Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3879 від 04.09.2019 р., виданий приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Росвен Інвест Україна" заборгованості в розмірі 27 103,73 грн. Позов мотивований тим, що при видачі виконавчого напису, нотаріус не звернув уваги, що сума боргу не є безспірною, стягувач та нотаріус не надіслав боржнику вимогу про погашення боргу, не проінформував боржника про розмір заборгованості, та не менше, як за 30 днів до вчинення виконавчого напису не повідомив боржника про порушення кредитних зобов`язань, чим позбавив позивача права оскаржити вимоги у судовому порядку або виставити письмові заперечення кредитору, неможливо встановити чи були застосовані приватним нотаріусом строки позовної давності, тому позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса вчинено із порушенням Закону України «Про нотаріат». Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягав, справу просив розглянути без його участі, при цьому не заперечував проти розгляду позову в заочному порядку. Відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, в судове засідання не з`явився, відзив на позов до суду не надав, тобто у суду відсутня позиція відповідача. Нотаріус Гамзатова А.А. належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, відзив на позов до суду не надала. За заявою представника позивача суд ухвалив - розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 02 липня 2013 року між [PERSON] та ПАТ "Дельта Банк" був укладений кредитний договір №003-21001-020713 строком до 02.07.2014 р. Останній правонаступник усіх прав та обов`язків ПАТ "Дельта Банк", на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами виникло у ТОВ "Росвен Інвест Україна". 04 вересня 2019 р. на підставі документів наданих ТОВ "Росвен Інвест Україна" приватним нотаріусом Гамзатовою А.А. вчинено виконавчий напис, яким з позивача стягнуто 27 103,73 грн. боргу (а.с.9). 13 вересня 2019 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 60061570 на підставі виконавчого напису нотаріусу, зареєстрований у реєстрі за №3879 від 14.09.2019 року (а.с.10). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (далі - Закон) та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до статті 87 Закону, виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, вчиняються нотаріусами для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Статтею 88 Закону та пунктами 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено умови вчинення виконавчих написів. Так, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: - подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (підпункт 3.1). Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (підпункт 3.3). Умови до форми та змісту письмової заяви стягувача на вчинення виконавчого напису визначені підпунктами 2.1, 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Відповідно до підпунктів 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку, безспірність заборгованості підтверджується документами, чітко визначеними Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). Пунктом 2 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, необхідно надати: - оригінал кредитного договору; - засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Виходячи з такого підходу до вирішення зазначеної категорії спорів, Верховний Суд України у постанові від 5 липня 2017 року (справа №6-887/цс17) зазначив, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Враховуючи викладене, а також той факт, що матеріали справи не містять доказів того, що новий кредитор - ТОВ "Росвен Інвест Україна" дійсно направляло боржнику повідомлення про заміну кредитора, і що це повідомлення було вручене чи не вручено з певних причин, як немає доказів того, що боржник отримував претензію щодо виплати заборгованості, і своєю пасивною поведінкою погодився з її розрахунком, суд дійшов висновку, що заборгованість, яку стягнуто за виконавчим написом, не можна вважати безспірною. Задовольняючи позов, суд також виходить з того, що однією з умов вчинення виконавчого напису, згідно зі статтею 88 Закону України «Про нотаріат», є та обставина, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. З матеріалів справи вбачається, що строк кредитування становив 1 рік від дати укладення договору, тобто від 02 липня 2013 року. Отже строк кредитування сплинув 02 липня 2014 року, тоді як виконавчий напис вчинений 04 вересня 2019 року, тобто поза межами строку позовної давності. З урахуванням того, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. Крім того судом враховано, що наказом Міністерства юстиції України від 01 жовтня 2020 року № 1182/6 припинено нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Гамзатової А.А. Стягненню з відповідача підлягає судовий збір сплачений позивачем у розмірі 1362,00 грн.

Outcome: approved