Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приват Банк" звернулось до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 09.06.2006 року станом на 22.06.2021 року у розмірі 8 791, 67 грн., та судовий збір у розмірі 2 270, 00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 09.06.2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено договір, у відповідності до умов якого [PERSON] , отримала кредит у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості строком повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов договору [PERSON] зобов`язалась щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом. У порушення умов кредитного договору від 09.06.2006 року про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань, [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого за період з 17.03.2015 року по 22.06.2021 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 8 791,67 грн., а саме: 7 322,16 грн. - індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання; 1 469,51 грн. - 3 % річних від простроченої суми. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.08.2021 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача на підставі ст. 280 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що 09.06.2006 року [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Згідно заяви відповідач висловила свою згоду на те, що заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. У відповідності до умов договору від 09.06.2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою базової процентної ставки за кредитом у розмірі 2,5% на місяць на залишок заборгованості. Відповідно до розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, за період з 17.03.2015 року по 22.06.2021 року за договором від 09.06.2006 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 8 791,67 грн., а саме: 7 322,16 грн. - індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання; 1 469,51 грн. - 3 % річних від простроченої суми. Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення АТ КБ «ПриватБанк» до суду за захистом своїх прав, спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що шляхом підписання Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приват Банку між банком та [PERSON] 09.06.2006 року укладено кредитний договір, позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснила, внаслідок чого у відповідача перед позивачем за період з 17.03.2015 року по 22.06.2021 року склалась заборгованість 7 322,16 грн. - індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання та заборгованість у сумі 1 469,51 грн. - 3 % річних від простроченої суми. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] користь АТ КБ "Приватбанк" підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved