Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, якими просив суд встановити місце проживання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач послався на наступне. [PERSON] перебував у фактичних шлюбних стосунках з відповідачкою, [PERSON] [INFO] у них народилася спільна дитина [PERSON] . Відповідачка нехтувала сімейними цінностями, зловживала спиртними напоями, влаштовувала скандали, вчиняла психологічне та фізичне насилля по відношенню спільної доньки та своїх дітей від попереднього шлюбу, примушувала дітей вживати спиртні напої, погрожувала вивезти доньку в невідомому напрямку, вчинити самогубство, через що позивач звертався до поліції. Донька, [PERSON] , проживає з позивачем, який самостійно займається вихованням дитини, матеріально забезпечує її, піклується про її духовний та фізичний розвиток. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 грудня 2020 року відкрито провадження по справі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, сповіщена належним чином про дату, час та місце його проведення, надала до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Представником служби у справах дітей Доброславської селищної ради Лиманського району Одеської області судове засідання не з`явився, сповіщений належним чином про дату, час та місце його проведення, надав до суду висновок та просив розглядати справу без участі представника. Представник позивача - адвокат Гарчева Л.М. , позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити в повному обсязі з викладених у неї підстав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого повторно Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, 06 березня 2018 року складено актовий запис про народження №1084 , в якому батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітньої дитини від 07.12.2020 р. [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , який належить матері позивача. Житлове приміщення в задоволеному стані, є все необхідне для гармонійного розвитку дитини. Вихованням дитини в основному займається батько, соціально-психологічний клімат відносин батька та дитини позитивний. Матір дитини влаштовує сварки та скандали, погрожує фізичною розправою над дітьми, та вивезти дитину за межі Одеської області в невідомому для батька напрямку та вчинити самогубство, через що позивач неодноразово викликав поліцію. Батько дитини працевлаштований, має стійкі соціальні зв`язки, за місцем проживання характеризується позитивно. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Доброславської селищної ради про недоцільність визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком, [PERSON] , [INFO] , встановлено, що малолітня дитина, [PERSON] разом з батьками проживає в будинку матері [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Оскільки, [PERSON] з [PERSON] та зі своєю малолітньою донькою проживають разом в одному будинку. Дитина забезпечена усім необхідним. Психологічна обстановка в сім`ї не напружена, батьки проводять достатньо часу з дитиною, спільно займаються вихованням дитини, орган опіки та піклування вважає за недоцільне визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] разом з батьком, [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи спір між батьками, які проживають окремо, в тому числі в одному житловому приміщенні, проте, з ким із них залишається проживати дитина, суд виходить із рівності прав та обов`язків батька й матері, враховуючи хто з батьків виявляє більшу увагу, турботу до дитини, особливі якості батьків, створення належних умов для виховання та проживання дитини. Проживання батьків за однією адресою не є підставою для відмови у задоволенні у позову про визначення проживання дитини разом з одним із них. Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76). У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Судом встановлено, [PERSON] , працевлаштований не офіційно, спільну доньку матеріально забезпечує він, має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, за місцем проживання характеризується позитивно. [PERSON] , пояснив, що при будь-яких конфліктах з відповідачкою виникає спір з приводу місця проживання дитини. [PERSON] погрожує забрати дитину і разом поїхати у Львівську область, де проживає її матір, тому він вимушений звернутися до суду з позовом щодо визначення місця проживання дитини з батьком. Продайко- [PERSON] не працює, постійного місця проживання не має, повідомила орган опіки та піклування Доброславської селищної ради, що коли в сім`ї траплялися конфліктні ситуації, [PERSON] неодноразово виганяв її з будинку. Інколи [PERSON] покидала домівку і їхала до своєї матері, а дитина залишалася з батьком, так як [PERSON] не дозволяв забирати доньку з собою, тому [PERSON] , поверталася додому до доньки. Відповідно до ст.18, ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Частиною 2 ст.150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.141 СК України та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів своєї дитини. В силу ч. 5, ч. 6 ст. 19 Сімейного Кодексу України, орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини. Батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновками органи опіки та піклування, якщо він є недостатньо обгрунтуваним, суперечить інтересам дитини. Суд бере до уваги надану позивачем відповідь Головного управління Національної поліції в Одеській області Лиманський ВП, щодо звернення [PERSON] до Лиманського ВП ГУНП в Одеській області, що його дружина забрала дітей та вживала з ними спиртні напої, вказане звернення було зареєстровано до єдиного обліку Лиманського ВП ГУНП в Одеській області за №3168 від 19.03.2020. Суд враховує, що батько виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, за місцем проживання створені всі необхідні умови для проживання дитини, він здійснює її матеріальне забезпечення. Матір дитини не довела наявності у неї постійного місця проживання де дитині були б створені нормальні умови для проживання, взловживає спиртними напоями, позовні вимоги позивача визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Згідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За змістом положень частин 7, 8 статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до статті 3, статті 18 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 02 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно із статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до змісту частин 1, 2, 3 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. При таких обставинах, суд дійшов висновку, позовні вимоги обґрунтовані, відповідають якнайкращим інтересам дитини, тому підлягають задоволенню повністю. На підставі наведеного,

Outcome: approved