Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.09.2008 року між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є АТ "Універсал Банк" та [PERSON] був укладений генеральний договір про надання кредитних послуг №ВL8405, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 55 000,00 доларів США у порядку та на умовах, зазначених у договорі. Також 30.09.2008 року між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є АТ "Універсал Банк" та [PERSON] було укладено додаткову угоду № ВL8405/К-1 до генерального договору про надання кредитних послуг №ВL8405 від 30.09.2008. Згідно умов додаткової угоди, за користування кредитними коштами у межах встановленого строку кредитування встановлюється процентна ставка в розмірі 15,45% річних; за користування кредитними коштами понад строк, встановлений генеральним договором та/або цією додатковою угодою, процентна ставка встановлюється в розмірі 30,9 % річних. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за генеральним договором про надання кредитних послуг №ВL8405 від 30.09.2008, між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є АТ "Універсал Банк" та [PERSON] було укладено договір іпотеки нерухомого майна - нежитлової нерухомості від 30.09.2008, а саме будівлі магазина-бара за [ADDRESS] . 25.06.2009 року між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є АТ "Універсал Банк" та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до генерального договору про надання кредитних послуг №ВL8405 від 30.09.2008. Згідно умов додаткової угоди №1, за використання кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування за цією додатковою угодою встановлюється наступна процентна ставка: з 25.06.2009 по 31.05.2010 включно - 4,04 % річних; з 01.06.2010 по 31.05.2015 включно - 17,73 % річних; починаючи з 01.06.2015 - 15,45% річних. Відповідач зобов`язалась своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобов`язання згідно договору. АТ "Універсал Банк" свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Проте відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, в зв`язку з чим станом на 05.01.2021 утворилась заборгованість за генеральним договором по сумі кредиту та несплачених відсотках в розмірі 160 848,19 дол. США, з яких: заборгованість по сумі кредиту в розмірі 54 896,58 дол. США; за відсотками в розмірі 92 192,92 дол. США; за підвищеними відсотками в розмірі 13 758,68 дол. США. Позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача частину існуючої заборгованості, яка виникла у період з 01.01.2018 по 05.01.2021 за тілом кредиту у розмірі 6 569,05 дол. США. На підставі вищевикладеного позивач просить позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16.04.2021 року відкрито спрощене провадження без виклику учасників справи. У встановлений ухвалою строк відзив від відповідача не надійшов. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 30.09.2008 року між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є АТ "Універсал Банк" та [PERSON] був укладений генеральний договір про надання кредитних послуг №ВL8405, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 55 000,00 доларів США у порядку та на умовах, зазначених у договорі. Також 30.09.2008 року між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є АТ "Універсал Банк" та [PERSON] було укладено додаткову угоду № ВL8405/К-1 до генерального договору про надання кредитних послуг №ВL8405 від 30.09.2008. Згідно умов додаткової угоди, за користування кредитними коштами у межах встановленого строку кредитування встановлюється процентна ставка в розмірі 15,45% річних; за користування кредитними коштами понад строк, встановлений генеральним договором та/або цією додатковою угодою, процентна ставка встановлюється в розмірі 30,9 % річних. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за генеральним договором про надання кредитних послуг №ВL8405 від 30.09.2008, між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є АТ "Універсал Банк" та [PERSON] було укладено договір іпотеки нерухомого майна - нежитлової нерухомості від 30.09.2008, а саме будівлі магазина-бара за [ADDRESS] . 25.06.2009 року між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є АТ "Універсал Банк" та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до генерального договору про надання кредитних послуг №ВL8405 від 30.09.2008. Згідно умов додаткової угоди №1, за використання кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування за цією додатковою угодою встановлюється наступна процентна ставка: з 25.06.2009 по 31.05.2010 включно - 4,04 % річних; з 01.06.2010 по 31.05.2015 включно - 17,73 % річних; починаючи з 01.06.2015 - 15,45% річних. Встановлено, що банк виконав свої зобов`язання за укладеним між сторонами кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів відповідачу в сумі 55 000,00 дол. США шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника, що підтверджується меморіальним ордером та випискою по рахунку, копії яких містяться в матеріалах справи. В свою чергу, [PERSON] скористалась кредитними коштами, однак свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала в зв`язку з чим станом на 05.01.2021 утворилась заборгованість за генеральним договором по сумі кредиту та несплачених відсотках в розмірі 160 848,19 дол. США, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості. Позивач у позові заявляє вимогу про стягнення з відповідача частини заборгованості, яка виникла у період з 01.01.2018 по 05.01.2021 за тілом кредиту у розмірі 6 569,05 дол. США. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, а відповідач всупереч умовам кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено у письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідач [PERSON] не сплатила у вказаний в договорі строк кредит, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно вимог ст. ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушила умови генерального договору про надання послуг №ВL8405 від 30.09.2008, а також умови додаткових угод від 30.09.2008 та від 25.06.2009 до генерального договору про надання кредитних послуг №ВL8405 від 30.09.2008, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6 569,05 дол. США, яка виникла у період з 01.01.2018 по 05.01.2021, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. При цьому, суд зауважує, що вимоги позивача про стягнення заборгованості у доларах США ґрунтуються на вимогах закону. Згідно з статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність») банківську ліцензію на здійснення валютних операцій та письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»). Крім того, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові №5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин» роз`яснив, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК (пункт 12). Суд зазначає, що положення частини другої статті 192 ЦК, частини третьої статті 533 ЦК, Декрет Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення процентів за користування валютним кредитом. Тому стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у іноземній валюті - доларах США, є правомірним. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки даних спір вирішено на користь позивача, позов задоволено, суд приходить до висновку, що судові витрати, понесені позивачем, повинні бути відшкодовані відповідачем, а саме стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору в розмірі 2733,81 грн.

Outcome: approved