Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення фактів належності їй, [PERSON] , [INFO] , жительці [ADDRESS] , РНОКПП№ [NUMBER] наступних документів, а саме: -трудової книжки колгоспниці серія [NUMBER] , виданої Колгоспом «Саркалайз карох» Цесіського району Латвійської РСР 28 серпня 1986 року на прізвище « [PERSON] » -свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , виданого Відділом ЗАГСу Верховинського райвиконкому 13.01.1988 року на прізвище « [PERSON] » -диплома молодшого спеціаліста серія [NUMBER] , виданого Коломийським механіко-технологічним коледжем 24.11.1994 року, реєстраційний номер №473 на прізвище « [PERSON] ». Заяву обґрунтовує тим, що згідно зі свідоцтвом про народження, паспортом громадяна України, картки платника податку, свідоцтвом про загальнообов`язкове державне соціальне страхування вона є [PERSON] , [INFO] . Однак, при підготовці документів для оформлення пенсії в органах Пенсійного фонду України нею виявлено, що у трудовій книжці, свідоцтві про розірвання шлюбу та дипломі молодшого спеціаліста написання її прізвища не відповідає запису у свідоцтві про народження та паспорті, у зв`язку з цим звернулась до суду. Ухвалою суду від 12.11.2021 року дана заява прийнята до провадження, призначена до розгляду в порядку окремого провадження. 09.12.2021 року до суду надійшло пояснення від ГУ ПФ України в Івано-Франківській області від 01.12.2021 року №0900-0802-7/45378, в якому зазначено, що на титульному аркуші трудової книжки колгоспниці серії [NUMBER] , виданої 28.08.1986 року вказано прізвище « [PERSON] », а в паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого 12.06.1996 року Верховинським РВ УМВС в Івано-Франківській області, картки платника податку, вказано прізвище « [PERSON] ». У зв`язку з цим записи трудової книжки не підтверджують трудовий стаж [PERSON] та не можуть враховуватись при призначення їй пенсії за віком. Виправлення, відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України № 58, у трудовій книжці заявника відсутнє. Жодних довідок, виписок із наказів та інших документів, виданих за місцем роботи, які підтверджували б трудовий стаж не надано . З приводу встановлення належності диплому молодшого спеціаліста серії [NUMBER] , виданого Коломийським механіко-технологічним коледжем 24.11.1994 року реєстраційний номер [NUMBER] , на прізвище заявниці [PERSON] , то рекомендовано заявнику звернутися до коледжу для надання уточнюючої довідки. Заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку (а.с.50,53), в наданих суду письмових поясненнях міститься клопотання про розгляд даної справи без участі представника управління (а.с. 26-30). Заінтересована особа Верховинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Верховинському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) в судове засідання явку свого представника не забезпечила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку (а.с.51), про причини неявки суд не повідомила. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У судовому засіданні заявник підтримала заяву з підстав, зазначених у ній.Просила постановити рішення про належність їй [PERSON] , [INFO] , трудової книжки колгоспниці серія [NUMBER] , виданої Колгоспом «Саркалайз карох» Цесіського району Латвійської РСР 28.08.1986 року на прізвище « [PERSON] », свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , виданого Відділом ЗАГСу Верховинського райвиконкому 13.01.1988 року на прізвище « [PERSON] » та диплому молодшого спеціаліста серія [NUMBER] , виданого Коломийським механіко-технологічним коледжем 24.11.1994 року, реєстраційний номер №473 на прізвище « [PERSON] ». Свідок [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS], в судовому засіданні пояснила, що працювала у Верховинському лісокомбінаті з листопада 1981 року до розпаду лісокомбінату. У 1996 році перейменували Верховинський лісокомбінат у ВАТ «Верховинський лісокомбінат». Заявниця також працювала у Верховинському лісокомбінаті з 1987 року. Вони обоє проживали в гуртожитку. Пізніше вона, тобто свідок, працювала зі заявницею у Верховинській лісовій компанії. З метою підтвердження показань цього свідка заявник надала суду трудову книжку свідка з відповідними записами. Свідок [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] , у судовому засіданні пояснила, що вона та заявниця разом працювали у Верховинському лісокомбінаті. Крім того, їй відомо, що заявниця була одружена із [PERSON] . З метою підтвердження показань цього свідка заявник надала суду трудову книжку свідка з відповідними записами. Заслухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що заяву [PERSON] слід задовольнити частково з таких підстав. За змістом ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У ст. 315 ЦПК України, наведено перелік, які саме факти можуть бути встановленні в судовому порядку, проте він не є вичерпним. Вказана норма передбачає встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті. Як передбачено п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 12 вказаної постанови, заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Згідно з п.п. 1.1, 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. До трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Також у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 644/6274/16-ц від 22.08.2018 року зазначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Судом встановлено, що до Верховинського районного суду звернулася [PERSON] . З її паспорта серія [NUMBER] , виданого Верховинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 12.06.1996 року, вбачається, що вона народилася [INFO] , зареєстроване місце проживання [ADDRESS] (а.с.5-7). Відповідно до картки платника податків, свідоцтва про загальнообов`язкове державне соціальне страхування №2259310000 та посвідчення серія [NUMBER] , що підтверджує проживання на території гірського населеного пункту, прізвище заявника « [PERSON] » (а.с.8,9,10). Згідно зі свідоцтвом про народження серії[NUMBER] , виданого 12.06.1996 року, [PERSON] народилася [INFO] , в рядку «Прізвище батька» проставлено «прочерк», а в рядку «Мати» наявний запис « [PERSON] » (а.с.4). Зі свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , виданого 13.01.1988 року(а.с. 12) вбачається, що розірвано шлюб між громадянами [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 13.01.1988 року зроблено запис№1. Після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] . У трудовій книжці колгоспника, долученої до матеріалів справи, наявні такі записи (а.с.37): у рядку « Фамилия » вказано « [PERSON] », яке закреслено, та поряд зазначено прізвище « [PERSON] » (російською мовою), у рядку « Имя » - « [PERSON] », у рядку « Отчество » -« [PERSON] », у рядку «Дата рождения» - « [INFO] », у рядку «Подпись владельца книжки» -« [PERSON] ». Також у цій трудовій книжці наявний запис російською мовою: « [PERSON] изменена на фамилию [PERSON] в связи с расторжение брака. Свидетельство о расторжение брака [NUMBER] выдано Верховинським отделом ЗАГСУ 13.01.88 г. Инспектор ОК: нерозбірливий підпис та прізвище». Крім того, у даній трудовій книжці наявні записи про роботу у Верховинському лісокомбінаті, який у подальшому перейменовано у ВАТ «Верховинський лісокомбінат», з 22.10.1987 року по 06.04.1998 року, а також про роботу в СП ТзОВ «Верховинська лісова компанія» з 29.08.2000 року по 01.10.2013 року (а.с. 38-40). З трудової книжки свідка [PERSON] , [INFO] , вбачається, що вона працювала у Верховинському лісокомбінаті, який у подальшому перейменовано у ВАТ «Верховинський лісокомбінат», з 23.11.1981 року по 03.11.1997 року, а також у СП ТзОВ «Верховинська лісова компанія» з 08.08.2000 року по 28.08.2008 року (а.с.42-45). З трудової книжки свідка [PERSON] , [INFO] , вбачається, що вона працювала у Верховинському лісокомбінаті з 07.02.1986 року по 01.06.1991 року. Таким чином, в суді здобуто достатньо доказів того, що заявнику належить зазначений правовстановлюючий документ, а саме трудова книжка колгоспниці серія [NUMBER] на прізвище « [PERSON] » (російською мовою), у зв`язку з чим слід задоволити вимогу заявника про належність їй цієї трудової книжки. З приводу встановлення факту належності заявнику, [PERSON] , свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , виданого відділом ЗАГСу Верховинського райвиконкому 13.01.1988 року на прізвище « [PERSON] », суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 315 ЦПК України не підлягають судовому розгляду в окремому провадженні справи про встановлення факту належності особи свідоцтв, які видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, а тому слід відмовити в задоволенні вимоги заявника в частині належності їй вказаного свідоцтва про розірвання шлюбу. Щодо встановлення факту належності заявнику, [PERSON] , диплома молодшого спеціаліста серія [NUMBER] , виданого Коломийським механіко-технологічним коледжем 24.11.1994 року за реєстраційним номером 473 на прізвище « [PERSON] », суд також звертає увагу, що нею не надано будь-яких доказів того, що вона навчалася у цьому закладі, у зв`язку з чим в цій частині її вимог слід відмовити. Відповідно до вимог ч.7 ст. 294 ЦПК України судові витрати заявнику не відшкодовуються. З врахуванням наведеного,

Outcome: dismissed