Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

У серпні 2021 року ОСББ «Житловий комплекс «Добробут» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати витрат на управління (утримання) будинку та прибудинкової території. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є власником адщмівністративно-торгівельного приміщення [ADDRESS] , та членом ОСББ «Житловий комплекс «Добробут». Відповідач [PERSON] не сплачує щомісячні платежі на утримання будинку та прибудинкової території, нараховані відповідно до рішень, прийнятих Загальними зборами ОСББ, у зв`язку з чим за період з травня 2018 року по 31 липня 2021 року утворилася заборгованість у сумі 14013,33 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, відповідач вважає, що за несвоєчасну плату з відповідача необхідно стягнути інфляційні втрати у сумі 3129,80 грн. та 3 % річних від простроченої суми - 1367,13 грн., а також судові витрати по справі у вигляді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2800 грн. У відзиві на позов [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечувала, зазначивши, що голова правління ОСББ «ЖКБ «Добробут» не має повноважень на звернення до суду з позовом до члена ОСББ про стягнення заборгованості, а відтак, позов підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Позивач вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що ОСББ «ЖКБ «Добробут» прийняв на баланс чи в управління від ТОВ «ЖЕП «Перспектива» будинок [ADDRESS] , а відтак має право нараховувати оплату за витрати на управління будинком. У відзиві на позов зазначено, що рішення ОСББ, затверджені протоколом № 1 від 30.05.2012 та № 5 від 20.04.2019 року, якими були затверджені відповідні внески на утримання будинку, суперечать вимогам закону та не можуть братися до уваги. До того ж, Статут ОСББ, затверджений протоколом загальних зборів №3 від 23.06.2016 року, та рішення загальних зборів, оформлене протоколом №5 від 20.04.2019 року, є недійсними через не відповідність вимогам закону, з приводу чого [PERSON] звернулася до Господарського суду Полтавської області, справа№917/1575/21. Заперечуючи проти розміру заборгованості, який просить стягнути позивач, [PERSON] вказує, що ОСББ не надало доказів щодо переліку та розміру понесених витрат на управління будинком, до того ж, ОСББ не є виконавцем житлово-комунальних послуг з управління (утримання) будинку та прибудинкових територій, розрахунок заборгованості проведено без достатніх правових підстав. [PERSON] також просила застосувати строк позовної давності до вимог, заявлених позивачем (а.с. 49-65). Позивач подав відповідь на відзив, в якому просив відхилити доводи, викладені у відзиві [PERSON] (а.с. 105-110). Відповідач подала заперечення на відповідь на відзив (а.с. 128-139). Ухвалою суду від 29.09.2021 року відкрито провадження по справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (а.с. 27). Ухвалою від 20.10.2021 року призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 102). Ухвалою суду від 10.11.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження по справі (а.с. 126). Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, адміністративно-торгівельне приміщення №128 по [ADDRESS] , площею 92,3 кв.м., належить відповідачу [PERSON] на праві власності (а.с. 10 зворот). 02.08.2012 року проведено державну реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс будинків «Добробут» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівник - [PERSON] (а.с. 15). ОСББ «ЖКБ «Добробут» діє на підставі Статуту, затвердженого протоколом № 3 від 23.06.2016 року загальних зборів ОСББ у новій редакції (а.с. 76-80). Згідно з актом прийому-передачі житлового комплексу з балансу в управління від 30.04.2018 року, ТОВ «ЖЕП «Прерогатива» передало на баланс ОСББ «ЖКБ «Добробут» житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с. 112-113). Протоколом №4 Загальних зборів ОСББ від 20.04.2018 року затверджено суми участі власників у витратах на утримання будинків ОСББ (тариф) у розмірі 2,527 грн./кв.м. (без врахування витрат на технічне обслуговування ліфтів) для всіх приміщень у будинках (а.с. 163-166), а протоколом №5 від 20.04.2019 року - у розмірі 4,50 за кв.м. (а.с. 16-129). Відповідно до довідки взаємних розрахунків за період з 01.05.2018 по 31.07.2021 заборгованість [PERSON] за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території становить 14013,33 грн. (а.с. 8-9). Позивачем за вказаний період за несвоєчасну плату за вказані послуги нараховано інфляційні витрати у сумі 3129,80 грн. та 3 % річних від простроченої суми - 1367,13 грн. (а.с. 7). Спеціальним законом, який регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг є Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Зокрема, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. При цьому, не є предметом регулювання цього Закону відносини, що виникають між співвласниками, а також між співвласниками та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення відповідно до статті 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (ч. 2 ст. 2 Закону). Про обов`язки співвласника багатоквартирного будинку своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги зазначено у ст. 7 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Згідно зі ст. 16 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: утворювати органи управління, визначати умови та розмір плати за їхню діяльність; приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; визначати порядок користування спільним майном відповідно до статуту об`єднання; укладати договори; виступати замовником робіт з капітального ремонту, реконструкції багатоквартирного будинку; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності об`єднання в порядку, визначеному законом; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів; використовувати допоміжні приміщення у багатоквартирному будинку для потреб органів управління об`єднання. Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку"основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання. За змістом статей 15,16 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку"об`єднання має право відповідно до законодавства та Статуту встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. У свою чергу, співвласник зобов`язаний виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати внески і платежі. Відповідно до статті 17 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодувати заподіянні збитки, а також у повному обсязі сплачувати встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі. Про обов`язковість рішень загальних зборів для всіх співвласників зазначено і у п.4.5 Статуту ОСББ. Враховуючи наведене та за відсутності будь-яких доказів про те, що рішення Загальних зборів співвласників ОСББ скасовані чи визнані недійсними, вони є чинним та обов`язковими до виконання усіма членами ОСББ. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Згідно зі ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право, зокрема, виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. У разі відмови співвласника сплачувати внески, платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (ст.13 зазначеного Закону). В результаті невиконання відповідачем своїх обов`язків, як співвласника житлового будинку, в якому створене ОСББ «ЖКБ «Добробут», а саме - систематичної несплати встановлених загальними зборами об`єднання внесків та платежів співвласників, утворилась заборгованість за утримання, будинку та прибудинкової території, яка відповідно до розрахунку, наданого позивачем, становить 14013,33 грн. Заперечуючи в повному обсязі позовні вимоги та наявність заборгованості, відповідачем не надано доказів на підтвердження сплати нею відповідних платежів, оскільки матеріали справи таких доказів не містять. Розрахунок заборгованості відповідачкою також не спростовано, іншого не надано. Враховуючи наведене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані ОСББ послуги. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд погоджується із доводами позивача про те, що на правовідносини, що виникли між сторонами, поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України. В свою чергу, суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що позов підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, так як поданий неповноважною особою, оскільки повноваження голови ОСББ Чурсіна В.П. підтверджуються статутними документами та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Крім того, згідно з положеннями Статуту ОСББ, перелік повноважень голови правління не є вичерпним і він наділений правом вчиняти інші дії, спрямовані на досягнення мети та завдань об`єднання, які, в даному випадку, реалізує на захист майнових інтересів ОСББ шляхом звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості на користь об`єднання. Судом враховано, що державна реєстрація ОСББ «ЖКБ «Добробут» була проведена 02.08.2012, проте будинок [ADDRESS] прийнято на баланс від ТОВ КЖЕП «Перспектива» - 30.04.2018 року згідно з актом приймання-передачі, а відтак будь-які підстави вважати, що вказаний будинок не перебував на балансі об`єднання у період, за який позивач просить стягнути заборгованість з відповідача (травень 2018- липень 2021 роки), та позивачем не надавалися відповідні послуги, у суду відсутні. Щодо заперечень відповідача стосовно того, що вимоги ОСББ є незаконними в силу недійсності Статуту об`єднання та відповідних рішень загальних зборів об`єднання, тому відповідні нарахування заборгованості є безпідставним, суд зауважує наступне. Однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність, яка, зокрема полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, враховуючи, що предметом спірних правовідносин є вимоги про стягнення боргу, який нарахований відповідачу внаслідок невиконання нею рішень Загальних зборів ОСББ, тобто у предмет доказування не входить з`ясування законності створення та діяльності ОСББ, чинності відповідних рішень, оцінка таких на предмет їх відповідності вимогам закону та Статуту об`єднання, будь-які доводи відповідача стосовно недійсності Статуту та рішень ОСББ, прийняття таких всупереч чинному законодавству, зокрема щодо порушення процедури їх прийняття, а відтак відсутності обов`язку їх виконувати, суд до уваги не приймає та вважає їх такими, що не стосуються предмета спору. Інші доводи відповідача щодо необґрунтованості та безпідставності позовних вимог є суб`єктивним розумінням відповідних норм матеріального та процесуального права та на увагу суду також не заслуговують. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). [PERSON] подано заяву про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення заборгованості. Згідно зі ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Ч. 1 ст. 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до пункту 29 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затверджених Постановою КМУ від 05.09.2018 року №712, плата за послугу з управління вноситься щомісяця до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, якщо інший порядок та строки не визначені договором управління. За бажанням співвласника оплата послуги з управління може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Оскільки відповідач наполягав на застосуванні строку позовної давності, то у позовних вимогах про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 травня 2018 року по 31 червня 2018 року позивачу слід відмовити у зв`язку з пропуском строку звернення до суду. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач має заборгованість перед позивачем за послуги з утримання будинків та прибудинкової території за період з 01 липня 2018 року по 31 липня 2021 року у сумі 13546 грн. 85 коп. Відповідно до розрахунку, проведеного судом, за період з 01 липня 2018 року по 31 липня 2021 року інфляційні витрати складають 3025 грн. 68 коп. (13546,85*1,22334953 - 13546,85), 3 % річних від простроченої суми - 1253 грн. 75 коп. ( за період з 01/07/2018 до 31/12/2019 розраховується наступним чином 13 547,00 x 3 % x 549 : 365 : 100 = 611,29; за період з 01/01/2020 до 31/12/2020 розраховується наступним чином 13 547,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 406,41; за період з 01/01/2021 до 31/07/2021 розраховується наступним чином 13 547,00 x 3 % x 212 : 365 : 100 = 236,05) Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за послуги з утримання будинків та прибудинкової території за період з 01 липня 2018 року по 31 липня 2021 року у сумі 17826 грн. 28 коп. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. З огляду на часткове задоволення позову та стягнення на користь позивача 117826 грн. 28 коп., що становить 96,3 % від заявлених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2186 грн. 01 коп. (96,3 % від сплаченого судового збору в розмірі 2270 грн.). Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогуу сумі 2800 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що відповідно до витягу з договору про надання правової допомоги від 26.07.2021 року, укладеного між ОСББ «ЖКБ «Добробут» та адвокатом Мілінською О.А., сторони погодили, що розмір гонорару адвоката за надання правової допомоги у справах про стягнення з [PERSON] як власника офісу 128 та підвального приміщення 118 за адресою: [ADDRESS] , заборгованості зі сплати витрат на утримання будинку, складає 5600 грн. (а.с. 97-98). Відповідно до акту про надані послуги професійної правничої допомоги відповідно до вищевказаного договору, адвокатом у справі надано наступні послуги: вивчення письмових матеріалів - 500 грн., вивчення нормативних актів та актуальної судової практики - 1000 грн./2, підготовка та складення позовної заяви - 1800 грн., а всього на суму 2800 грн.( а.с. 99). Повноваження адвоката Мілінської О.А. у суді підтверджено копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордером ПТ №055820 (а.с. 100-101). Відповідач проти витрат на правову допомогу заперечував в повному обсязі, вважаючи їх необґрунтованими, про що зазначив у відзиві. При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає доведеними, розумними та співмірними витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2300 грн., а тому, з огляду на часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 2214 грн. 90 коп. Загальний розмір судових витрат, які необхідно стягнути з відповідача, складає 4400 грн. 91 коп.

Outcome: partial