Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання, посилаючись на те, що відповідач по справі є її батьком. На даний час вона навчається в Донецькому державному університеті внутрішніх справ. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на свою користь у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання. Ухвалою суду від 14.12.2021 року провадження у справі було відкрито та призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала на електронну адресу суду заяву згідно якої просила справу розглянути у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, повернулися конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Тому виклик відповідача в судове засідання було здійснено через офіційний веб-портал судової влади, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду. Враховуючи письмову згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження, [PERSON] народилася [INFO] в м. Бериславі Херсонської області, про що зроблено відповідний актовий запис №81, батьком якої зазначено [PERSON] (а.с. 6). Згідно довідки виданої деканом факультету Донецького державного університету внутрішніх справ, [PERSON] є здобувачем вищої освіти 1-го курсу заочної форми навчання факультету №3 Донецького державного університету внутрішніх справ освітнього ступеня «бакалавр» спеціальності 081 «Право» (2021 року набор, термін навчання 2 роки 10 місяців), що підтверджується довідкою від 09.11.2021 року (а.с. 7). Між Донецьким державним університетом внутрішніх справ та [PERSON] укладено договір №07/21/081/МС-з про навчання у закладі вищої освіти (а.с. 8-9). Між Донецьким державним університетом внутрішніх справ та [PERSON] укладено договір №07/21/081/МС-з про надання платної освітньої послуги. Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє протягом усього періоду навчання до 30 червня 2024 року, або до дня повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за договором(а.с. 10-11). Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В постанові Верховного Суду України від 24.12.2014 року №6-186ц14, яка згідно із ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів, викладена правова позиція щодо стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, відповідно до якої правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199,200,201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що [PERSON] досягла повноліття, але продовжує навчатися, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач зобов`язаний утримувати доньку до закінчення нею навчання (але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років), незалежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходів, але такої допомоги не надає, не може бути визнаний неспроможним сплачувати аліменти, оскільки за станом здоров`я та віком є працездатним, суд дійшов висновку, що [PERSON] може надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дитині. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує матеріальне становище позивача, яка не працює, оскільки навчається, витрати, придбання продуктів харчування, матеріальне становище відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, а саме з [PERSON] , з урахуванням ч. 1 ст. 182 СК України, на користь позивача підлягають стягненню аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, починаючи з 30.11.2021 року і до закінчення навчання - до 30.06.2024 року. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 992 гривень 40 копійок судового збору. На підставі ст.ст. 181-184, 200, 199 СК України та,

Outcome: approved