Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову позивач вказує на те, що [PERSON] , 08.08.1986 року зареєструвала шлюб із [PERSON] , про що відділом реєстрації актів громадянського стану в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу з відповідачем мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження № 233, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Запоріжжя від 12.06.2014 року). На підставі рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Звертає увагу суду на те, що дитина залишилися проживати разом з позивачем [PERSON] та повністю знаходиться на її утриманні. [PERSON] матеріально за дитину не піклується, кошти на її утримання не надає. Утримування спільної дитини є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Крім спільної доньки інших неповнолітніх дітей у [PERSON] немає. [PERSON] зазначає, що вона одна не в змозі забезпечувати доньку, але батько, який є здоровою та працездатною особою, повинен бути підтримкою у вихованні та утриманні дитини. Крім того, відповідач [PERSON] офіційно не працевлаштований. Постійного доходу не має. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та - свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Таким чином, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач з початку 2021 року не бере участі у вихованні та утриманні спільної дитини. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј від заробітку/доходу платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, з дня подачі заяви до суду до досягнення повноліття. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2021 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Справу призначено у судове засідання на 04.02.2022 року на 09 год. 30 хв. В судовому засідання позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] ,\~будучи належним\~чином повідомленим\~про час\~та місце\~розгляду справи через офіційний веб-портал судової влади України в мережі Інтернет\~за веб-адресою\~http://court.gov.ua/fair/sud0808, а також у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України,\~через оголошення\~на офіційному\~веб-сайті\~судової влади\~України та\~шляхом направлення\~судової повістки\~за зареєстрованим\~місцем проживання, у судове засідання не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим, на підставі ч. 3\~ст. 223 ЦПК України\~справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Крім того, в матеріалах справи знаходиться заява його представника адвоката Доценко Н.М. про ознайомлення з матеріалами справи, що в свою чергу дають суду підстави вважати про обізнаність відповідача [PERSON] про знаходження на розгляді в суді цивільної справи про стягнення з нього аліментів. Заслухавши думку позивача [PERSON] , дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , 08.08.1986 року зареєструвала шлюб із [PERSON] , про що відділом реєстрації актів громадянського стану в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження № 233, виданим 12.06.2014 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Запоріжжя. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішення набрало чинності 21.01.2019 року Як вбачається з матеріалів справи спільна дитина [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги позивачу [PERSON] на утримання їх спільної дитини, хоча є працездатною особою. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до частин 1, 3 статті 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно приписів ч. ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров*я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров*я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалюючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання малолітньої дитини, суд виходить з вимог\~ст. 182 СК України\~і враховує стан здоров*я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище позивача, матеріальне становище відповідача [PERSON] . Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі ј частини з всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов про стягнення аліментів був поданий 27.10.2021 року, а тому, за правилами ст. 191 СК України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно приписів п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно приписів пп.1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 176 Цивільного процесуального кодексу України, у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше як за шість місяців. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved