Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] [INFO] щомісячно, з дня пред`явленням даного позову і до моменту досягнення дитиною повноліття та стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] щомісячно, з дня пред`явленням даного позову і до моменту досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем по справі, від шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 грудня 2016 року їх шлюб з відповідачем розірвано. Шлюбні відносини з відповідачем були припинені ще в 2015 році, після чого він став проживати окремо, а вона разом з неповнолітніми дітьми. На підставі рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 березня 2019 року за її позовом до відповідача, про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, з [PERSON] стягуються аліменти на утримання їх дітей в наступному розмірі: на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] аліменти у розмірі 1100 гривень; на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі 1100 гривень. На даний час відповідач виплачує аліменти на утримання дітей виходячи з рішення суду, але оскільки коштів, які надсилаються, недостатньо для належного утримання дітей ї їх розмір зважаючи на значне здороження життя є недостатнім. Позивачу відомо що відповідач офіційно працевлаштований, має постійне місце роботи та отримує заробітну плату, є здоровою працездатною особою, що надає йому можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. Вважає, що сума аліментів яку вона отримує на дітей є недостатньою для організації їх розвитку, повноцінного харчування та забезпечення повсякденними потребами, тому вона звертається до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, на утримання дітей. Ухвалою суду від 06 січня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 24.01.2022 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач у задоволенні позовних вимог просив відмовити повністю. На обґрунтування відзиву зазначив, що заперечує проти позову, оскільки вимоги позивача є необґрунтованими. Зазначає, що розуміє свій обов`язок сплачувати аліменти та не має наміру від нього ухилятися, але позивач просить стягнути на користь дітей по 1/4 на кожного, що дорівнює 50 % його заробітної плати, яка на сьогоднішній день є мінімальною та вимоги позивача не відповідають чинному законодавству, розмір аліментів не враховує його реального матеріального положення та інші істотні обставини, що мають значення для вирішення подібного роду питань. Вважає, що позивачка не надала належних та допустимих доказів, які б свідчили про його покращення матеріального становища та спроможність сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. Просить суд прийняти до уваги те, що позивачкою був поданий позов до Дніпровського районного суду до [PERSON] про зміну розміру аліментів, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, справа № 209/3828/21. Позов по цій справі ґрунтувався на аналогічних доказах поданих сторонами. Рішенням Дніпровського районного суду від 09.12.2021 по справі № 209/3828/21 було відмовлено у зміні розміру аліментів. Також зазначає, що позивачкою не надано доказів про її особистий дохід, що унеможливлює побачити її реальний фінансовий стан або суттєве погіршення матеріального становища. Одночасно наголошує, що з 2018 року він офіційно перебуваю у шлюбі з іншою жінкою у зв`язку із чим на його утриманні є ще неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . (а.с. 26-29). Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала частково, просила стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та відкликати виконавчий лист виданий на підставі рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 18.03.2019 року у справі № 209/212/19. Відповідач у відзиві на позовну заяву просив проводити розгляд справи без його участі, у задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі з врахуванням відзиву на позовну заяву. Виходячи з наведеного, суд ухвалив провести судове засідання за відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що з 02 червня 2012 року по 23 грудня 2019 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського управління юстиції у Дніпропетровській області, а/з 144 (а.с. 10). Від шлюбних відносин сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 11, 12). Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 березня 2019 року, ухваленим у справі № 209/212/19, з [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] на користь матері [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 гривень 00 копійок щомісячно та аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] на користь матері [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 гривень 00 копійок щомісячно (а.с. 6-8). Відповідно до довідки № 001153015 про склад сім`ї від 14.12.2021 року наданої ТОВ «Абонент ХХІ», [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] зареєстровані та проживають разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с 5). В позовній заяві позивачка стверджує, що на теперішній час сума аліментів яку вона отримує на дітей є недостатньою для організації їх розвитку, повноцінного харчування та забезпечення повсякденними потребами, а тому зміна розміру і способу аліментів буде відповідати нормам чинного законодавства та буде достатньою для забезпечення дітейвсім необхідним для їх життя та розвитку. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сум З набранням чинності 08 липня 2017 року Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" № 2037-VIII відбулися зміни в законодавстві, яке регулює питання стягнення аліментів на утримання дітей. Так, з 08 липня 2017 року мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін цей розмір складав 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно частин 1, 2, 3 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно зі ст. 182, ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. З ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13. Крім того прожитковий мінімум для дитини у віці до 6 років у 2018 році складав від 1482 до 1626 грн., у 2019 році від 1626 до 1779 грн., у 2020 році від 1779 до 1921 грн., у 2021 році від 1921 до 2100 грн. Отже, постійні зміни співвідношення розміру аліментів у твердому розмірі з прожитковим мінімумом, інфляція грошових коштів, проблеми, що виникають з застосуванням щомісячної індексації цього розміру (частина 2 статті 184 СК), а також характер відносин, що склались між батьками дитини, дійсно свідчать про те, що визначення аліментів на дитину у частці від заробітку (доходу) батька буде сприяти захисту інтересів дитини. Доводи відповідача у відзиві на позовну заяву, про те що він працює та отримує на сьогоднішній день мінімальну заробітну плату, суд до уваги не приймає, оскільки обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.Відповідач працездатний, має постійний та регулярний заробіток у вигляді заробітної плати, стан його здоров`я задовільний, інших утриманців за виконавчими листами не має, відповідно має можливість надавати матеріальну допомогу. Згідно довідки про доходи ТОВ «МАКС ТРЕЙД ПЛЮС» відповідач працює за договором ЦПХ та отримує дохід, загальний розмір якого за період з липня 2021 року по грудень 2021 року становить 36277,27 гривень (а.с. 32). Одночасно, суд не бере до уваги доводи відповідача, що з 2018 року він офіційно перебуваю у шлюбі з іншою жінкою у зв`язку із чим на його утриманні є ще неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , так як згідно свідоцтва про народження рідним батьком дитини є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с. 33), які згідно норм чинного законодавства повинені самостійно утримувати свою дитину. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» встановлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років (відповідно до віку [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ) становить: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. При прийнятті рішення, судом враховано, що відповідач є працездатним, зобов`язаний утримувати дітей в межах, необхідних для їх зростання і виховання, повноцінного здоров`я, задовільного фізичного, духовного та морального розвитку, має можливість сплачувати аліменти в мінімально визначеному на законодавчому рівні розмірі однієї третьої своїх доходів, щомісячно до досягнення дітьми віку повноліття. За таких обставин, виходячи з найкращого та максимально можливого врахування інтересів дітей, суд приходить до висновку про можливість зміни розміру і способу стягнення аліментів з твердої грошової суми в розмірі 1100 грн. на кожну дитину на одну третю частинну заробітку (доходу) відповідача, що буде у повній мірі відповідати вимогам закону, розумності і справедливості, з урахуванням обставин справи та доказів наданих сторонами. Згідно роз`яснення у постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, стягнення аліментів у зміненому розмірі необхідно розпочати з дня набрання рішенням суду законної сили і проводити до досягнення дитиною повноліття. З урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору за вимоги про стягнення аліментів, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: partial