Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

У поданій в суд позовній заяві позивач [PERSON] просить визначити для неї додатковий строк тривалістю два місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , обґрунтовуючи тим, що своєчасно не подала нотаріусу відповідну заяву, оскільки зі спадкодавцем проживала в одному будинку та вважала прийняття спадщини своєчасно. Відзив на позов відповідач не подавав. У судове засідання сторони не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило. Згідно поданих заяв позивач позовні вимоги підтримує повністю, просять розглянути справу без участі сторін. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Установлено, що 25 лютого 1999 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Глинської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області та зареєстрований у реєстрі за №7, яким усе належне їй майно заповіла [PERSON] 27 серпня 2007 року заповіту секретарем виконкому Глинської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області Іванишиною М.Д. дублікат вказаного вище заповіту замість втраченого видано [PERSON] . Указаний заповіт не змінений та не скасований, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 27 жовтня 2021 року. З довідки голови Глинської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області Ольховця П.Л. від 16 грудня 2019 року №2/8-762 вбачається, що спадкодавець [PERSON] згідно по господарської книги №4 за 2001- 2005 роки до дня смерті була зареєстрована в будинку по [ADDRESS] одна. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема, на належну їй на праві власності земельну ділянку. З витягу зі Спадкового реєстру від 27 жовтня 2021 року вбачається, що спадкова справа нотаріусом не заводилася та свідоцтва про право на спадщину на майно [PERSON] не видавалися. Позивач, як спадкоємець за заповітом, у встановлений ст.1270 ЦПК України шестимісячний строк для прийняття спадщини з відповідною заявою до нотаріальної контори не зверталася, а тому відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України вважається такою, що не прийняла спадщину. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України суд може визначити спадкоємцю додатковий строк для прийняття спадщини, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, якщо строк для прийняття спадщини спадкоємцем пропущено з поважної причини. З роз`яснень, які містяться в п.24 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» вбачається, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Таких поважних причин, які б були пов`язані з об`єктивними, непереборними та з істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій з подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини позивачем не наведено. А такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо судом не можуть бути визнані поважними. Крім того, рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 06 травня 2010 року в справі №2-0-22/10 про встановлення факту, що має юридичне значення, [PERSON] роз`яснювалися положення ст.1272 ЦК України та після ухвалення цього рішення пройшло більше 10 років. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є недоведені, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed