Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач звернувся до суду із позовом про визначення додаткового строку тривалістю у три місяці для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Луганськ. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що [INFO] в м. Луганськ, на тимчасово окупованій територій України померла мати позивача - [PERSON] . Рішенням суду від 16.11.2021р. було встановлено юридичний факт смерті [PERSON] [INFO] місце смерті м. Луганськ, Луганська область, Україна. Після отримання вказаного ріщення суду позивач мав намір звернутися до відповідного ВДРАЦС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) з метою отримання свідоцтва про смерть матері, однак при ухваленні рішення було допущено помилку, а саме не вірно вказано по батькові матері. Тільки 18.11.2021р. судом було винесено ухвалу про виправлення описки, що дало змогу отримати свідоцтво про смерть. Станом на дату подання позовної заяви, позивачем пропущений передбачений законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки останнім днем було 17.11.2021р. Вважає, що строк пропущений з поважних причин та є фактично не значним. Крім того, після проведеної вакцинації почував себе зле, тому питанням встановлення факту смерті матері займалась його донька [PERSON] . Просить позов задовольнити. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.11.2021 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [INFO] померла матір позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина /а.с.20/. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16.11.2021р. встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] та встановлено дату смерті [INFO] , місце смерті : м. Луганськ, Луганська область, Україна/а.с.14/. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 18.11.2021р. виправлено описку в рішенні суду від 16.11.2021р. /а.с.15/. Відповідно до положень ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України установлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування`роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Як вбачається із матеріалів справи, матір позивача померла [INFO] , тобто в нього було достатньо часу для отримання свідоцтва про смерть та подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Суд не приймає посилання позивача про допущену описку в рішення про встановлення факту смерті, що призвело до пропуску з поважних причин звернення до нотаріуса, оскільки це не є перешкодою для подачі заяви про прийняття спадщини. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказів щодо поважності пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини суду не надано, а тому відсутні правові підстави для застосування ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Крім того слід зазначити, що у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем не доведена поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, та не надано доказів про подання ним заяви до нотаріуса, якою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed