Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

У вересні 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача ТОВ «Тессіо Груп», третя особа: [PERSON] про визнання припиненими трудових відносин, мотивуючи тим, що з 01.12.2014 року її призначено на посаду директора ТОВ «Тессіо Груп». Одноособовим учасником ТОВ «Тессіо Груп» є [PERSON] . Оскільки, відповідно до положень статуту ТОВ «Тессіо Груп» звільнення директора цього товариства належить до виключної компетенції загальних зборів його учасників, 12.08.2021 року вона направила на адресу товариства та учасника товариства заяву про звільнення з посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України та повідомлення про скликання Загальних зборів з метою розгляду питання про її звільнення з посади директора. Однак, 15.09.2021 року у призначений час позачергові Загальні збори учасників Товариства не відбулися у зв`язку з неприбуттям на засідання учасника товариства, про що позивачем було складено відповідний акт. Жодних повідомлень чи заперечень від одноособового учасника про неможливість явки для участі в загальних зборах учасників товариства позивачу не надходило. Отже, уповноважений на звільнення директора орган ТОВ «Тессіо Груп» проігнорував повідомлення позивача про звільнення і не розглянув по суті заяву про звільнення протягом встановлених законодавством строків, не виконав покладених на нього Статутом обов`язків по призначенню нового виконавчого органу. Таким чином відповідач своєю бездіяльністю, яка виразилася у нерозгляді та невжитті заходів для прийняття рішення про звільнення позивача порушив її трудові права, зокрема право на припинення трудових відносин за власним бажанням та право на вільний вибір праці, вільний вибір виду діяльності. Враховуючи викладене, позивач просила суд припинити трудові відносини між нею та відповідачем за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України. Ухвалою суду від 23.09.2021 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками надсилалася судом на адресу відповідача, та повернулися на адресу суду без вручення з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходили. За таких обставин, суд розглянув справу в порядку заочного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку. Згідно зі ст. 87 ЦК України юридична особа діє на підставі статуту. Відповідно до ст. 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Частиною 4 ст. 98 ЦК України встановлено, що порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до наказу ТОВ «Тессіо Груп» № 1/14-К від 01.12.2014 року позивача [PERSON] обрано директором вказаного Товариства. 01.12.2014 року позивач прийняла на себе обов`язки директора ТОВ «Тессіо Груп» з 01.12.2014 року, що стверджується протоколом установчих зборів засновників ТОВ «Тессіо Груп» від 01.12.2014 року № 1-14. Згідно з п. 1.4. Статуту ТОВ «Тессіо Груп» засновником (учасником) товариства є громадянка Казахстану, [PERSON] , [INFO] , паспорт № [NUMBER] , виданий 07.05.2009 року Міністерством юстиції, дійсний до 06.05.2019 року, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 12.08.2021 року позивачем на ім`я одноособового засновника (учасника) ТОВ «Тессіо Груп» - [PERSON] направлено заяву про звільнення із займаної посади за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України. Згідно з п. 8.1, 8.18.1 Статуту ТОВ «ПІІ «Альфа-Інвест» загальні збори учасників є вищим органом управління товариства. Виконавчим органом товариства, який здійснює поточне керівництво діяльністю товариства є директор товариства, що призначається та звільняється з посади Загальними зборами у порядку та на умовах, передбачених цим Статутом та чинним законодавством України. Згідно з п. 8.13, 8.14 Статуту загальні збори учасників скликаються не менше одного разу на квартал. Позачергові Збори учасників скликаються у разі неплатоспроможності товариства, а також при наявності інших обставин, якщо цього вимагають інтереси товариства в цілому. Учасники мають право вимагати скликання позачергових Зборів учасників в будь-який час та з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів директор товариства не виконав зазначену вимогу, то такі учасники самі скликають збори. Збори учасників скликаються також на вимогу Ревізійної комісії. Відповідно до п. 8.15 Статуту повідомлення про порядок денний повинно бути зроблене не пізніше ніж за 30 днів до початку Загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства має право вимагати розгляд питання на Загальних зборах учасників за умови, що таке питання було ним поставлене не пізніше ніж за 25 днів до скликання Зборів. Не пізніше, ніж за 7 днів до скликання Зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, що пов`язані з порядком денним Зборів. 17.06.2018 року набув чинності Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» №2275-УІІІ від 06 лютого 2018 року. Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 цього Закону визначено, що загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, а також з ініціативи виконавчого органу товариства. Статтею 32 цього Закону визначено наступний порядок скликання загальних зборів виконавчим органом. Загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників. Виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін. Відповідно до ч. 1, 3, 4 та 7 ст. 33 цього Закону визначено, що загальні збори учасників проводяться в порядку, встановленому цим Законом та статутом товариства. Загальні збори учасників передбачають спільну присутність учасників товариства в одному місці для обговорення питань порядку денного або можуть проводитися у режимі відеоконференції, що дозволяє бачити та чути всіх учасників загальних зборів учасників одночасно. На загальних зборах учасників, що проводяться відповідно до частини третьої цієї статті, ведеться протокол, у якому фіксуються перебіг загальних зборів учасників та прийняті рішення. Протокол підписує голова загальних зборів учасників або інша уповноважена зборами особа. Кожен учасник товариства, який взяв участь у загальних зборах учасників, може підписати протокол. Загальні збори учасників проводяться за місцезнаходженням товариства, якщо інше не встановлено статутом товариства. Проведення загальних зборів за межами території України допускається лише за одностайною письмовою згодою всіх учасників товариства. 12.08.2021 року позивач як директор товариства ініціювала проведення Загальних зборів учасників товариства 15.09.2021 року об 11-00 год. за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 34 Б, з наступним порядком денним: 1. Про звільнення [PERSON] з посади директора. Лист-повідомлення із даною пропозицією та своєю заявою про звільнення від 12.08.2021 року позивач рекомендованим листом з повідомленням про вручення направив на адресу відповідача ТОВ «Тессіо Груп» та на адресу одноособового учасника - [PERSON] , за адресою: Об`єднані [ADDRESS] 15.09.2021 року у призначений час позачергові Загальні збори учасників Товариства не були відкриті через відсутність кворуму, у зв`язку з чим Загальні збори є такими, що не відбулись, про що позивачем 15.09.2021 року складено акт. Отже, у визначений строк загальні збори учасників товариства не проведені, питання про звільнення позивача з посади директора не вирішено, що порушує права позивача, як працівника. Відповідно до ч.1 статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Пунктом 1 ч.1 статті 23 КЗпП України визначено, що трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк. Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору також є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45). За положеннями статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. З урахуванням наведеного позивач, користуючись своїм правом, у встановленому законом порядку, попередила відповідача та третю особу письмово за два тижні, про свій намір припинити трудові відносини, натомість відповідач не виконав свій обов`язок оформити розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника. Суд вважає бездіяльність відповідача щодо припинення трудових відносин з позивачем, як протиправну та таку, що порушує трудові права останнього як працівника. За правилами, встановленими ч. 3 та 6 статті 13 ЦК України, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Суд погоджується з доводами позивача про те, що не вирішуючи питання про її звільнення з посади директора шляхом проведення загальних зборів за умови, коли остання достатньо зрозуміло та достатніми засобами висловив своє бажання припинити трудові відносини, відповідач порушує та обмежує право позивача на працю та вільний вибір, яке гарантоване ст.43 Конституції України. Виходячи з вимог ст. 22 КЗпП України відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 2 ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 16 ЦК України передбачено способи захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не суперечить закону, а відповідає найбільш ефективному способу захисту трудових прав позивача. Таким чином позовні вимоги про припинення трудових правовідносин слід задовольнити, оскільки позовні вимоги позивача є доведеними та обґрунтованими, встановлено порушення прав позивача, що підлягають захисту. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 951,60 грн.

Outcome: approved