Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

I. Стислий виклад позовної заяви 24 листопада 2021 року Орган опіки та піклування Білопільської міської ради Сумського району Сумської області, в інтересах [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги вмотивовані наступним чином. На обліку в Службі у справах дітей виконавчого комітету Білопільської міської ради з 22 липня 2021 року перебувають дитина, яка залишилася без батьківського піклування [PERSON] , [INFO] , а також діти, які опинилися в складних життєвих обставинах [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , матір`ю яких є [PERSON] . Батько [PERSON] записаний зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Батьком [PERSON] є [PERSON] , батьком [PERSON] - [PERSON] 22 липня 2021 року до Служби у справах дітей надійшло повідомлення від КУ БМР «Білопільський міський центр соціальних служб» про [PERSON] , який залишився без піклування батьків. За інформацією центру, в ході візитів в родину встановлено факт відсутності одинокої матері дитини [PERSON] . Під час перевірки вказаного повідомлення виявлено, що хлопчик перебуває під наглядом співмешканця матері [PERSON] , в помешканні антисанітарні умови, відсутня приготовлена їжа, малий запас продуктів харчування. [PERSON] не доглянутий, має занедбаний вигляд, розвиток дитини не відповідає віку. До Служби у справах дітей неодноразово надходили скарги від мешканців міста, сусідів про неналежний догляд за малолітньою дитиною, а також про відсутність матері за місцем проживання. 28 липня 2021 року [PERSON] влаштовано до КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини», про що було повідомлено матір останнього. Батько [PERSON] [PERSON] схильний до зловживання спиртними напоями, однак, останній виявляє бажання змінити ситуацію в своїй сім`ї, лікуватися від алкогольної залежності. [PERSON] написав заяву про тимчасове влаштування свого сина до КЗ СОР «Хоружківський центр соціально-психологічної реабілітації дітей області» та на даний час отримує соціальні послуги в КУ БМР «Білопільський міський центр соціальних служб» для подолання складних життєвих обставин. Сім`я [PERSON] з 2019 року перебуває на обліку в виконавчому комітеті Білопільської міської ради як така, що опинилася в складних життєвих обставинах. З матір`ю неодноразово проводилася робота щодо необхідності належного виконання батьківських обов`язків відносно дітей. Під час комісійних візитів остання не завжди відчиняла двері соціальним працівникам, неодноразово залишала всіх дітей на співмешканця [PERSON] [PERSON] неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежний догляд за дітьми, зловживає алкогольними напоями та веде аморальний спосіб життя. Питання про стан сім`ї [PERSON] неодноразово розглядався на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини Білопільської міської ради, останню попереджали про неналежне виконання батьківських обов`язків відносно дітей. Батько [PERSON] , [PERSON] , за місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями та не працює. Останній не визнає свого батьківства відносно сина та відмовляється від спільного проживання з дитиною. На даний час вихованням дитини фактично займається дід [PERSON] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] систематично ухиляються від виконання батьківських обов`язків, ведуть аморальний спосіб життя, зловживають спиртними напоями, вихованням дітей не займаються, у зв`язку з чим 22 жовтня 2021 року виконавчим комітетом Білопільської міської ради прийнято рішення про доцільність позбавлення їх батьківських прав. Посилаючись на викладені вище обставини, Орган опіки та піклування Білопільської міської ради Сумського району Сумської області просить: позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] та стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] та стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Представник позивача - Органу опіки та піклування Білопільської міської ради Сумського району Сумської області Головаченко С.О. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує (а. с. 91). Від відповідача [PERSON] надійшла заява про проведення судового засідання в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує (а. с. 72). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Органу опіки та піклування Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області Демченко О.В. в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує (а. с. 88). Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Інші клопотання та заяви, пов`язані з розглядом справи, від учасників судового процесу не надходили. ІІІ Процесуальні дії у справі Ухвалою від 26 листопада 2021 року відкрито провадження в справі за вказаним вище позовом та призначено її до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження з викликом сторін на 21 грудня 2021 року. Відповідачам та третім особам запропоновано в 15-денний строк з дня вручення даної ухвали подати відповідно відзив на позовну заяву та пояснення щодо позову (а. с. 52-53). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області та [PERSON] пояснень щодо позову також не надали. Ухвалою від 21 грудня 2021 року підготовче провадження по справі закрите, справу призначено до розгляду по суті (а. с. 68-69). Протокольною ухвалою від 10 січня 2022 року розгляд справи відкладено на 25 січня 2022 року у зв`язку з неявкою відповідача [PERSON] (а. с. 80). Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з`явилася. Судові повістки, направлені за зареєстрованим та фактичним місцем проживання останньої, повернулися без вручення з відміткою «адресат відсутній». Інформації щодо адреси фактичного проживання відповідача суду не надано, а тому відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судовий виклик йому вручений належним чином. Крім того, судом була здійснена публікація оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті Судової влади України в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України (а. с. 57-59, 76, 82, 87-86, 89-90). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , в судове засідання не з`явився. Судова повістка, направлена за вказаною в позовній заяві адресою, повернулася без вручення з відміткою «адресат відсутній». Інша інформація щодо адреси фактичного проживання третьої особи в суду відсутня, а тому відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що про дату, час та місце розгляду справи [PERSON] повідомлений належним чином (а. с. 60, 84-85). У зв`язку з неявкою сторін, третіх осіб, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами, оскільки під час підготовки справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про її розгляд, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлені наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Так, відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батьком [PERSON] є [PERSON] , батьком [PERSON] - [PERSON] (а. с. 8-11). Відомості про батька [PERSON] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України зі слів матері, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №00031773430, сформованим 22 липня 2021 року (а. с. 11). Відповідно до рішення Комісії з питань захисту прав дитини Білопільської районної державної адміністрації №27 від 15 травня 2019 року за поданням Служби у справах дітей Білопільської районної державної адміністрації №01-18/374 від 14 травня 2019 року родину [PERSON] взято на облік сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах. Останню попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та рекомендовано забезпечувати належні умови проживання і виховання дітей, співпрацювати з виконкомом Білопільської міської ради з питань стану утримання та виховання дітей (а. с. 41). Згідно з актом обстеження сім`ї, яка опинилася в складних життєвих обставинах від 30 травня 2019 року, сім`я [PERSON] є малозабезпеченою, батьки зловживають алкогольними напоями, в помешканні антисанітарія (а. с. 23). За інформацією головного лікаря КНП БРР «Білопільський ЦПМД» від 06, 23 березня 2020 року та від 03 вересня 2021 року, [PERSON] , [INFO] проживає в сім`ї за адресою: [ADDRESS] . Останній має недостатню масу тіла, запрошення прийти на амбулаторний прийом з грудня 2019 року батьки ігнорують. Неодноразово дитину відвідували медичні працівники в складі комісії зі служби у справах дітей, після чого дитина була на прийомі в лікаря-педіатра в супроводі старшої сестри. Під час прийому лікар-педіатр надав заключення: затримка фізичного розвитку, гіпотрофія І ступеня, атопічний дерматит та передав запрошення для матері дитини, але остання на прийом не з`явилася. 17 березня 2020 року дитина була оглянута лікарем-педіатром, який підтвердив вищевказаний діагноз. Мати належної уваги дітям не приділяє, на прийом до лікаря за запрошенням приходить не завжди. При відвідуванні медичним працівником вдома, двері або не відчиняють зовсім, або їх відчиняє донька і повідомляє, що мами немає вдома, або вона погано себе почуває. Останнім часом [PERSON] приходить на огляд з сестрою. Дитина стала більш активна, чисто одягнена. Лікар-педіатр маму давно не бачив (а. с. 26-28). Згідно з інформацією КУ БМР «Білопільський міський центр соціальних служб» від 22 липня 2021 року, в ході чергового комісійного візиту до сім`ї [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] встановлено, що в сім`ї виховується троє неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , учень 9 класу Білопільської ЗОШ І-ІІІ ступенів №1, [PERSON] , [INFO] , учень 5 класу вищевказаної школи та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з батьком [PERSON] . У будинку відсутня приготовлена їжа, малий запас продуктів харчування, наймолодша дитина не доглянута, має занедбаний вигляд, її розвиток не відповідає віку. [PERSON] повідомив, що мати дітей з родиною не проживає, інколи з`являється, потреби дітей не задовольняє, зловживає алкогольними напоями, державну соціальну допомогу не оформила, оскільки не має документу, що посвідчує особу (а. с. 35). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 22 липня 2021 року, сім`я [PERSON] проживає в трикімнатній квартирі на першому поверсі п`ятиповерхового будинку за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] . У квартирі порушені санітарні норми, неприємний запах, брудно, відсутня приготовлена їжа, малий запас продуктів харчування, всі діти худі та недоглянуті. Мати в родині не проживає, діти перебувають під наглядом її співмешканця [PERSON] . Зі слів останнього та дітей, [PERSON] відсутня близько тижня, про своє місце проживання не повідомляє, на дзвінки відповідає інколи (а. с. 20). 22 липня 2021 року [PERSON] написав на ім`я начальника Служби у справах дітей Білопільської міської ради заяву про влаштування сина [PERSON] , 2010 року народження до Хоружківського центру соціально-психологічної реабілітації на період подолання складних життєвих обставин (а. с. 39). Відповідно до інформації КУ БМР «Білопільський міський центр соціальних служб» від 22 липня 2021 року [PERSON] постійно на тривалий час залишає дітей на сторонню особу [PERSON] (батька [PERSON] ). За інформацією сусідів, жінка інколи з`являється на кілька днів до дітей, але постійно перебуває в алкогольному сп`янінні. Батько [PERSON] з родиною не проживає, своїй дитині не допомагає, не працює та зловживає алкогольними напоями. Родині надавалася соціальна підтримка, зокрема: гуманітарна допомога одягом, взуттям та продуктами харчування. Батьків спонукали до працевлаштування, створення належних та безпечних умов проживання для дітей, ведення здорового способу життя, недопущення вживання алкогольних напоїв, попереджали про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків. Однак, умови проживання в родині не покращилися. Мати дітей з родиною не проживає, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем. Потреби дітей не задовольняються, в родини відсутній дохід. У [PERSON] батьківський потенціал дуже слабкий. На даний час [PERSON] на контакт не виходить, до центру не звертається, рекомендацій не виконує (а. с. 34). За відомостями Білопільського ліцею №1 від 31 серпня 2021 року [PERSON] та [PERSON] навчалися в даному закладі загальної середньої освіти з першого класу, мали бали середнього та початкового рівня, неодноразово пропускали навчання без поважних причин. У батьків дізнатися про причини відсутності [PERSON] та [PERSON] було неможливо, оскільки вони не виходили на зв`язок. Діти не завжди були забезпечені необхідним шкільним приладдям та речами. Батьки не приділяли належної уваги їх вихованню, контроль за успішністю та поведінкою дітей здійснювали епізодично (а. с. 33). За інформацією КЗ СОР «Хоружівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей області» від 24 вересня 2021 року, [PERSON] є вихованцем даного закладу з 28 липня 2021 року. За час перебування дитини в закладі, його батьки, [PERSON] та [PERSON] , жодного разу дитину не відвідали, допомоги не надали. Спілкуються з [PERSON] по телефону (а. с. 25). З 28 липня 2021 року [PERSON] знаходиться на вихованні в КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» на повному державному утриманні. Мати дитину не відвідує. 10 та 13 серпня 2021 року телефонувала до закладу, цікавилася життям та здоров`ям сина, що підтверджується інформацією закладу від 23 вересня 2021 року (а. с. 24). За інформацією Служби у справах дітей Миколаївської селищної ради від 28 вересня 2021 року, [PERSON] проживає разом з [PERSON] . Зі слів батька та співмешканки, зловживає алкогольними напоями, з неповнолітнім сином [PERSON] не спілкується, бажання брати сина в свою родину з метою спільного проживання та утримання не виявляє (а. с. 16). Згідно з актами обстеження умов проживання [PERSON] від 28 вересня 2021 року, за місцем проживання останнього відсутнє окреме місце для відпочинку та навчання дитини. [PERSON] не визнає свого батьківства та відмовляється від спільного проживання з сином (а. с. 18-19, 21-22). Відповідно до заяви [PERSON] від 28 вересня 2021 року, останнього попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків відносно сина [PERSON] , а також повідомлено, що в разі ухилення від виконання батьківських обов`язків, буде порушене питання про позбавлення його батьківських прав (а. с. 38). Згідно з повідомленням КУ БМР «Білопільський міський центр соціальних служб» від 05 жовтня 2021 року, [PERSON] надається соціальна послуга консультування. Проведено оцінку потреб сім`ї, визначено потреби та проблеми родини. Батька поставлено на облік сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах. З ним проведено роботу щодо визначення місця проживання, придбання житла, створення безпечних та належних умов проживання дитини, покращення матеріального стану, рекомендовано пройти курс лікування від алкогольної залежності. На даний час чоловік проживає за адресою: [ADDRESS] , але планує придбати власне житло для проживання з дитиною. Робота з родиною триває (а. с. 36). Відповідно до інформації ДНЗ «Білопільське вище професійне училище» від 29 жовтня 2021 року, наказом від 01 вересня 2021 року [PERSON] зараховано до вказаного навчального закладу. За час навчання, батьки дитини, [PERSON] та [PERSON] , до закладу не з`являлися. Учень не забезпечений предметами особистої гігієни, продуктами харчування та предметами першої необхідності. [PERSON] заселений у гуртожиток та забезпечений харчуванням. Протягом перебування дитини в училищі, мати жодного разу не зв`язувалася з педагогами. Хлопець постійно спілкується з дідом та сестрою (а. с. 37). [PERSON] неодноразова притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч. 2 ст. 184 КУпАП, за фактом невиконання своїх батьківських обов`язків, що підтверджується довідками ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області від 03 та 10 серпня 2021 року, а також постановами Білопільського районного суду Сумської області у справах №573/1144/19 від 25 липня 2019 року та №573/563/20 від 10 квітня 2020 року (а. с. 29-32). [PERSON] за місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, участі в вихованні дитини не приймає, не виявляє бажання проживати разом з сином (а. с. 15). Відповідно до рішення виконавчого комітету Білопільської міської ради №285 від 22 жовтня 2021 року та висновку органу опіки та піклування Білопільської міської ради, у зв`язку з невиконанням батьківських обов`язків [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а. с. 42-44). Також, згідно з рішенням Комісії з питань захисту прав дитини Білопільської міської ради №41 від 08 жовтня 2021 року та висновком органу опіки та піклування Білопільської міської ради, у зв`язку з невиконанням батьківських обов`язків [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 40-41, 45-46). V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься в справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України). З змістом частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У справі «Мамчур проти України» (заява №10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року, втручання держави в сімейне життя має не тільки ґрунтуватися на нормах національного права, тобто бути законним, та переслідувати легітимну мету у виді захисту прав дитини, а й бути «необхідним у демократичному суспільстві», а саме відповідати нагальній суспільній потребі такого виняткового втручання у відносини сторін (п. п. 49-51, 59, 60). Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). За змістом ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. В силу положень ч. 2 ст. 152 СК України, дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч. 1 ст. 155 СК України). Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно з ст. 166 СК України, позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі №522/10703/18, від 13 квітня 2020 року у справі №760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі №638/16622/17, від 02 жовтня 2019 року у справі №461/7387/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі №409/1865/17-ц. Судова практика у справах щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною, підстави для порушення питання про відступлення від цієї практики відсутні. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку утримувати дитину. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. У статті 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. VІ. Висновки суду 1. Щодо позовних вимог про позбавлення батьківських прав Судом установлено, що [PERSON] не бажає брати участь у вихованні та утриманні своїх синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти тривалий час перебувають у різних державних задках, мати при цьому їх не відвідує, матеріально не забезпечує, лише інколи спілкується з дітьми по телефону, забрати їх у родину не виявляє бажання. Крім того, наразі відповідач веде бродячий та аморальний спосіб життя, постійного місця проживання не має, зловживає алкогольними напоями. Що стосується [PERSON] , то останній, також участі у вихованні свого сина [PERSON] , [INFO] не приймає, з дитиною не спілкується та не бажає забирати його до себе в родину. Суду надав заяву, в якій зазначив, що позов Органу опіки та піклування Білопільської міської ради щодо позбавлення його батьківських прав підтримує. Позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. На думку суду, позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. В судовому засіданні не встановлено будь-яких обставин, які перешкоджають відповідачам виконувати обов`язки по вихованню своїх дітей. Таким чином, враховуючи вищенаведені положення норм національного законодавства та практики Європейського суду з прав людини, які регулюють спірні правовідносини, встановлені судом фактичні обставини, а також виходячи з того, що відповідачі у справі свідомо ухиляються від виконання батьківських обов`язків стосовно дітей, у якнайкращих інтересах дітей, з метою забезпечення їх розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 2. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ніде не працюють, при цьому є особами працездатного віку та мають задовільний стан здоров`я, а тому зобов`язані утримувати своїх дітей в обсязі, необхідному та достатньому для їх гармонійного розвитку. Підстав для звільнення відповідачів від обов`язку утримувати дітей судом не встановлено. Таким чином, виходячи з засад виваженості, розумності і справедливості та меж заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] до досягнення старшою дитиною повноліття, шляхом перерахування коштів на особисті рахунки дітей у відділенні Державного ощадного банку України. Також, стягненню з [PERSON] підлягають аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина, [PERSON] , [INFO] до його повноліття, шляхом перерахування коштів на особисті рахунки дітей у відділенні Державного ощадного банку України. VІІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У даній справі до кожного відповідача заявлено позовну вимогу немайнового характеру (про позбавлення батьківських прав) та майнового характеру (про стягнення аліментів). За кожну з них справляється судовий збір у розмірі по 908 грн. При зверненні до суду з даним позовом Орган опіки та піклування Білопільської міської ради Сумської області було звільнено від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, стягненню з відповідачів до Державного бюджету підлягає судовий збір у розмірі по 1 816 грн з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved