Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON] на: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , житловою площею 34,90 кв.м, загальною площею 62,10 кв.м, який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 24.11.1997 на підставі рішення виконкому Первомайської сільради №116, зареєстрованого в реєстровій книзі №6 за реєстровим №942 від 15.12.1997; - земельну ділянку з кадастровим номером 1425585400:01:000:0673, що розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1000 га, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯИ №328626, виданого на підставі рішення Первомайської сільської ради №97 від 18.12.1996, №365/ХХІХ від 05.11.2009; - 1/2 (однієї другої) частки в праві власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: 1425585400:04:000:0772, 1425585400:04:000:0771, 1425585400:04:000:1616, 1425585400:04:000:2445, площею 3,26 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Первомайської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, які належали [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЕ №731668, виданого 27.05.2008 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від т30.03.2007 №1816. Обґрунтовує свої вимоги тим, що його батько [PERSON] помер [INFO] . На момент його смерті його син [PERSON] - позивач у справі був зареєстрований та постійно проживав разом з ним, а тому в силу ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу, який відмовив йому у видачі такого свідоцтва, оскільки спадкова справа, заведена після смерті [PERSON] 04 грудня 2012 року перебуває на даний час в Ясинуватський державній нотаріальній конторі, яка знаходиться на тимчасово окупованій території України, доступ до архіву відсутній. Позивач вважає, що єдиним способом захисту його прав на спадкове майно є звернення до суду з позовом про визнання за ним права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Латиш К.О. не з`явилися, надали клопотання про розгляд справи без їх участі, на позові наполягають. Представник відповідача - Очеретинської селищної військово-цивільна адміністрації не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі на підставі наявних документів. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2 ст.1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у ч. ч. 3, 4 ст.1268, ст.1269 ЦК України. Так, згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Суд встановив, що [PERSON] , який помер [INFO] , на момент смерті належало право власності на майно: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , житловою площею 34,90 кв.м, загальною площею 62,10 кв.м, який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 24.11.1997 на підставі рішення виконкому Первомайської сільради №116, зареєстрованого в реєстровій книзі №6 за реєстровим №942 від 15.12.1997; - земельну ділянку з кадастровим номером 1425585400:01:000:0673, що розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1000 га, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯИ №328626, виданого на підставі рішення Первомайської сільської ради №97 від 18.12.1996, №365/ХХІХ від 05.11.2009; - 1/2 (однієї другої) частки в праві власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: 1425585400:04:000:0772, 1425585400:04:000:0771, 1425585400:04:000:1616, 1425585400:04:000:2445, площею 3,26 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Первомайської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, які належали [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЕ №731668, виданого 27.05.2008 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від т30.03.2007 №1816. Позивач [PERSON] є сином [PERSON] , тобто він є спадкоємцем першої черги. Спадщину після смерті батька [PERSON] прийняв в силу ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до частини п`ятої ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Тобто, право власності на майно, яким володів [PERSON] , після його смерті перейшло до [PERSON] . Суд встановив, що 17 серпня 2021 року приватний нотаріус Покровського районного нотаріального округу Донецької області Дорменок Ю.М. відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкова справа, заведена 04 грудня 2012 року після смерті [PERSON] , перебуває на даний час в Ясинуватський державній нотаріальній конторі, яка знаходиться на тимчасово окупованій території України, доступ до архіву відсутній. За правилами ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1298 ЦК, частина десята статті 67 Закону України «Про нотаріат»). Згідно зі ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Суд вважає доведеним, що на теперішній час позивач з незалежних від нього причин не може отримати свідоцтво про право на спадщину та розпорядитися спадковим майном на власний розсуд. Відповідно до статті 41 Конституції України, частини першої статті 319, частини першої статті 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Суд вважає, що на теперішній час дійсно існують перешкоди для оформлення позивачем спадкових прав у нотаріальному порядку і за таких обставин визнання права власності на майно в порядку спадкування є компетенцією суду. Суд вважає, що існують всі законні підстави для задоволення позову [PERSON] .

Outcome: approved