Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 80457 грн. 89 коп. в рахунок відшкодування завданої їй матеріальної шкоди, 5000 грн. у рахунок відшкодування завданої їй моральної шкоди, а також понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є співвласницею трикімнатної квартира [ADDRESS] . 19 грудня 2018 року її квартира була затоплена сусідом - [PERSON] - відповідачем у цій справі, який проживає поверхом вище, над її квартирою у квартирі [ADDRESS] , що підтверджується відповідним Актом про наслідки залиття житлового приміщення від 19.12.2018 року. Таким чином, їй була заподіяна матеріальна шкода, яку вона оцінила у 80457 грн. 89 коп., що була встановлена звітом про оцінку вартості завданої шкоди майну, а також моральна шкода, яку вона оцінює у 5000 грн., оскільки в результаті неодноразового затоплення квартири вона перенесла стреси, нервові потрясіння, душевні страждання у зв`язку із пошкодженням майна та непередбаченими витратами, які необхідно понести на ремонт квартири. У зв`язку з тим, що відповідач не бажає добровільно відшкодувати заподіяну їй шкоду, вона була вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з`явилась, але надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, відзив на позов чи заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, тому на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, позивач є співвласницею трикімнатної квартири [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 03.12.1998 року (а.с.8-9). Згідно акту №5 про наслідки залиття житлового/нежитлового приміщення від 19.12.2018 року, складеного у складі комісії ОСББ «Успішний-27» за участю як позивача так і відповідача, як винуватця спричиненої шкоди, квартира [ADDRESS] була затоплена внаслідок утворення отвору в трубі системи опалення (труба ПВХ виготовлена власником квартири [ADDRESS] [PERSON] ). При цьому встановлено, що під час залиття у квартирі [ADDRESS] постраждала кухня, спальня, велика кімната, туалет, відсутнє електропостачання, мокрий лінолеум, меблева стінка (ДСП) внизу розмокла. В результаті обстеження вище розташованої квартири [ADDRESS] було виявлено пошкодження труби системи опалення, внаслідок чого затоплена квартира, а також пожежа на кухні, що призвела до знеструмлення квартири [ADDRESS] (а.с.10). Згідно Звіту про оцінку вартості завданої шкоди майну, що виникла внаслідок затоплення за адресою: [ADDRESS] , виконаного ТОВ «Центр експертного дослідження», вартість матеріальної шкоди, завданої позивачу залиттям квартири, яка була визначена витратно-порівняльним підходом, складає 80457 грн. 89 коп., без ПДВ (а.с.11-37). Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Разом з тим, виходячи із визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладається обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Законодавством установлено, що відшкодування шкоди полягає у відшкодуванні затрат, необхідних для приведення пошкодженої речі у її попередній стан та у компенсації супутніх витрат, необхідних для такого відновлення. Таким чином, враховуючи відомості, що містяться в акті №5 про наслідки залиття житлового/нежитлового приміщення від 19.12.2018 року, а саме, що залиття квартири позивача сталось за вини відповідача, суд приходить до висновку, що саме відповідач має нести відповідальність за спричинену позивачу шкоду, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 80457 грн. 89 коп. в рахунок відшкодування завданої їй матеріальної шкоди є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача 5000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п.п.3, 9 Постанови Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість подовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого-спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Таким чином, вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд ураховує такі критерії визначення розміру відшкодування моральної шкоди, як ступінь вини відповідача, який не намагався вирішити питання про відшкодування шкоди у добровільному порядку, внаслідок чого позивач була вимушена звернутись до суду за захистом своїх порушених прав, пов`язаних з цим глибину її душевних страждань, а тому суд уважає, що позивачеві спричинено моральної шкоди, яку оцінює в 5000 гривень та яку вважає не більш, ніж достатньою для розумного задоволення потреб позивача і не призведе до її збагачення та при встановлених обставинах становитиме достатньо справедливу сатисфакцію. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Так, згідно вимог позовної заяви ціна позову становить 85457 грн. 89 коп. (80457 грн. 89 коп. - матеріальна шкода + 5000 грн. - моральна шкода), відтак, судовий збір належний до сплати позивачем складає 854 грн. 58 коп. Між тим, згідно квитанцій (а.с.1), позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 1681 грн. 60 коп. Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 854 грн. 58 коп. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Стосовно витрат на правничу допомогу у розмірі 1700 грн., суд зазначає, що такі витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки такі не підтверджені належними доказами, а саме не надано договору про надання правничої допомоги та детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Відтак, заважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial