Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, який обґрунтовує тим, що [INFO] у м.Шостка Сумської області помер її рідний брат - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої увійшли земельні ділянки, площею 2,1798 га, кадастровий номер 5923884400:02:001:0269 та площею 0,5922 га, кадастровий номер 5923884400:02:001:0067, що розташовані на території Линівської сільської ради Путивльського району Сумської області. Посилаючись на те, що отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на це майно після смерті [PERSON] вона не може у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, позивач просять визнати за нею право власності на ці земельні ділянки в порядку спадкування за законом, а судові витрати покласти на неї. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності (а.с.26). Представник відповідача надала суду письмову заяву про визнання позову, просила справу розглянути за її відсутності (а.с.32). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підтверджується матеріалами справи те, що [PERSON] , позивач у справі, є рідною сестрою та спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у м.Шостка Сумської області (а.с.5,7-9). Відповідно до комісійного акта від 30 вересня 2021 року [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] , разом з [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його рідна сестра [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном (розпорядилася особистими речами померлого) (а.с.6). Згідно з копією державного акта на право приватної власності на землю серії Р3 №702017 від 10 грудня 2002 року, виданого на підставі розпорядження голови Путивльської районної державної адміністрації від 14 листопада 2002 року №323, та копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13 жовтня 2020 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,1798 га, кадастровий номер 5923884400:02:001:0269, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Линівської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с.10,12-14). Крім того, згідно з копією державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №680017 від 16 грудня 2002 року, виданого на підставі розпорядження голови Путивльської районної державної адміністрації від 14 листопада 2002 року №323, та копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13 жовтня 2020 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,5922 га, кадастровий номер 5923884400:02:001:0067, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Линівської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с.11,15-17). Постановою приватного нотаріуса №222/02-31 від 6 жовтня 2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на спадкове майно у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів (а.с.18). Як роз`яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці 3 пункту 6 постанови Пленуму ВССУ №5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст.1225 ЦК України та ст.131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки право власності померлого [PERSON] на зазначені земельні ділянки підтверджується копіями державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 №702017 від 10 грудня 2002 року та серії Р2 №680017 від 16 грудня 2002 року, але позивач у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки, не може отримати свідоцтво про право на спадщину, тому право власності позивача підлягає захисту, що не буде суперечити закону та при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved