Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою про продовження дії рішення Оболонського районного суду м.Києва від 12.08.2019р. про визнання [PERSON] , [INFO] недієздатним . Свої вимоги заявник [PERSON] обґрунтовує тим, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12.08.2019р. її чоловік [PERSON] , [INFO] , проживаючий та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] був визнаний - недієздатним строком на 2 ( два ) роки з дня винесення судового рішення. З врахуванням того, що строк дії рішення Оболонського районного суду м.Києва від 12.08.2019р. пройшов заявник у відповідності до вимог ч.6,7 ст.300 ЦПК України звернувся до суду з заявою про продовження строку дії вказаного рішення, так -як [PERSON] продовжує хворіти на психічні розлади та захворювання в зв`язку з чим потребує стороннього догляду за собою та сам не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Судом за згодою учасників судового процесу для підтвердження позиції заявника [PERSON] була призначена судово - психіатрична експертиза, згідно висновку якої №726, від 10 грудня 2021 р. слідує, що [PERSON] на даний час страждає хронічним стійким психічним розладом у вигляді органічного ураження головного мозку судинного ґенезу ( наслідки перенесеного ГПМК в 2015р.)з недоумством F 01.8 - згідно з МКХ-10), за своїм психічним станом не здатний розуміти значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] на даний час за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та за своїм психічним станом та на даний час потребує встановлення над ним опіки. До судового засідання заявниця надала заяву про розгляд справи без її участі, оскільки підтримує свою заяву та просить її задовольнити. Представник Органу опіки та піклування Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації до судового засідання надали заяву, якою підтримує клопотання про продовження дії рішення Оболонського районного суду м.Києва від 12.08.2019р., яким було визнано недієздатним [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Статтею 39 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно висновку №726, від 10 грудня 2021 р. слідує, що [PERSON] на даний час страждає хронічним стійким психічним розладом у вигляді органічного ураження головного мозку судинного ґенезу ( наслідки перенесеного ГПМК в 2015р.)з недоумством F 01.8 - згідно з МКХ-10), за своїм психічним станом не здатний розуміти значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] на даний час за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та за своїм психічним станом та на даний час потребує встановлення над ним опіки. Отже, оскільки висновком судово-психіатричної експертизи підтверджено, що [PERSON] за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, тому суд вбачає достатньо підстав для задоволення заяви та продовження дій рішення Оболонського районного суду м.Києва від 12.08.2019 р. про визнання [PERSON] недієздатним. За змістом ст. 300 ЦПК України, у рішенні суду про визнання особи недієздатною, слід визначити строк його дії, який не може перевищити двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 300 ЦПК України. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Рішенням Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України», яке 30.08.2013 року набуло статусу остаточного, Європейським судом з прав людини констатовано, що у цій справі відсутність у заявниці можливості безпосередньо вимагати поновлення своєї цивільної дієздатності призвела до того, що це питання не розглядалося судами взагалі. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні зазначив, що «відсутність судового розгляду цього питання, яке серйозно вплинуло на численні аспекти життя заявниці, не можна виправдати легітимними цілями, що лежать в основі обмеження доступу до суду осіб, визнаних недієздатними» (п. 40). За таких обставин Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що ситуація, в якій опинилася заявниця, призвела до відмови у правосудді щодо можливості забезпечення перегляду її цивільної дієздатності, тобто було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти Росії» (2008), адже ч. 6 ст. 300 ЦПК України встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у 2 роки). Відповідно до вимог ч.1 ст. 300 ЦПК України визначено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Також відповідно до вимог ч.6, 7 ст.300 ЦПК України встановлено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Враховуючи вище викладене, оскільки судом встановлено, що обставини, які свідчать про продовження психічного розладу [PERSON] , внаслідок якого він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується відповідним висновком, клопотання про продовження строку дії рішення про визнання особи недієздатним слід задовольнити та продовжити строк дії рішення про визнання [PERSON] недієздатним на два роки. Оскільки судом прийнято рішення про продовження строку дії рішення про визнання [PERSON] недієздатним, то повноваження [PERSON] щодо опіки над недієздатним також продовжуються та не потребують повторного вирішення питання про призначення опікуна, оскільки останній від виконання обов`язків не звільнявся.

Outcome: approved