Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

14 вересня 2021 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про встановлення факту батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини. Так, позивач просила суд встановити факт батьківства [PERSON] , який помер [INFO] відносно її доньки [PERSON] , [INFO] та внести необхідні зміни в актовий запис про народження дитини. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що в період з березня 2015 року по грудень 2018 року вона проживала однією сім`єю з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ,а в період з січня по жовтень 2019 року в [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. В лютому 2019 року позивач завагітніла від [PERSON] і вже після смерті останнього [INFO] народила доньку [PERSON] . При реєстрації народження доньки відомості про батька дитини внесені в порядку ст. 135 СК України за вказівкою матері. За життя [PERSON] знав, що позивач очікує дитину (доньку) саме від нього. Він планував після народження дитини подати заяву до органів РАЦС про те, що він є батьком дитини, планував проживати з позивачем та донькою однією родиною, але не встиг цього зробити. Встановлення факту батьківства та внесення змін в актовий запис про народження дитини необхідні позивачу для оформлення відносно доньки пенсії з втрати годувальника та оформлення спадщини померлого [PERSON] . Заяву про встановлення факту батьківства подано в порядку позовного провадження в зв`язку з наявністю спору про право на спадщину [PERSON] між позивачем та відповідачами. Ухвалою суду від 16 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження в зв`язку з чим у справі призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 03 листопада 2021 року призначено судову молекулярно-генетичну експертизу та зупинено провадження у справі до отримання експертного висновку. Ухвалою від 20 грудня 2021 року провадження у справі поновлено після надходження експертного висновку. Ухвалою суду від 28 грудня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У визначений судом строк відповідачами надано відзив на позовну заяву в якому вони заперечували проти позову, вказуючи що через наявність тяжкої невиліковної онкологічної хвороби [PERSON] з січня 2017 року мав дуже поганий стан здоров`я та більшу частину часу проводив лежачи в ліжку. Згідно аналізу сім`яної рідини [PERSON] від 20.03.2018, а також того факту що він не надавав жодних передсмертних розпоряджень на користь майбутньої дитини позивача, відповідачі вважають, що померлий фізіологічно не міг зачати спільну дитину з позивачем. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги, наполягали на їх задоволенні. Позивач надала пояснення аналогічні доводам позовної заяви. Додатково вказала, що завагітніла від [PERSON] природнім шляхом, цю вагітність вони планували в зв`язку з чим він проходив необхідне лікування в «ОН Клінік» в м Полтава. На укладенні шлюбу під час спільного проживання з [PERSON] вона особливо не наполягала, а після захворювання останнього дане питання відійшло на другий план. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] вказали, що визнають позов з огляду на результати експертизи. Разом з тим вважають, що дії позивача по встановленню факту батьківства мають на меті задоволення її матеріальних інтересів. [PERSON] вказала, що характер відносин позивача з її сином не можна вважати проживанням однією сім`єю, а позивач після захворювання [PERSON] не здійснювала за ним належного догляду. Обидва вказані позивачі вважають, що померлий [PERSON] при житті не бажав даної дитини, оскільки не залишив прижиттєвих розпоряджень щодо неї та не уклав шлюб з її матір`ю. Від відповідача [PERSON] , третіх осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Шишацького відділу ДРАЦС до суду надійшли заяви про розгляду справи у їх відсутність. Зважаючи на те, що визнання позову відповідачами [PERSON] , [PERSON] не є цілком безумовним, а відповідач [PERSON] позов не визнавала, судом на підставі ч.4 ст. 206 ЦПК України відмовлено у прийнятті ними визнання позову та прийнято рішення продовжити судовий розгляд. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши наявні письмові докази, оцінивши всі доказі в їх сукупності та взаємозв`язку суд встановив наступні факти та правовідносини, що їх супроводжують. З пояснень позивача, показань свідків [PERSON] , [PERSON] , а також письмових доказів по справі, зокрема довідки виконавчого комітету Шишацької селищної ради від 09.08.2021 року № 02-252327, фотографій (а.с. 10, 13-17) судом встановлено, що з березня 2015 року по жовтень 2019 року позивач [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Згідно пояснень сторін, вищенаведених свідків та наданої суду медичної документації (а.с. 61-69) судом встановлено, що в січні 2017 року [PERSON] було встановлено діагноз рак лівої легені з метастазами пухлини. Останній проходив стаціонарне та амбулаторне лікування, однак в зв`язку з прогресуванням хвороби помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.10.2019 (а.с.21). [INFO] позивач народила доньку [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.11.2019 (а.с.11). Відомості про батька дитини при реєстрації її народження внесені зі слів матері відповідно до положень ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00031783179від 23.07.2021 року. Позивач стверджує, що завагітніла в лютому 2019 року саме від [PERSON] . Дана вагітність була їх спільним рішенням, в зв`язку з чим [PERSON] навіть проходив необхідне обстеження та лікування в уролога в «ОН Клінік» м. Полтава. [PERSON] очкував народження даної дитини, зокрема був присутній на процедурах УЗД діагностики стану вагітності та знав стать майбутньої дитини, планував в разі покрашення стану здоров`я проживати разом з позивачем та новонародженою дитиною однією сім`єю, але помер ще до народження доньки. Аналогічні пояснення в частині того, що [PERSON] знав про вагітність позивача, чекав на появу дитини та не заперечував свого батьківства щодо неї підтвердили допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] , які підтримували тісні дружні стосунки з [PERSON] та [PERSON] та часто бували у них вдома. Доводи позивача про проходження [PERSON] амбулаторного лікування з приводу еректильної дисфункції в період з 02.11.2018 по 12.03.2019 та покращення стану його здоров`я після лікування підтверджуються випискою з медичної картки [PERSON] , наданою ТОВ «Медичний центр ОН Клінік Полтава» (а.с.72-73). Згідно з ч.1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч.ч 1-2 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. При вирішенні даного спору суд керується положеннями ч.2 ст. 128 СК України згідно якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України, а також вимогами ч.ч.1-2 ст. 89 ЦПК згідно яких жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Дослідивши та оцінивши наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що походження [PERSON] від [PERSON] підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами по справі, зокрема висновком судової молекулярно-генетичної експертизи в сукупності з поясненнями позивача, показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , сумісними фотографіями позивача [PERSON] та [PERSON] в тому числі під час наявності у неї явних ознак вагітності. Так, згідно висновку № 996 від 07.12.2021 судово-медичної експертизи (молекулярно-генетичного аналізу) зразків буквального епітелію [PERSON] , [INFO] , дитини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] встановлено, що у дитини серед досліджених локусів не виявлено алелів умовного батьківського (нематеринського) походження, які б не виявлялись у припустимих бабусі та дідуся по батьківській лінії. Таким чином опосередковано встановлено, що померлий [INFO] [PERSON] , який народився [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] , [INFO] (а.с.90-92). За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як законні, доведені, а також такі, що сприяють майновим інтересам дитини, дозволяючи в подальшому оформити для неї пенсію в зв`язку з втратою годувальника та претендувати на спадкове майно померлого [PERSON] . Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, на підставі ст.ст. 133, 139, 141 ЦПК України всі документально понесені позивачем судові витрати у справі суд покладає на відповідачів в рівних частинах, оскільки стягнення судових витрат в солідарному порядку (як зазначено в позовній заяві) нормами ЦПК України не передбачено. Документально підтверджені судові витрати позивача становлять 16839,40 грн. з яких 908 грн. сплаченого нею судового збору, 15931,40 грн. витрати на проведення судово-генетичної експертизи, а саме оплата вартості самої експертизи, послуг з відібрання експертних зразків та їх пересилання до експертної установи в сукупності з банківською комісією, сплаченою за безготівкове перерахування коштів експертній установі (а.с. 1, 106-111). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved