Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] (відповідачі), в якій просить: встановити факт належності [PERSON] , померлій [INFO] , Державного акту на право приватної власності на землю Серія IV-ЛВ № 091418 від 11.04.2000 року, виданого на ім`я « [PERSON] »; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Журавнівської селищної ради загальною площею 1,47 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю IV-ЛВ №091418 від 11.04.2000 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №476. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] померла бабуся позивача по материній лінії [PERSON] , якій на час смерті належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Журавнівської селищної ради загальною площею 1,47 га та Ѕ частина житлового будинку в [ADDRESS] . 26.12.1991 від імені [PERSON] посвідчено заповіт в користь позивача. 29.12.2003 позивач отримав свідоцтво про право на спадкове майно за заповітом на Ѕ вказаного житлового будинку. Матір позивача [PERSON] прийняла частину майна, що не охоплена заповітом, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. До частини спадщини, що не охоплена заповітом, увійшли зазначені вище земельні ділянки\~загальною площею\~1,47\~га. [INFO] \~померла матір\~позивача [PERSON] .\~Після її\~смерті відкрилася\~спадщина,\~до складу\~якої,\~окрім іншого,\~увійшли ці\~земельні ділянки,\~що вона\~фактично успадкувала\~після смерті\~своєї матері,\~однак юридично\~не оформила. 09.08.2021 позивач звернувся до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї матері, однак нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку із відсутністю у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на земельні ділянки, що є спадковим майном. Окрім того, позивачем самостійно виявлено розбіжності в свідоцтві про смерть та в правовстановлюючих документах на майно померлої, а саме: згідно Свідоцтва про смерть прізвище зазначене як « [PERSON] », а в Державному акті на право приватної власності на землю прізвище зазначене « [PERSON] ». Встановлення факту належності правовстановлюючого документу позивачу потрібно для того, щоб отримати змогу належним чином оформити спадщину після смерті матері. Відповідачі правом на подання відзиву не скористалися. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають, наслідки визнання позову їм зрозумілі. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про розгляд підготовчого засідання за відсутності позивача та його представника і призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.43), заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника та підтримання позовних вимог (а.с.32). Відповідачем [PERSON] подано заяву про розгляд справи за його відсутності, визнання позовних вимоги та розуміння наслідків визнання позову (а.с.40). Відповідачем [PERSON] подано заяву про розгляд справи за його відсутності, визнання позовних вимоги та розуміння наслідків визнання позову (а.с.41). Представником третьої особи подано заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечення проти позову (а.с.42). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 01.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.33-34). Ухвалою підготовчого засідання від 19.11.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.44-45). Ухвалою судового засідання від 04.02.2022 судом постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.48). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 17.08.1965 (а.с.10). [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 13.09.1975. Після укладення шлюбу дружині змінено прізвище на « [PERSON] », що вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу від 13.09.1975 (а.с.11). [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження від 02.04.1977 (а.с.12). 26.12.1991 [PERSON] у смт. Журавно склала заповіт, згідно з яким належний їй житловий будинок разом з господарськими приміщеннями, що знаходиться у с. Новошино Жидачівського району Львівської області, заповіла [PERSON] (а.с.16). Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю ІV-ЛВ №091418 від 11.04.2000, [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки площею 1,47 га в межах згідно з планом на підставі рішення Журавнівської селищної ради народних депутатів від 11.04.2000 . Земельні ділянки розташовані на території Журавнівської селищної ради та передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №476 (а.с.22) Відповідно до свідоцтв про смерть серії [NUMBER] від 25.12.1991, серії [NUMBER] від 28.02.2002, [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] померла [INFO] у с. Новошино Жидачівського району Львівської області (а.с.13). Довідками Журавненської селищної ради №1662 від 23.10.2020 та №4212 від 10.12.2021 встановлено, що [PERSON] була постійно зареєстрована і проживала у [ADDRESS] до дня своєї смерті і на день смерті, що наступила [INFO] . Відомостей про заборону та арешт на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,47 га, що належала померлій [PERSON] і розташована на землях Журавнівської селищної ради, немає. [PERSON] в 6-ти місячний термін вступила в управління та володіння спадковим майном, займалася організацією похорону своєї матері (а.с.15, 47). Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.12.2003, спадкоємцем майна, зазначеного в заповіті [PERSON] , яка померла [INFO] , є [PERSON] . Спадкове майно складається з Ѕ частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в [ADDRESS] , що в цілому розташований на земельній ділянці Журавнівської селищної ради (а.с.17). [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] помер [INFO] у с. Бортники Жидачівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвами про смерть Серія [NUMBER] від 15.10.2012 та серії [NUMBER] від 15.06.2020 (а.с.18, 21). За змістом довідки ВК Ходорівської міської ради №482 від 23.07.2021, [PERSON] дійсно була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] до дня своєї смерті, яка наступила [INFO] . У виконкомі Бортниківської сільської ради заповіту від [PERSON] не посвідчувалося. До дня смерті та на день смерті разом з нею були зареєстровані: чоловік [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.19). Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру від 09.08.2021, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.20). Приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу 09.08.2021 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.24). Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неоднаковим записом у правовстановлюючих документах прізвища померлої баби позивача, що ставить під сумнів належність їй правовстановлюючого документу Державного акту на право приватної власності на землю Серія ІV-ЛВ №091418 від 11.04.2000 та перешкоджає позивачу в оформленні спадщини у позасудовому порядку. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права власності на майно у порядку спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Так, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, окрім застосованих до вказаних правовідносин вищезазначених норм, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України). Відповідно до положень статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з положеннями статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ №091418 від 11.04.2000, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №476, виданий на ім`я [PERSON] . Однак,\~інші наявні\~в матеріалах\~справи докази\~(письмові\~докази)\~переконливо свідчать\~про те,\~що [PERSON] \~та [PERSON] \~є однією\~і тією\~ж особою.\~Ці докази\~узгоджуються між\~собою,\~є логічними,\~послідовними,\~доповнюють один\~одного,\~відповідають критеріям\~належності та\~допустимості,\~сумнівів у\~своїй достовірності\~не викликають\~і у\~своїй сукупності\~дозволяють беззаперечно\~встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] у с.Новошино Жидачівського району Львівської області, Державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ №091418 від 11.04.2000. Суд зауважує, що встановлення факту належності зазначеного правовстановлюючого документу породжує для позивача юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди в оформленні ним свідоцтва про право на спадщину після смерті його матері [PERSON] , яка фактично успадкувала належні [PERSON] земельні ділянки згідно з вказаним вище державним актом. Також, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] належало право власності на земельні ділянки загальною площею 1,47 га у межах згідно з планом, набуте нею у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . За життя [PERSON] особистого розпорядження не зробила, відтак з огляду на час її смерті [INFO] питання спадкування регулюється нормами ЦК України. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є єдиними живими спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] як її діти. Однак, лише [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом з нею на час відкриття спадщини та не заявляв про відмову від неї. [PERSON] та [PERSON] заявили про відмову від спадщини та визнали позов повністю, про що подали відповідні заяви. Таким чином, [PERSON] має обґрунтоване право власності на земельні ділянки загальною площею 1,47 га у межах згідно з планом, що розташовані на території Журавнівської селищної ради, яке набув у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , однак позбавлений можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved