Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

В обґрунтування позовної заяви [PERSON] вказав, що 8 липня 2017 року з [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований у виконкомі Потоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 08. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , Наприкінці грудня 2017 року між ними склалися неприязні відносини та в 2018 році шлюб між ними розірвано . Також позивач вказав, що звернувся до Кременчуцького райсуду Полтавської області з позовом до відповідача про стягнення аліментів на доньку [PERSON] та на підставі рішення суду отримує аліменти від відповідача. Позивач зазначив, що він займається вихованням дитини, влаштував її до садочка, який розташований в селі Потоках, має роботу, самостійний дохід і постійне місце проживання, спиртними напоями не зловживає, за місцем роботи і проживання характеризуюся позитивно, добре відноситься до доньки . Оскільки колишня дружина їздить по заробіткам, не має постійного місця роботи, негативно характеризується за місцем проживання і майже не займається вихованням доньки, просив суд: -визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] з [PERSON] , [INFO] ; -стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору. У судове засідання позивач не з`явився. Суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася. Суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти визначення місця проживання дитини з батьком. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з`явився. На адресу суду надіслав заяву про слухання справи без його участі. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступне: Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 28.02.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 37. Позивач вважає, що місце проживання доньки має бути визначено з ним, оскільки він створив усі умови для комфортного проживання, навчання, виховує та матеріально забезпечує доньку, в той час як відповідач перебуває постійно на заробітках, не займається вихованням доньки. Відповідно до ст. 29 ЦК України місце проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Крім того, ст. ст. 160 ч. 1, 161 ч. 1 і ч. 2 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними або законодавчими органами, першочергова увага надається якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76). Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області визнано за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] з батьком [PERSON] . Вказаним висновком встановлено, що мати дитини [PERSON] з 2017 року з дитиною не проживає, не цікавиться життям та здоров`ям не піклується про її матеріальне благополуччя та з 2018 року виїхала на заробітки до Республіки Польща. [PERSON] та малолітня [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . 06.12.2021 року спеціалістами служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області було обстежено умови проживання малолітньої [PERSON] за вищевказаною адресою, та встановлено що будинок з усіма комунальними зручностями, облаштований необхідними меблями та побутовою технікою. Умови проживання та санітарно-гігієнічний стан помешкання задовільні. Малолітня [PERSON] має окрему кімнату, облаштовані місця для навчання та відпочинку з урахуванням її потреб. Дівчинка розвинута, комунікабельна, під час бесіди зі спеціалістами служби у справах дітей зазначила, що їй подобається жити з батьком, бабусею та іншими членами родини. [PERSON] , [INFO] , навчається в Потоківській гімназії № 33, батько активно цікавиться навчанням дитини, відвідує батьківські збори. Дитина вихована, дисциплінована, забезпечена усім необхідним для навчання та розвитку, часто розповідає про те, як відпочиває - з татом, як він допомагає їй у навчанні. [PERSON] , [INFO] , на психіатричному та наркологічному обліках в Кременчуцькій ЦРЛ не перебуває, за медичною допомогою не звертався. Має постійне місце роботи та стабільній дохід. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що «тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку». Враховуючи викладене та повне визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов висновку про доцільність визначення місця проживання дитини разом з батьком. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного. Згідно статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Водночас, відповідно до статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, у заяві від 24.01.2022 року. Згідно вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачу належить повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, за розгляд справи, тобто 454 грн. Водночас, стягнути з відповідача на користь позивача, 50 відсотків сплаченого судового збору, тобто 454 грн. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 19, 141, 159, 160, 161 СК України, ЗУ «Про охоронну дитинства», ст.ст. 76, 133, 137, 141, 142, 258-259, 263-265, 273, 352 ЦПК України,-

Outcome: approved