Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

06.12.2021 позивач звернувся до суду із позовом, покликаючись на те, що [INFO] у нього та відповідачки народився син - [PERSON] . Шлюб між ним та відповідачкою не укладався, подальше співжиття з нею не склалося. Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 19.04.2021 визначено місце проживання дитини - [PERSON] , з ним, батьком, у [ADDRESS] . Рішення набрало законної сили. Станом на момент подання позовної заяви син дійсно проживає з ним та його дружиною - [PERSON] , за вищевказаною адресою. [PERSON] забезпечений комфортним житлом, матеріальними ресурсами, отримує достатній освітній, культурний та духовний рівень життя, в серпні 2021 ним було забезпечено комфортний відпочинок дитині у Туреччині. Натомість відповідачка участі у вихованні та утриманні їхньої дитини не бере, а відтак вважає за необхідне залучити її до участі в утриманні неповнолітнього сина, оскільки останньому потрібен належний матеріальний та культурний рівень для розвитку. Відповідачка є здоровою та працездатною особою, може сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн. щомісяця. Проживання матері окремо від дитини не впливає на обсяг її прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. При сплаті аліментів відповідачкою у зазначеному вище розмірі буде забезпечена їхня рівність при несенні обов`язку щодо утримання дитини. Просив суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідачки в його користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень, починаючи з часу звернення з даним позовом до суду і до досягнення сином повноліття. Судові витрати просить покласти на відповідачку. Представник позивача в судовому засіданні підтримала вимоги позовної заяви в повному обсязі, додатково пояснила, що син на даний момент продовжує проживати з батьком, перебуває на його повному матеріальному утриманні, батько фінансово забезпечує сина, возив його на відпочинок в Туреччину, купляє йому усе необхідне тощо. Офіційно позивач не працює, проте має дохід з неофіційних джерел. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що твердження відповідачки про те, що він зловживає алкогольними напоями та вживає наркотичні засоби є надуманими і дійсності не відповідають, у нього на утриманні є лише син [PERSON] , якого він забезпечує усім необхідним, кошти [PERSON] йому особисто взагалі не потрібні. Відповідачка [PERSON] проти задоволення позову заперечила та пояснила, що добровільно домовилася з позивачем, що син буде проживати з ним, надіялася, що [PERSON] забезпечить дитині кращі умови проживання, також не заперечувала, щоб позивач повіз сина на відпочинок. Однак на сьогодні [PERSON] перешкоджає сину спілкуватися з нею, не впускає його до неї. У неї вдома є двоє батьків інвалідів, які потребують постійного нагляду, також в неї є ще старший син, через те, що вона часто в роз`їздах, дозволила молодшому сину постійно проживати з батьком. Коли син приїжджав до неї, вона купляла йому все необхідне. Не хоче платити гроші позивачу, оскільки він наркоман, зловживає алкогольними напоями, живе за рахунок своєї дружини, має судимість, а відтак є підозра, що він витрачатиме ці гроші не за призначенням. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає обох сторін у справі, з відповідачкою разом працюють на сезонних роботах, а тому вона знає, яка в відповідачки ситуація - обоє батьків є особами з інвалідністю, які потребують постійного догляду, крім того в неї на утриманні є ще старший син. Однак заробітки [PERSON] не постійні, в зимовий період їх взагалі може не бути, тому вона не спроможна сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн. щомісячно. Допитай в якості свідка неповнолітній [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що добровільно вирішив проживати разом з батьком, який його утримує, зазвичай купляє йому все необхідне - одяг, їжу тощо, ходить з ним на боулінг, більярд, в кіно. Коли він приїжджав до мами вона купила йому спортивний костюм та бутси, годувала його, однак він не хоче туди приїжджати, бо не знаходить спільної мови з новим чоловіком мами. Востаннє бачився з мамою давно, десь місяць тому спілкувався з нею телефоном. Мама до нього не приїжджає. Заслухавши позицію сторін у справі, свідків, проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що в сторін у справі [INFO] народився син [PERSON] (а.с.11). Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 19.04.2021 у справі № 441/104/2021, яке набрало законної сили, визначено місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , з батьком - [PERSON] , [INFO] (а.с.6-10). На сьогодні дитина проживає разом з [PERSON] та його дружиною - [PERSON] (а.с.15), повністю перебуває на його утриманні. Згідно характеристики учня 6-В класу ліцею ім. І. Пулюя м. Львова [PERSON] його батько приділяє належну увагу вихованню сина, систематично цікавиться навчанням, поведінкою та взаємовідносинами [PERSON] в ліцеї з іншими дітьми, реагує на усі зауваження та повідомлення класного керівника. [PERSON] приймає активну участь у всіх заходах, які відбуваються у ліцеї, особливо активним є у заходах, які мають волонтерське спрямування, батько на постійному зв`язку з класним керівником сина. Відповідачка [PERSON] офіційно не працює, проте підробляє на сезонних роботах, зі слів має на утриманні старшого сина. Згідно положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 і 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідачки аліментів на утримання її неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття. При визначенні розміру аліментів на неповнолітню дитину суд враховує її вік, стан здоров`я та матеріальне становище, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів (відповідачки), якій за станом здоров`я не протипоказана фізична праця. Також суд враховує, що обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, згідно ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з січня 2022 встановлений у розмірі 2618 грн.. З огляду на наведене, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (двох тисяч) гривень щомісяця, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.12.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону. При цьому суд не приймає до уваги заперечення відповідачки проти позову в цій частині, що позивач буде витрачати кошти не за цільовим призначенням, оскільки такі не підтверджені жодними належними і допустимими доказами у справі, як і твердження відповідачки, що позивач є наркоманом та зловживає алкогольними напоями. Поза тим, згідно зі ст.186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок і періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей, за заявою платника аліментів інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. Відтак [PERSON] вправі ініціювати перед органом опіки та піклування питання нецільового витрачання позивачем аліментів, що може мати своїм наслідком зменшення розміру аліментів або внесення частини таких на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України (ч.2 ст.186 СК України). Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам положення ч.1 ст.192 СК України, згідно з якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. Беручи до уваги те, що позивач згідно п.3 ч.5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, проте такий оплатив в розмірі 908грн., такі слід стягнути з відповідачки в користь позивача. На підставі ст.ст.180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved