Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

У провадженні Балаклійського районного суду Харківської області перебувала цивільна справа № 610/2922/21 (пр. № 2/610/45/2022) за позовом [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Донецької селищної ради Харківської області, Державного реєстратора відділу «Центру надання адміністративних послуг» Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області Щербини Наталії Михайлівни, [PERSON] про визнання незаконними та скасування наказу, рішень та державної реєстрації. Рішенням суду від 13.01.2022 позов [PERSON] задоволено повністю. Оскільки представником позивача у своїй заяві, поданої до початку судового засідання, було зазначено, що докази щодо судових витрат, в тому числі витрати на правову допомогу, будуть надані протягом 5 днів в порядку ст. 246 КПК України, то було призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати та встановлено позивачу строк для подання доказів щодо розміру понесених нею судових витрат\~протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, про що було зазначено в резолютивній частині рішення суду. 20.01.2022 від представника позивача адвоката Маркевича Віктора Володимировича надійшла заяву про подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу (т. 2 а.с. 65-66), яку було направлено до суду поштою 18.01.2022 (т. 2 а.с. 86). Разом з заявою подав докази понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 грн., яку просить стягнути з відповідачів. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Заява представника позивача про розподіл судових витрат на правничу допомогу містить клопотання про її розгляд без участі позивача та його представника. З урахуванням положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України розгляд заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення здійснювався без виклику сторін у судове засідання. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 13 січня 2022 року в цивільній справі № 610/2922/21 (провадження № 2/610/45/2022) позов [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Маркевич Віктор Володимирович до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Донецької селищної ради Харківської області, Державного реєстратора відділу «Центру надання адміністративних послуг» Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області Щербини Наталії Михайлівни, [PERSON] про визнання незаконними та скасування наказу, рішень та державної реєстрації задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 06.01.2021 № 2-ОТГ в частині передачі у комунальну власність Донецької територіальної громади в особі Донецької селищної ради земельної ділянки державної власності площею 2,0000 га з кадастровим номером 6320285200:01:000:0518, яка зазначена за № 52 у додатку до Акту приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 06.01.2021. Визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 58164461 від 17.05.2021 14:38:34, державного реєстратора Донецької селищної ради Щербини Наталії Михайлівни, на підставі якого за Донецькою селищною радою, код ЄДРПОУ: 04397112, зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6320285200:01:000:0518. Визнано незаконним та скасовано рішення XІV сесії VIII скликання Донецької селищної ради Харківської області від 18.05.2021 № 459-VІІІ «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га на території Пришибського старостинського округу Харківської області гр. [PERSON] ». Визнано незаконним та скасовано рішення XV сесії VIII скликання Донецької селищної ради Харківської області від 02.06.2021 № 521-VIII «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га, розташованої за межами населених пунктів на території Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області та передачі її у власність гр. [PERSON] ». Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Харківській області та [PERSON] на користь [PERSON] по 1021,50 гривень судового збору з кожного. Стягнуто з Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області на користь [PERSON] 2043,00 гривень судового збору. Статтею 15\~ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст.\~26\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Між [PERSON] та адвокатом Маркевич В.В. 01 серпня 2021 року укладено договір про надання правової допомоги. 02 серпня 2021 року до цього договору було укладено додаткову угоду № 1, якою визначено гонорар за правову допомогу виходячи із розрахунку вартості години роботи адвоката в 1000 грн. На підставі вказаного договору на ім`я адвоката Маркевича В.В. оформлено ордер на надання правничої (правової) допомоги, за якими він здійснював представництво інтересів позивача та складав процесуальні документи. У позовній заяві, на виконання вимог ст. 134 ЦПК України, позивачем було наведено попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які він поніс, очікує понести у зв`язку з розглядом зазначеної справи, де також було зазначено орієнтовний розмір витрат на правничу допомог. Докази сплати та підтвердження розміру судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу у даній справі надано суду разом із зазначеною заявою про розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст.\~270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Відповідно до частин 1, 2 статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України cудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;\~2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі\~ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір\~обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц. При цьому, колегія суддів зауважує, що при розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги\~домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Інші види правової допомоги\~види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з акту від 17.01.2022 № 1 до Договору про надання правової допомоги від 01.08.2021 станом на 17.01.2022 адвокат надав клієнту, а клієнт прийняв правову допомогу (збір доказів, підготування позовної заяви, заяви про витребування доказів). Розмір гонорару склав 12000 грн. (т. 2 а.с. 69). Згідно детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом на підставі вищевказаного Договору, складеного 17.01.2022, адвокат Маркевич В.В. виконав наступні роботи: 1) здійснення досудового аналізу обставин спірних правовідносин 02.08.2021, витратив 4 години, розмір гонорару 4000 грн., 2) складання та направлення адвокатських запитів 11.08.2021 р., витратив 1,5 години, розмір гонорару 1500 грн., 3) підготування позовної заяви про визнання незаконним та скасування наказу, рішень та державної реєстрації 13.09.2021, витратив 5 години, розмір гонорару 5000 грн., 4) підготування заяви про витребування доказів (в порядку ст. 84 ЦПК України) 13.09.2021, витратив 1,5 години, розмір гонорару 1500 грн. Всього на 12000 грн. (т. 2 а.с. 67). 17.01.2022 [PERSON] здійснила оплату вище перелічених послуг адвоката (гонорару), що підтверджується квитанцією № 17/01 (т. 2 а.с. 80). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави для відшкодування витрат на правничу допомогу, оскільки вони є фактично понесеними. При визначенні суми витрат на правничу допомогу, яка підлягає розподілу, суд враховує, що представником позивача складались адвокатські запити, вивчалися обставини спірних правовідносин, складалась заява про витребування доказів та сама позовна заява. Витрати на професійну правничу допомогу на суму 12000 грн. є співмірними зі складністю цієї справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, підстав для зменшення розміру суми цих витрат у суду немає. Клопотань щодо зменшення витрат на правничу допомогу не надходило. У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне ухвалити у даній цивільній справі додаткове рішення та вирішити питання про стягнення з відповідачів судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 грн., які підлягають стягненню з відповідачів у рівних частках. Таким чином з кожного з відповідачів підлягає стягненню по 3000 грн. Разом з тим, оскільки Державний реєстратор відділу «Центру надання адміністративних послуг» Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області Щербина Н.М. є посадовою особою Донецької селищної ради та перебуває у трудових відносинах з відділом цієї ради, то такі витрати необхідно стягнути з Донецької селищної ради, а тому з Донецької селищної ради підлягають стягненню витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 6000грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved