Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

12.04.2021 року позивач звернулася до Франківського районного суду м. Львова з позовом про продовження нарахування та сплати аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON] , 2002 року народження та сина [PERSON] , 2005 року народження в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку з розрахунку на кожну дитину, а також продовжити нарахування та щомісячне стягнення аліментів з [PERSON] на її користь щодо сина [PERSON] на час його навчання у вищому учбовому закладі з 02.10.2020 року по 30.06.2024 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно виконавчого листа №465/6644 від 19.06.2019 року, виданого Франківським районним судом м.Львова передбачено стягнення з [PERSON] на її користь на утримання синів [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку з розрахунку на кожну дитину, починаючи з 30.10.2018 року. З 2005 року вона самостійно виховує синів, повністю забезпечує належним харчуванням, одягом, оплачує витрати на навчання та розвиток дітей, оплачує різні культурні заходи, самотужки організовує щорічний відпочинок дітей на морі, різноманітні туристичні поїздки, оплачує витрати на лікування. Допомоги у вихованні дітей, догляду за ними, витратах на забезпечення життєдіяльності, навчання, лікування та оздоровлення дітей відповідач на себе не бере. 02.10.2020 року старшому синові виповнилося 18 років і нарахування аліментів на його утримання було припинено. Син продовжує навчання у вищому учбовому закладі та є студентом 1-го курсу денної форми навчання Інституту комп`ютерних наук та інформаційних технологій, а тому просить продовжити нарахування та стягнення аліментів з [PERSON] на її користь. Просить продовжити стягнення з часу досягнення сином повноліття [INFO] , оскільки внаслідок складної епідеміологічної ситуації важко отримати певні довідки. Крім того відповідач має заборгованість зі сплати аліментів та почав сплачувати такі тільки з 2018 року. Ухвалою від Франківського районного суду м.Львова від 05.05.2021 року справу передано на розгляд Пустомитівського районного суду Львівської області. 17.09.2021 року матеріали справи були отримані Пустомитівським районним судом Львівської області. Ухвалою від 22.09.2021 року відкрито спрощене провадження у справі з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила такі задоволити. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить на наступних висновків. Як зазначила позивач та вбачається з матеріалів справи сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.10.2002 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31.03.2005 року. Згідно виконавчого листа, виданого Франківським районним судом м. Львова 19.06.2019 року, збільшено розмір аліментів та стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку з розрахунку на кожну дитину, починаючи з дня звернення позивача до суду, тобто з 30.10.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Як вбачається з довідки Національного університету «Львівська політехніка» від 08.08.2020 року №1/253, [PERSON] є дійсно студентом 1 курсу денної форми навчання Інституту комп`ютерних наук та інформаційних технологій Національного університету «Львівська політехніка». Закінчення навчання 30.06.2024 року. Денна форма навчання призводить до неможливості студента офіційно працювати та отримувати доходи, а отже дитина об`єктивно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, адже сама по собі денна форма навчання позбавляє повнолітню дитину сторін можливості працювати та утримувати себе самостійно і за таких умов дитина потребує матеріальної допомоги від своїх батьків. У постанові Верховного Суду від 23.01.2019 в справі №346/103/17, суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Статтею 199 СК України визначено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Приписами ч.1 ст. 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~досяг повноліття\~і його\~вік перевищує\~18\~років та\~є меншим\~23\~років,\~він продовжує\~навчання та\~потребує матеріальної\~допомоги,\~а відповідач\~має можливість\~надавати матеріальну\~допомогу повнолітньому\~синові,\~у зв`язку\~з його\~навчанням в\~учбовому закладі,\~оскільки не\~заперечив позовних\~вимог та\~не надав\~відзиву на\~такий. В силу вимог ст. ст. 191, 201 СК України, аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду. Згідно ст. 199 СК України, аліменти слід стягувати до припинення навчання, але не довше, як до досягнення сином віку двадцяти трьох років. Таким чином суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягувати\~аліменти, починаючи з часу звернення позивачки до суду з даним позовом, а не з часу досягнення дитиною повноліття, як просила позивач. Як зазначила позивачка, розмір аліментів на двох дітей складає 1/3 всіх видів заробітку (доходу), отже розмір аліментів на одну дитину складає 1/6 всіх видів заробітку. Таким чином з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивачки на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання в Інституті комп`ютерних наук та інформаційних технологій Національного університету «Львівська політехніка», в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше прожиткового мінімуму встановленого для відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи частково позов, на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved