипник О.Г, у зв`язку зі звільненням судді Васильченка О.В . Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05.05.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 13.07.2021 року представник відповідача Загородня Т.В. подала відзив на позов, у якому зазначила, що відповідач діяв в межах чинного законодавства, позивач 01.11.2020 року не скористався послугами Авіакомпанії Polskie Linie Lotnicze «LOT» S.A. у зв`язку з тим, що не мав необхідних документів для подорожі у зв`язку з чим не мав права здійснювати свою подорож транзитом через Польщу. Авіакомпанії не відповідає за наслідки недотримання пасажиром вимог законодавства країн відправлення, прибуття та транзиту, підстави для задоволення позову відсутні. Щодо вимог позивача про повернення коштів, то вони були задоволені в повному обсязі, здійснено повернення коштів 31.03.2021 року. Представник в судовому засіданні на вимогах позову наполягав, з підстав викладених у позові. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву у якій просить розглянути справу у її відсутності, у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступного висновку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 26.10.2020 року придбав проїзний документ на переліт 01.11.2020 року рейсом LО 752 Київ - Варшава, який повинен був відправлятися з терміналу D о 14.05 годині із Міжнародного аеропорту Бориспіль та летіти через Варшаву до New York рейсом LО 26 Варшава - New York авіакомпанією Polskie Linie Lotnicze «LOT» S.A. 01.11.2020 року не скористався послугами Авіакомпанії Polskie Linie Lotnicze «LOT» S.A. у зв`язку з тим, що не мав необхідних документів для подорожі та не мав права здійснювати свою подорож транзитом через Польщу. Згідно з частиною першою статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України (частина друга статті 3 ЦПК України). Аналогічне положення міститься у частині другій статті 3 Повітряного кодексу України. Відповідно до Преамбули Повітряного кодексу України, Повітряний кодекс України встановлює правові основи діяльності в галузі авіації. Згідно з частиною першою статті 3 Повітряного кодексу України дія цього Кодексу поширюється на фізичних та юридичних осіб незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості, які провадять діяльність у галузі авіації та використання повітряного простору України. Правовідносини у галузі авіаперевезення регулюються Конвенцією про уніфікацію деяких правил міжнародних повітряних перевезень від 28 травня 1999 року, яка набрала чинності для України 06 травня 2009 року (далі - Монреальська конвенція), правилами повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу, затвердженим наказом Міністерством Юстиції України №1239 від 26.11.2018р. (далі - Правила повітряних перевезень пасажирів і багажу), резолюціями та рекомендованої практики Міжнародної асоціації повітряного транспорту (ІАТА), стандартів та рекомендованої практики Міжнародної організації цивільної авіації (ІСАО). Відповідно до статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Згідно зі статтею 910 ЦК України за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов`язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов`язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів). Згідно з пунктами 1, 2 глави 1 розділу ІV Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу пасажирський квиток та багажна квитанція є підтвердженням укладення договору про перевезення та відображають його умови. Квиток надає право пасажиру на переліт відповідним рейсом (рейсами) і зобов`язує перевізника здійснити відповідне перевезення пасажира та його багажу, а також надати інші послуги, пов`язані з перевезенням, згідно з умовами договору перевезення, крім випадків, визначених у пункті 4 цієї глави. Положеннями, які міститься у розділу XXV «Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, адміністративні формальності: Документи для подорожі зазначено, пасажир відповідає за одержання всіх необхідних для подорожі документів, зокрема віз, дозволів, довідок тощо, а також за виконання вимог законодавства щодо виїзду, в`їзду, транзиту країни відправлення, прибуття та транзиту. Авіаперевізник не відповідає за наслідки недотримання пасажиром вимог законодавства країн відправлення, прибуття та транзиту або відсутності у пасажира необхідних для подорожі документів. На вимогу авіаперевізника пасажир має пред`явити уповноваженим особам авіаперевізника, представникам відповідних державних органів усі документи на виїзд, в`їзд, транзит, щодо стану здоров`я та інші документи, що вимагаються застосовуваними законами. Авіаперевізник має право робити копії документів пасажира для подорожі та зберігати їх у порядку, встановленому законодавством України. Авіаперевізник має право відмовити в перевезенні пасажиру, який не виконав застосовуваних законів або документи якого не оформлено належним чином. Відповідно до п.14.1 глави 14 Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу пасажир несе відповідальність за виконання всіх пов`язаних з подорожжю правил, рекомендацій, інструкцій, вказівок і вимог, що діють на території держави, з якого він вилітає, в яке слід і над територією якого здійснює політ, а також за дотримання правил та інструкцій Перевізника. Перевізник, його співробітники, агенти, представники та довірені особи не зобов`язані надавати допомогу пасажирам і третім особам, а також надавати інформацію, то стосується отримання необхідних документів (в тому числі отримання віз) або виконання діючих правил. Вони не несуть відповідальності за наслідки, що виникли в результаті неправильного сприйняття інформації, а також неотримання таких документів (в тому числі віз) або невиконання діючих норм. Відповідно до п.14.2 глави 14 Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу Пасажир зобов`язаний надати усі виїзні, в`їзні і такі, що стосуються стани здоров`я документи, інші документи згідно з нормами законодавства і вимогами компетентних державних органів, а також у зв`язку з цими правилами і вимогами дозволити перевізникові зробити і зберігати копії цих документів. Перевізник має право відмовити в перевезенні пасажира, який не дотримується чинних норм законодавства і вимог, або його документи неправильно оформлені, або який відмовляється надавати на вимогу перевізника необхідні документи. Крім того, з огляду на нестабільну епідемічну ситуацію, пасажири перед придбанням квитка зобов`язані перевіряти самостійно документи та процедури необхідні для перетину кордону країни, в яку мають намір їхати. Інформація про актуальні процедури безпеки та про обмеження, які застосовуються в окремих країнах, серед інших джерел, доступними є на: веб-сторінках Міжнародної асоціації повітряного транспорту ІАТА, Міністерств закордонних справ, Посольств конкретних країн, Консульств та відповідних Міністерств охорони здоров`я. Процедури слід перевіряти постійно, оскільки обмеження можуть змінюватися. Пасажири, які не мають необхідних документів і відповідно не мають права в`їзду в країну, не можуть бути допущені на борт літака. На сторінці https://www.facebook.com/usdos.ukraine/post/10158083399676936 посольства США в Україні зазначено: якщо у вас є дійсна віза в США, і впродовж останніх 14 днів, що передують вашій поїздці до США, ви перебуваєте в Україні або в іншій країні, на яку не поширюються описані нижче обмеження, пов`язані з СОVID-19, ви можете вирушати до США. Якщо ви прямуєте до США транзитним рейсом, вам потрібно ретельно зважати на обмеження, пов`язані з СОVID-19, та планувати вашу поїздку відповідно. Під час подорожі до США, транзит через певні країни, куди відносяться країни Шенгенської зони, Великобританія, Ірландія, Китай, Іран чи Бразилія, наразі заборонений для більшості іноземців з візами. Дізнатися більше про поточні обмеження та винятки можна тут: https://ua.travel.state.gov/…/presidential-proclamation… Дія цих правил не поширюється на громадян США чи законних постійних мешканців США (власників "зеленої картки"), які бажають поїхати додому з України. Громадяни США повинні переглянути нещодавні сповіщення, опубліковані за посиланням: https://ua.usembassy.gov/.../security-and-travel.../ Враховуючи вищевикладене, позивач, не мав права подорожувати транзитом через Польщу так як не є громадянином США та не є власником «зеленої картки». Відповідно до пункту 1 розділу X Наказу Державної авіаційної служби України від 26.11.2018 року №1239, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 лютого 2019 року за № 141/33112 «Про затвердження Авіаційних правил України «Правила повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу», авіаперевізник має право відмовити в перевезенні на будь-якому етапі повітряного перевезення, анулювати бронювання або зняти пасажира з борту повітряного судна: у зв`язку з необхідністю виконання вимог законодавства країни місця відправлення, місця прибуття або транзиту; на вимогу уповноважених органів державної влади. Пасажир, якому відмовлено у повітряному перевезенні або в подальшому перевезенні з причин, визначених у пункті 1 цього розділу, має право на примусове повернення сплачених ним коштів згідно з пунктами 1, 2 глави 2 розділу XVIII цих Авіаційних правил. В судовому засіданні встановлено, що відповідач повернув позивачу вартість квитків на авіарейс, який було скасовано на вимогу уповноважених органів державної влади, про що не заперечував представник позивача. 26.10.2020р. було придбано авіаквиток № 0803887390354 на ім 'я позивача за маршрутом: Київ -Варшава -Нью-Йорк (дата: 01.11.2020, рейс LО 752; LО 02б)-Варшава (дата: 14.11.2020, рейс LО 027) - Київ (дата: 15.11.2020, рейс LО 753). За авіаквиток №0803887390354 позивачем було сплачено 4.055 NОК - що еквівалентно українській гривні на дату придбання авіаквитка: 12 408,00 грн. Країна продажу авіаквитка №080388 7390354 - Норвегія. У відповідності розділу XVIII «Повернення коштів», Правил повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу» №1239 від 26.11.2018 пункту 1. «Загальна процедура повернення коштів»: Повернення коштів за невикористаний квиток (його частину) авіаперевізник здійснює за місцем придбання квитка або в головному офісі авіаперевізника (офісі з продажу перевезень авіаперевізника) і в тій валюті, у якій квиток було оплачено. У разі якщо оплату було здійснено електронними засобами переказу коштів (банківською карткою), кошти повертаються на платіжну картку, з якої було здійснено платіж за квиток. 31.03.2021р. позивачу електронним переказом було здійснено повернення коштів в повному обсязі за авіаквиток № 0803887390354 в сумі 12 408 грн. 00 коп, що підтверджується інформацією з SIRAX. Одночасно, суд звертає увагу на те, що за положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За правилами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення вартості авіаквитків у розмір 16 292,00 грн. Вимоги про відшкодування моральної шкоди за міжнародні перевезення не передбачені Монреальською конвенцією. Тому в задоволенні цих вимог належить відмовити.

Outcome: dismissed