Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Заявниця, звернувшись до суду із даною заявою, посилається на те, що [INFO] помер батько заявниці, [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина за законом. На день відкриття спадщини вона проживала разом із батьком та прийняла спадщину і є власником спадкового майна з дня відкриття спадщини. Крім заявниці, спадщину прийняла її мати, [PERSON] , яка теж є спадкоємцем першої черги за законом. З метою оформлення права на спадщину сторони звернулася із відповідними заявами до приватного нотаріуса Маркелової І.М. Однак, постановою останньої їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із розбіжністю в правовстановлюючих документах. Зазначає, що у договорі купівлі-продажу, акті прийняття в експлуатацію закінченого будівництва, виписки з інвентаризаційних матеріалів прізвище померлого зазначено « [PERSON] », тоді як у його свідоцтві про одруження та смерть, вказано « [PERSON] ». У зв`язку з наведеним просить встановити факт належності спадкодавцю вказаних правовстановлюючих документів. Заявниця та заінтересована особа у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують, просять заяву задовольнити. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви сторін, проаналізувавши матеріали справи суд вважає заявлені вимоги належно обґрунтованими виходячи із наступного. Відповідно до ч. 1ст.\~15\~ЦК\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч. 2 ст.\~16\~ЦК\~України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що того ж дня складено відповідний актовий запис за № 18 (а.с. 5). Померлому належав житловий будинок в [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого виконкомом Гвіздецької селищної ради, Коломийського району Івано-Франківської області від 13 квітня 1959 року за реєстром № 2 (а.с. 8). Спадкоємиці, дружина та донька померлого, звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримали відмову через неможливість встановити факт належності спадкодавцю правовстановлюючих документів на спадкове майно, так як прізвище померлого у свідоцтві про смерть, свідоцтві про одруження та свідоцтві про народження заявниці не відповідає його прізвищу у інших правовстановлюючих документах. Так, у договорі купівлі-продажу, акті прийняття в експлуатацію закінченого будівництва та виписки з інвентаризаційних матеріалів зазначено по прізвище власника « [PERSON] », в той час як із копій свідоцтв про його смерть, шлюб та народження заявниці вбачається, що прізвище спадкодавця « [PERSON] » (а.с. 5-11). Те, що прізвище спадкодавця « [PERSON] », підтверджується копією його паспорта [NUMBER] виданого Коломийським РВ УМВС в Івано-Франківській області (а.с. 12). Таким чином суд вважає, що вищеописана помилка в написанні прізвища спадкодавця у вказаних документах виникла внаслідок неуважності працівників органів, що видали документи. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для заявниці, так як дозволить оформити спадкові права. З огляду на вищенаведені письмові докази та беручи до уваги заяви сторін та відсутність спірних відносин, суд приходить до висновку про можливість задоволення вказаної заяви. На підставі наведеного та

Outcome: approved