Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

03 листопада 2021 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення витрат на лікування та поховання спадкодавця, мотивуючи свій позов тим, що 09.11.2007 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . З цього часу вони проживали однією сім`єю в [ADDRESS] . В кінці січня 2021 року [PERSON] захворів та 28.01.2021 року був госпіталізований для проведення стаціонарного лікування у КНП «Яготинська міська лікарня» Яготинської міської ради. Після тривалої хвороби з тяжким перебігом за діагнозом: не госпітальна двобічна пневмонія 2019п-COVID, гостра респіраторна хвороба, [INFO] [PERSON] помер. Відповідач [PERSON] є донькою померлого чоловіка. Про захворювання батька вона знала, але участі у його лікуванні не приймала. За час перебування [PERSON] у лікарні, [PERSON] його жодного разу не відвідала. Під час лікування [PERSON] у лікарні з 28.01.2021 року по [INFO] нею було здійснено витрати для придбання ліків та проведення заходів для встановлення точного діагнозу захворювання на суму в розмірі 28 630 грн. 30 коп. Крім того, всі витрати, що пов`язані з похованням [PERSON] вона взяла на себе, які склали 12 340 грн., що складаються з витрат: для організації поховання (домовина, ритуальний набір, вінки, перевезення та винос тіла, послуги санітарів, холодильна камера, агентські послуги, авто катафалк), витрачено кошти в розмірі 9 140 гривень; для проведення ритуального служіння священиком УПЦ КП витрачено коштів в розмірі 800 гривень; для облаштування місця поховання: копання могили витрачено кошти в розмірі 2 400 грн. В зв`язку з чим просила суд стягнути з [PERSON] на її користь витрати, пов`язані з лікуванням та похованням [PERSON] у розмірі 24 443 грн. 95 коп. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 04.11.2021 року відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення витрат на лікування та поховання спадкодавця, а розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.29-30). 30.11.2021 року до суду були надані Письмові пояснення відповідача [PERSON] (а.с.42-44), в яких вона просила суд в задоволенні позову [PERSON] відмовити. Стягнути на її користь витрати на правничу допомогу в сумі 7 000 гривень. 04.01.2022 року позивач [PERSON] подала до суду позовну заяву про збільшення позовних вимог до [PERSON] про стягнення витрат на лікування та поховання спадкодавця, в яких вона просила суд стягнути з відповідача на її користь 37 766 грн. 54 коп. витрати, пов`язані з лікуванням, похованням [PERSON] та встановлення пам`ятника на його могилі (а.с.58-60). Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 12.01.2022 року зобов`язано Комунальне некомерційне підприємство Яготинської міської ради «Яготинська центральна районна лікарня» надати належним чином завірену копію історії хвороби [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та інформацію про встановлений діагноз, призначене та проведене лікування та діагностику із зазначенням конкретних даних (день, місяць, рік). Якщо був встановлений діагноз короновірусна хвороба 2019 (COVID - 19) надати інформацію про те, чи здійснювалося лікування згідно клінічної настанови «Клінічне ведення пацієнтів з COVID - 19», протоколу «надання медичної допомоги для лікування короновірусної хвороби (COVID - 19)» та чи надавалися лікарські засоби на лікування [PERSON] - [PERSON] ? (а.с.78). 25.01.2022 року на адресу суду з Комунального некомерційного підприємства Яготинської міської ради «Яготинська центральна районна лікарня» надійшли витребувані документи щодо хвороби, проведеного лікування та смерті [PERSON] (а.с.83-109). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити (а.с.58). Суд вважає можливим слухати справу у відсутності позивача [PERSON] . В судовому засіданні відповідач [PERSON] , представник відповідача адвокат Шинкаренко М.А. позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] за безпідставністю. Суд, заслухавши відповідача [PERSON] , думку адвоката Шинкаренко М.А., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 09.07.2007 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №164 (а.с.23). В судовому засіданні встановлено і дану обставину не заперечували сторони по справі, що відповідач [PERSON] є рідною донькою [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 09.02.2021 року, актовий запис №88 (а.с.11) та копією листка непрацездатності серії АДЯ №213729 від 06.02.2021 року (а.с.21). Після смерті [PERSON] відкрилася спадкова справа на все його майно. Спадкоємцями [PERSON] є його дружина [PERSON] та донька [PERSON] . Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка вказує, що нею було витрачено на поховання [PERSON] 12 340 грн., з яких: 9 140 грн. для організації поховання (домовина, ритуальний набір, вінки, перевезення та винос тіла, послуги санітарів, холодильна камера, агентські послуги, автокатафалк), що підтверджується накладною №549 від 06.02.2021 року (а.с.22); 800 грн. для проведення ритуального служіння священиком УПЦ КП; 2 400 грн. для облаштування місця поховання (копання могили). Відповідно до ч.1 ст.1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на утримання, догляд, лікування спадкодавця, а саме: такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення. Згідно положень ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначено, що поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Необхідний мінімальний перелік вимог щодо порядку організації поховання і ритуального обслуговування населення та єдину методику визначення вартості надання громадянам необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, реалізації предметів ритуальної належності затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства (ст.ст.8, 12 Закону). В пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди» роз`яснено, що витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги та обряди) відшкодовуються тій особі, яка понесла ці витрати. Під час розгляду справи було встановлено, що [PERSON] було витрачено на поховання [PERSON] 9 140 грн. для організації поховання (домовина, ритуальний набір, вінки, перевезення та винос тіла, послуги санітарів, холодильна камера, агентські послуги, автокатафалк), що підтверджується накладною №549 від 06.02.2021 року (а.с.22). В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] 15.11.2021 року на рахунок [PERSON] перерахувала грошові кошти в розмірі 4 570 грн., як повернення Ѕ частини витрат на поховання [PERSON] згідно накладної №549 від 06.02.2021 року, що підтверджується платіжним дорученням №Р24А1707963522С4120 від 15.11.2021 року (а.с.49). Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача 800 грн. витрат для проведення ритуального богослужіння священиком УПЦ КП та 2 400 грн. витрат для облаштування місця поховання: копання могили, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні підтверджуючі документи, а саме: квитанції, чеки, платіжні доручення, накладні щодо того, що [PERSON] здійснила витрати на суму 800 грн. для проведення ритуального служіння священиком УПЦ КП та 2400 грн. для облаштування місця поховання (копання могили). А тому в задоволенні даних позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити за недоведеністю. З уточненої позовної заяви вбачається, що [PERSON] просить відшкодувати відповідача половину витрат в сумі 13 322 грн. 59 коп. понесених позивачем на облаштування могили померлого [PERSON] , а саме виготовлення та установлення пам`ятника. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] придбала та установила пам`ятник померлому [PERSON] , що підтверджується накладною №322 від 23.11.2021 року, виданою ФОП [PERSON] на суму 26 500 грн. (а.с.63). Факт встановлення пам`ятника [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала відповідач [PERSON] та її адвокат Шинкаренко М.А. Суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування Ѕ частини суми понесених позивачем витрат на облаштування могили померлого [PERSON] в сумі 13 250 грн. підлягають задоволенню. В задоволенні інших позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю, оскільки в своїй уточненій позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача витрати на лікування [PERSON] за час перебування його в КНП «Яготинська міська лікарня» Яготинської міської ради, проведення заходів для встановлення точного діагнозу захворювання [PERSON] , які вона здійснила, про що надала суду Товарний чек від 2021 року на суму 26 710 грн. 30 коп. (а.с.12), Акт про надані медичні послуги від 29.01.2021 року (а.с.14), Акт про надані медичні послуги від 04.02.2021 року (а.с.13) та Акт про надані медичні послуги від 05.02.2021 року (а.с.15). Проте, з наданого позивачем Товарного чеку від 2021 року (а.с.12) не вбачається, що дані лікарські препарати на суму 26 710 грн. 30 коп. були придбані для лікування саме [PERSON] , [INFO] , а також препарати були придбані саме позивачкою. Крім того, з Актів про надані медичні послуги від 29.01.2021 року, від 04.02.2021 року та від 05.02.2021 року (а.с.13-15) не вбачається, що [PERSON] здійснювала оплату даних послуг. З наданих суду КНП «Яготинська міська лікарня» Яготинської міської ради документів (а.с.83-108) вбачається, що лікування та обстеження хворого [PERSON] , [INFO] здійснювалося за рахунок держави. Згідно з вимогами п.п.1, 2, 3 частини 1 ст.264 Цивільного процесуального кодексу України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Натомість, позивачем [PERSON] не доведено факт витрачання коштів на лікування [PERSON] . Як вбачається з постанови Верховного Суду Касаційного цивільного суду від 19 березня 2018 року у справі №554/1793/15-ц, позивач повинен надати суду докази того, що витрачені на лікування кошти померлого були саме його особистими коштами. Частиною 3 ст.12, ст.ст.76-81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів в порядку, передбаченому ЦПК України. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів». За таких обставин, позовні вимоги позивача [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь витрат на лікування [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial