Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

Позивач вказує, що в 1991 році, він після отримання дозволу на будівництво, збудував будинок по [ADDRESS] . Дана обставина підтверджується паспортом забудовника, а також рішенням про виділення земельної ділянки позивачу у довічне успадковане володіння. Тобто позивач на законних підставах отримав право власності на будинок, збудувавши будинок власноручно. На даний момент право власності підлягає державній реєстрації та внесенню до реєстру права власності на нерухоме майно. [PERSON] звернувся до реєстратора з заявою про реєстрацію права власності на нерухоме майно, однак йому було відмовлено в державній реєстрації права власності в зв`язку з тим, що відсутні первинні документи, що посвідчують право власності на житловий будинок. Тому він просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] . Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав повністю і просив задовольнити його в повному обсязі. Відповідач відзиву на позов по справі не надав, просив суд розглянути справу за відсутності його представника, про що надав відповідний лист. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та повинен бути задоволеним виходячи з наступного. З технічного паспорту видно, що власником домоволодіння по [ADDRESS] зазначений [PERSON] , його побудовано в 1991 році (а.с. 8-11). Вказаний факт також підтверджується будівельним паспортом та рішенням № 335 від 09.12.1991 року про надання у довічне успадковувань володіння позивачу земельної ділянки для будівництва житлового будинку по [ADDRESS] (а.с. 16). Домоволодіння по [ADDRESS] складається з: житлового будинку позначеного літерою «А» загальною площею 100.5 кв.м., житловою площею 57.9 кв.м., літньої кухні, яку позначено літерою «Б», котельні, яку позначено літерою «В», гаражу, який позначено літерою «Е», двох сараїв, які позначені літерами «Ж» та «З», погрібу, який позначено літерою «Г», вбиральні, яку позначено літерою «Д», мощення, яке позначено «№1», огорожі, яку позначено «№ 1-3» (а.с. 11). Згідно рішення № 335 від 09.12.1991 року [PERSON] надано у довічне успадковуване володіння земельну ділянку площею 0.10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Зазначеній земельній ділянці присвоєно адресу: [ADDRESS] (а.с. 16). На підставі вказаного рішення 15 грудня 1991 року позивачем було виготовлено будівельний паспорт на будівлю житлового будинку на виділеній його земельній ділянці (а.с. 13-15). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання позивач зареєстрований в житловому будинку по [ADDRESS] (а.с. 6). З рішення державного реєстратора від 16 грудня 2021 року видно, що позивачу відмовлено у реєстрації його права власності на житловий будинок по [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючих документів, підтверджуючих виникнення права власності (а.с. 7). Відповідно до п. 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553), для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положенням ч. 1-2 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що позивач набув право власності на житловий будинок, яке є об`єктом права приватної власності, збудував будинок на виділеній йому земельній ділянці, вказаному будинку присвоєна адреса, позивач зареєстрований у вказаному будинку, виготовлений технічний паспорт на житловий будинок, у зв`язку із чим є підстави для визнання за ним права власності на будинок. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved