Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

У липні 2017 року позивачі [PERSON] , і [PERSON] звернулись до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРІКОЛА-УКРАЇНА» про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати. 27 травня 2019 року позивачами [PERSON] , і [PERSON] було уточнені позовні вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРІКОЛА-УКРАЇНА» та Комунальне підприємство «Благоустрій» Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання договору оренди, таким, що втратив юридичну силу, повернення земельної ділянки, скасування реєстрації договору оренди та стягнення орендної плати, де згідно яких вони просили суд: Визнати договір оренди землі за № 1074/10 від 11 січня 2010 року укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРІКОЛА-УКРАЇНА», зареєстрований 12 березня 2012 року Державним реєстратором - Комунальне підприємство «Благоустрій», Чумаківської сільської ради, Дніпровського району Дніпропетровська область у відділи Держкомзем у Дніпропетровському районі таким, що втратив юридичну силу в зв`язку із закінченням терміну дії даного договору. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРІКОЛА -УКРАІНА» (код ЄДРПОУ:33243647) повернути [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку в цілому, кадастровий номер: 1221487000:01:044:0004, розташованої на території Степнянськоі сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, площею 2,39 га придатної для використання. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРІКОЛА -УКРАІНА» (код ЄДРПОУ:33243647) на користь [PERSON] (ІПН: [NUMBER] ) заборгованість по орендній платі у розмірі 6000,00 грн. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРІКОЛА -УКРАІНА» (код ЄДРПОУ:33243647) на користь [PERSON] (ІПН: [NUMBER] ) заборгованість по орендній платі у розмірі 6000,00 грн. Зобов`язати Комунальне підприємство «Благоустрій» Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області скасувати реєстрацію договору оренди землі за №1074/10 від 11 січня 2010 року, кадастровий номер:1221487000:01:044:0004, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРІКОЛА-УКРАЇНА», та стягнути з відповідачів на їх користь судові витрати. У судовому засіданні представники позивачів уточнені позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заявлених позовних вимог і просив суд відмовити у їх задоволенні. Окрім того, посилався на пояснення які містяться у відзиві. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позову. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 11 січня 2010 року між [PERSON] та ТОВ «АГРІКОЛА- УКРАЇНА» був укладений договір оренди землі 1074/10 згідно якого останнім була передана в оренду в цілому земельна ділянка кадастровий номер 1221487000:01:044:0004 яка розташована на території Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області загальної площею 2,39 га. Договір був зареєстрований Державним реєстратором - Комунальне підприємство «Реєстраційний центр «Коммунітас» Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області у відділі Держкомзему у Дніпропетровському районі 12 березня 2012 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Договір був укладений на 5 років. Термін дії договору закінчився 12 березня 2017 року і не продовжено власником. Згідно із приписами ст.ст. 626, 792 Цивільного кодексу України - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку га встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Згідно із ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння та користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Орендна плата-це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою; розмір, форма і строки внесення орендної плати встановлюються за згодою сторін в договорі оренди. Відповідно до ст.31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено. Відповідно до п.16.1 договору №1074/10 від 11 січня 2010 року цей договір набуває чинності після державної реєстрації цього договору у встановленому чинним законодавством порядку. (договір зареєстрований 12 березня 2012 року). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди. Також, відповідачем до вищевказаного договору оренди землі №1074/10 від 11 січня 2010 року був зареєстрований Державним реєстратором у відділі Держкомзему у Дніпропетровському районі додаток від 25 січня 2011 року до договору оренді землі щодо встановлення строків оренди землі 15 років з моменту державної реєстрації договору оренди землі. Договір оренді землі за №1074/10 від 11 січня 2010 року був підписаний самим [PERSON] , а в додатку до договору підпис за [PERSON] проведена не встановленою особою. В двох документах - договорі та додатку є розбіжності, підписи виконані різними людьми. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті [PERSON] [INFO] позивачі як спадкоємці звернулися до приватного нотаріуса Юрченко Л.Л. Дніпровського районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі 30.11.2017 року успадкували за законом по 1/2 частці кожний вищевказану спірну земельну ділянку, що підтверджується Свідоцтвами про право на спадщину за законом від 30 листопада 2017 року, посвідченими Юрченко Л. приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №3312 і №3315. Однак, термін дії договору оренди землі закінчився 12 березня 2017 року. Положеннями п.8 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України та розділу IX «Перехідні положення» закону України «Про оренду землі» не можуть бути примусом для власника земельної ділянки і передбачають право, а не обов`язок на переукладання договору оренди, ураховуючи при цьому положення ст.6 ч.3 ст.203, ст.ст.316, 317, 319, 321, 651 ЦК України щодо свободи договору, укладення його при наявності вільного волевиявлення особи, непорушності права власності та здійснення цього права власником відповідно до закону на власний розсуд, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, необхідності згоди обох сторін при укладенні чи зміні договору». Позивачі відповідно до закону є спадкоємцями після смерті [PERSON] та власниками кожний по 1/2 частці земельної ділянки яка находиться у користуванні у відповідача, термін дії договору закінчився 12 березня 2017 року і не продовжено власником належним чином. Відповідно ст. 34 Закону України « Про оренду землі» у рази припинення договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. 16 лютого 2018 року позивачами на адресу відповідача було направлено вимогу про повернення земельної ділянки. Проте, листом від 14 березня 2018 року за №3/3 відповідач зазначає, що договір оренди не припинився, так як зареєстрований додаток до договору, а тому підстав для повернення земельної ділянки немає. Згідно ст.631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до вимог Розділу 4 п.п. 4.1., 4.2. договору оренди землі №1074/10 від 11.01.2010 року та підписаного до нього додатку до договору оренди землі від 25.01.2011 року який підписано не встановленою особою відповідач - TOB «АГРІКОЛА - УКРАЇНА» (Орендар за вищевказаним договором) повинен виконувати взяті на себе зобов`язання стосовно виплати орендної плати, яку останній не отримував при своєму житті за період: за 2015 рік, за 2016 рік, за 2017 рік, за 2018 рік та до наступного часу не отримують позивачі як спадкоємці. Частина друга статті 158 Земельного кодексу України встановлює, що: «виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб». Судом також встановлено і підтверджено матеріалами справи, що згідно висновку експерта №1807-20 від 17 липня 2020 року - Підписи від імені [PERSON] та [PERSON] , що розміщені в платіжному дорученні № АУ-00000055 від 01.11.2016 в сімнадцятому та вісімнадцятому рядках - виконані не [PERSON] , а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] , що розміщений в платіжному дорученні №АУ-00000017 від 29.10.2015 в дванадцятому рядку - виконаний не [PERSON] , не [PERSON] , а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] , що розміщений в графі «ОРЕНДОДАВЕЦЬ» договору оренди землі № 1074/10 від 11.01.2010 - виконаний самим [PERSON] . Підпис від імені [PERSON] , що розміщений в графі «ОРЕНДОДАВЕЦЬ» у додатку від 25.01.2011 до договору оренди землі № 1074/10 від 11.01.2010 - виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Окрім того, зі змісту висновку експерта №2642-21 від 20 жовтня 2021 року встановлено, що Підпис від імені [PERSON] в оригіналі документу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрікола-Україна»: (мовою оригіналу) в «Платежной ведомости АУ-00000017 от 29.10.2015 г.» на тринадцятому рядку - виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням її справжньому підпису. Отже, суд приймаючи до уваги висновок експерта, приходить до висновку, що [PERSON] не підписував додаток від 25.01.2011 до договору оренди землі № 1074/10 від 11.01.2010. Тобто зазначений додаток до договору власник земельної ділянки не укладав. Термін дії основного договору оренди землі із Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрікола-Україна» закінчився 12 березня 2017 року і не продовжено власником землі належним чином. Саме тому, земельна ділянка повинна бути повернена теперішнім власникам земельної ділянки - позивачам, які є спадкоємцями колишнього власника [PERSON] . Також, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачів про Зобов`язання Комунального підприємства «Благоустрій» Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області скасувати реєстрацію договору оренди землі за №1074/10 від 11 січня 2010 року, кадастровий номер:1221487000:01:044:0004, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРІКОЛА-УКРАЇНА», у зв`язку із закінченням терміном дії договору. Крім того, судом встановлено, що ні колишній власник [PERSON] ні його спадкоємці [PERSON] та [PERSON] не отримували від ТОВ «Агрікола-Україна» орендної плати за користування земельною ділянкою кадастровий номер 1221487000:01:044:0004 яка розташована на території Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області загальної площею 2,39 га. за 2015, 2016, 2017 та 2018 роки. Що стосується розміру орендної плати, суд приймає до уваги, що ТОВ «Агрікола-Україна» користувалось земельною ділянкою кадастровий номер 1221487000:01:044:0004 яка розташована на території Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області загальної площею 2,39 га. у 2015, 2016, 2017 та 2018 роки на умові сплати орендної плати на рік - 3000 гривень. Зазначені обставини викладені в додатку до договору оренди землі, який у подальшому був зареєстрований належним чином. Тобто, відповідач ТОВ «Агрікола-Україна» погоджувався на користування землею за таких умов. Належних доказів, на підтвердження отримання орендної плати за користування землею у 2015, 2016, 2017 та 2018 роках, суду не надано. Твердження представника відповідача про отримання орендної плати за землю не самим [PERSON] , а його дружиною - [PERSON] , спростовуються висновком експерта. З огляду на викладене, вимоги позивачів до відповідача про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою за чотири роки у розмірі 12000 гривень, тобто по 6000 гривень на кожного власника, підлягають задоволенню у повному обсязі. Реалізуючи передбачене ст.64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Відповідно до ст.15, ч.2 ст.16, ч.1 ст.20 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право на захист особа здійснює на свій розсуд. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Так, відповідно до п.5 ч.3 ст.2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є зокрема диспозитивність. Яка відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Із змісту ч. 2 ст.5 ЦПК України вбачається, що суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону лише у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду. Суд вважає, що спосіб захисту права, що обрали позивачі передбачений вищенаведеними нормами закону є ефективним засобом захисту, є таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення, наслідкам, спричиненим цим порушенням. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. На підставі викладеного і

Outcome: approved