Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

16.06.2020 представник позивача АТ КБ «Приватбанк» Єрмолов Є.М. звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №MKT7AK00010019 від 10.07.2006 у сумі 15550, 20 доларів США, що за курсом 27.37 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.04.2020 складає 425608, 97 грн. В обґрунтування заявленого вказує, що відповідач отримав від позивача кредит у сумі 8994, 79 доларів США, однак грошові кошти на погашення заборгованості за таким своєчасно банку не надавав, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, у 15550, 20 доларів США, з яких 2432, 55 грн. заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 47, 18 доларів США заборгованість за відсотками за користування кредитом, 124, 60 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом та 12946, 07 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором. В судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позову просив розглянути справу без участі сторони позивача та вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач та (або) його представник не з`явився повторно, неодноразово викликався до суду, зокрема шляхом розміщення відповідного повідомлення про виклик до суду на вебпорталі Судова влада України, відзиву на позовну заяву не подавав. На підставі ст. 280, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. 10.07.2006 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №MKT7AK00010019 від 10.07.2006, за яким банк зобов`язався надати позичальнику готівку у сумі 8994, 80 дол. США у вигляді встановленої кредитної лінії на купівлю автомобіля у 7120 доларів США, а також сплату страхових платежів у сумі 1874, 80 доларів США, зі сплатою за користування кредитом 0, 88 % на місяць на суму залишку заборгованості та 1% винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, а також 0, 25 % від суми наданого кредиту за дострокове погашення такого. Зазначено, що погашення заборгованості за договором здійснюється в період сплати з 21 по 28 число кожного місяця у сумі 171, 57 доларів США (заборгованість по кредиту, відсоткам, винагороді та комісії). Пунктом 2.2.2 визначено обов`язок позичальника сплачувати відсотки за користування кредитом, а п. 2.2.3 сплатити банку винагороду та комісії. Разом з цим за порушення умов означеного договору, зокрема вказаних пунктів, розділом 4 передбачена відповідальність сторін. Так, п. 4 .1 визначено право банку нараховувати пеню в розмірі, 0, 15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки. З розрахунку заборгованості за договором №MKT7AK00010019 від 10.07.2006 видно, що станом на 06.04.2020 така становить суму у 15550,20 доларів США, з яких 2432,55 доларів США прострочена заборгованість за наданим кредитом, 47,18 доларів США заборгованість за простроченими відсотками, 124,60 доларів США заборгованість за простроченою комісією та 12946,07 доларів США пеня. З вказаного розрахунку вбачається, що відповідачем здійснювалося погашення заборгованості за наданим кредитом, зокрема заборгованості по відсоткам, пені та комісії. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор-прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст. ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В розглядуваному випадку відповідач як позивальник умов договору, зокрема в частині своєчасності погашення заборгованості за кредитом не виконав, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, яка відображена у вищевказаному розрахунку. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Істотними обставинами відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання). Тож, враховуючи, що відповідач вносив грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом, зокрема заборгованості по відсоткам, пені та комісії, приймаючи до уваги те, що сума заборгованості за наданим кредитом (залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом) становить 2432, 35 доларів США, при цьому нарахований позивачем розмір пені (прим. 12946, 07 доларів США) перевищує розмір боргу в понад п`ять разів, з огляду на відсутність негативних наслідків для позивача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав, передбачених ч. 3 ст. 551 ЦК України, для зменшення розміру пені, що підлягає стягненню на користь банку. При цьому суд, врахувавши положення ст. 3, 509, 627 ЦК України та засади справедливості, добросовісності та розумності, визначає до стягнення розмір пені у сумі 2432, 35 доларів США, яка відповідає залишку простроченої заборгованості за наданим кредитом. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №752/13945/15-ц Отже, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором №MKT7AK00010019 від 10.07.2006 в сумі 5036, 48 доларів США, з яких 2432,35 доларів США - сума залишку простроченої заборгованості за наданим кредитом, 47,18 доларів США - сума залишку заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом, 124,60 доларів США - сума заборгованості за простроченою комісією та 2432, 35 доларів США - сума зменшеної судом пені за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором. При цьому при визначенні гривневого еквіваленту стягуваної суми заборгованості суд враховує курс долара США до української гривні (27.37) відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.04.2020, доданого до позову. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial