Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики від 05 лютого 2021 року у сумі 147 524,96 грн., пені в сумі 3 199,20 грн, 3 % річних в сумі 605,76 грн., а також судовий збір. Позов мотивує тим, що позивач позичив [PERSON] - 163 200 грн. 00 коп., що підтверджується договором позики (безвідсоткової) № 1 від 05 лютого 2021 року та розпискою про отримання позики, що є додатком № 1 до договору позики № 1 від 05 лютого 2021 року. Повернути кошти відповідачка зобов`язувалась до 30.07.2021 року, але повністю так і не виконала даного обов`язку. Відповідно до п. 3.4 Договору позики (безвідсоткової) № 1 від 05 лютого 2021 року, позичальник зобов`язується повертати суму позики згідно з графіком, який вказаний у даному договорі, а саме: лютий - 4930,00 грн., березень - 4900,00 грн., квітень - 4850,00 грн., травень - 4800, 00 грн., червень 52300,00 грн., липень 91420,00 грн., разом сума боргу становить 163 200, 00 (сто шістдесят три тисячі двісті) грн. Згідно з графіком, який визначений у договорі позики (безвідсоткової) № 1 від 05 лютого 2021 року, відповідач повернув позивачу борг тільки за чотири місяці, а саме лютий - 4930,00 грн., березень - 4900,00 грн., квітень - 4850,00 грн., травень - 4800,00 грн., що разом становить 19 480, 00 (дев`ятнадцять тисяч чотириста вісімдесят) грн. Відтак, у відповідачки існує заборгованість переді позивачем за два останні місяці: червень - 52 300,00 грн., та липень - 91 420, 00 грн. Загалом сума заборгованості становить 143 720,00 (сто сорок три тисячі сімсот двадцять) грн. Оскільки відповідачка на момент пред`явлення позову не виконала свої грошові зобов`язання за договором позики (безвідсоткової) № 1 від 05 лютого 2021 року та не повернула грошові кошти у сумі 143 720 (сто сорок три тисячі сімсот двадцять) грн. 00 коп., з [PERSON] на його користь підлягає стягненню заборгованість у розмірі 143 720 (сто сорок три тисячі сімсот двадцять) грн. 00 коп., пеня в сумі 3 199 (три тисячі сто дев`яносто дев`ять) грн. 20 (двадцять) коп., 3 % річних в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 76 (сімдесят шість) коп. Ухвалою судді від 30 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу надавався п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Так представник відповідачки - [PERSON] отримала ухвалу про відкриття провадження та копію позову із додатками 24.12.2021 року, однак у вказаний в ухвалі строк, відзив суду не було надано. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав та мотивів наведених у позовній заяві. Проти винесення заочного рішення суду заперечує, оскільки представник відповідача був присутній в попередньому судовому засідання та саме за його клопотанням було оголошено перерву. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, причин неявки суду не повідомила, відзив не подала. У відповідності до вимог ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.265, 280-282 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що між сторонами укладено договір позики (безвідсоткової) № 1 від 05 лютого 2021 року, що підтверджується копією такого (а.с.10) та розпискою про отримання позики, що є додатком № 1 до договору позики № 1 від 05 лютого 2021 року. Відповідно до умов такого, повернути кошти [PERSON] зобов`язувалась до 30.07.2021 року, але повністю так і не виконала даного обов`язку. Відповідно до п. 3.4 Договору позики (безвідсоткової) № 1 від 05 лютого 2021 року, позичальник зобов`язується повертати суму позики згідно з графіком, який вказаний у даному договорі, а саме: лютий - 4930,00 грн., березень - 4900,00 грн., квітень - 4850,00 грн., травень - 4800, 00 грн., червень 52300,00 грн., липень 91420,00 грн., разом сума боргу становить 163 200, 00 (сто шістдесят три тисячі двісті) грн. Згідно з графіком, який визначений у договорі позики (безвідсоткової) № 1 від 05 лютого 2021 року, відповідач повернув позивачу борг за чотири місяці, а саме лютий - 4930,00 грн., березень - 4900,00 грн., квітень - 4850,00 грн., травень - 4800,00 грн., що разом становить 19 480, 00 (дев`ятнадцять тисяч чотириста вісімдесят) грн. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до ч.1 та ч.2 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки відповідачка на момент пред`явлення позову не виконала свої грошові зобов`язання за договором позики (безвідсоткової) № 1 від 05 лютого 2021 року та не повернула грошові кошти у сумі 143 720 (сто сорок три тисячі сімсот двадцять) грн. 00 коп., з неї на користь позивача підлягає стягненню відповідна сума заборгованості в розмірі 143 720 (сто сорок три тисячі сімсот двадцять) грн. 00 коп. Крім того, стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст. ст. 1 і 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. В силу ч. 2 ст. 184 ЦК України, гроші також є речами, визначеними родовими ознаками. Відповідно до розрахунку позивача, загальна сума пені, нарахованої у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань за Договором позики (безвідсоткової) № 1 від 05 лютого 2021 року становить 3 199, 2 грн. Щодо вимог про стягнення 3 % річних, у відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, інфляційні витрати та 3% річних не є видом відповідальності, нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання. Крім цього, пунктом 5.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» зазначено, що кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї. Згідно розрахунків позивача загальна сума 3 % річних по заборгованості за період липень-вересень 2021 року становить 605 грн. 76 коп. З врахуванням положень ст.12 ЦПК України щодо принципу змагальності сторін, слід зазначити, що відповідачем відзив на позов суду не надано, розрахунки та доводи позивача не заперечуються, в зв`язку з чим такі приймаються судом. Таким чином враховуючи вищенаведені обставини суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити повністю. При цьому, у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат, так як позов задоволено в повному обсязі, то з відповідачки на користь позивачки підлягають до стягнення, понесені судові витрати у вигляді судового збору на загальну суму 1475,25 гривень.

Outcome: approved