Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, третіх осіб про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якій зазначає, що 16 липня 2019 року третьою особою приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком Володимиром Вікторовичем було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 2147 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» за кредитним договором № 012-03503-190512 від 19 травня 2012 року, який було укладено з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», а постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяною Леонідівною від 09 серпня 2019 року було відкрито виконавче провадження №59757101 щодо стягнення з неї заборгованості, у зв`язку з чим постановою цього ж приватного виконавця від 28 серпня 2019 року було звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. З даної постанови вбачається наявність виконавчого напису № 2147 від 16 липня 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком Володимиром Вікторовичем, про стягнення з неї грошових коштів у сумі 36 212 грн. 71 коп. згідно з кредитним договором № 012-03503-190512 від 19 травня 2012 року, укладеного Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна». Про факт існування заборгованості за вищевказаним кредитним договором у розмірі 36 212 грн. 71 коп. та про те, що відносно неї відкрито виконавче провадження №59757101 про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» вищезазначеної заборгованості за укладеним кредитним договором, їй стало відомо, 18 серпня 2020 року з Єдиного реєстру боржників, після чого нею на адресу приватного виконавця Павелків (Вольф) Тетяни Леонівни було направлено лист з метою отримання матеріалів виконавчого провадження № 59757101, в тому числі копій виконавчого напису № 2147 та 20 жовтня 2020 року нею було отримано відповідь від приватного виконавця разом з якою надано копію виконавчого напису нотаріуса та копію постанови про відкриття виконавчого провадження. До цього вона був впевнений, що боргів не має, ніяких непогашених кредитних договорів також не має, оскільки жодних коштів у кредит вона не брала та жодного договору на отримання у позику коштів не укладала, повідомлення чи попередження (вимоги) щодо сплати даної суми боргу від Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» не отримувала. Позивач вважає, що виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 2147 від 16 липня 2019 року вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та вважає даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався тільки сумою заборгованості, наданою працівниками ТОВ «Росвен Інвест Україна» без надання її математичного обґрунтування, що не може бути доказом безспірності грошових вимог позивача до нього, а отже відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус не міг вчинити виконавчий напис, оскільки подані документи не підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та відсутні рахунки боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. У зв`язку з чим, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 2147 від 16 липня 2019 про стягнення з неї заборгованості на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» в сумі 36 212 грн. 71 коп. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2020 задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 2147, вчиненого 16 липня 2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком Володимиром Вікторовичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості в розмірі 35 712 грн. 71 коп. по виконавчому провадженню № 59757101, яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяною Леонідівно. Позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі на підставі наявних в матеріалах справи документів, зазначила, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача - ТОВ «Росвен Інвест Україна» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується реєстрами відправки рекомендованих листів та рекомендованими повідомленнями, які повернулися до суду з відміткою в одержанні (а.с.76,90), причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та заяви про розгляд справи за відсутністю їх представника до суду не подав, у зв`язку з чим, зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями, які повернулися до суду з відміткою «відмовився від отримання» та «адреса відсутній за вказаною адресою», заяви про розгляд справи за її відсутністю та письмових пояснень на позов до суду не подала. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням яке повернулося до суду з відміткою в одержанні, заяви про розгляд справи за її відсутністю та письмових пояснень на позов до суду не подавала. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, судом встановлено, що 16 липня 2019 року приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Колейчик В.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2147, на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Т.Л., в межах виконавчого провадження № 59757101 від 09 серпня 2019 року, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та 28 серпня 2019 року було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованості в сумі 36 212 грн. 71 коп., згідно з кредитним договором від 19 травня 2012 укладеного з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна». Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси є виконавчий напис. Відповідно до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 3.1-3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5 із змінами, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р. затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 2 вказаного Переліку, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Так, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 р. у справі № 916/3006/17, постанові Верховного Суду від 21.12.2020 р. у справі № 591/3779/19 та у постанові Верховного Суду від 05.04.2021 р. у справі № 235/2961/19. Також, з правового висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 320/8269/15-ц від 16.05.2018 р., видно, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову. Для з`ясування суми заборгованості, яка стягується з позивача по виконавчому провадженню № 59757101 на підставі виконавчого напису № 2147, вчиненого 16 липня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. та оспорюється позивачем, ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2020 року було витребувано у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. копію нотаріальної справи з вчинення виконавчого напису № 2147 від 16 липня 2019 року про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна». Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. на зазначену ухвалу суду відповіді не надано. За ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, на підставі якого приватним виконавцем було відкрите виконавче провадження № 59757101. З огляду на викладене, враховуючи те, що представником відповідача не надано відзиву на позов для спростування вимог позивача, а також те, що матеріали справи не містять доказів того, що взагалі ТОВ «Росвен Інвест Україна» має право вимоги щодо стягнення заборгованості з позивача, а також доказів того, що нотаріус в порядку ст. 88 Закону України «Про нотаріат» при вчиненні оскаржуваного напису № 2147 від 16 липня 2019 року переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. за подання позову та 420,40 грн. за подання заяви про забезпечення позову на користь позивача.

Outcome: approved