Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

10.01.2022 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом, в якому просили визнати за ними в порядку спадкування, як спадкоємцями першої черги за законом, після померлого [INFO] батька [PERSON] право власності на земельну ділянку по 1/2 її частині згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЧН № 025311, виданого на ім`я [PERSON] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче засідання не з`явилися, але у своїх заявах просили суд розглядати справу без їх участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача - Бахмацької міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився, але від органу місцевого самоврядування надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечували. У визначений судом строк відзиву на позов не подали. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому засіданні відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] , який доводився батьком позивачам (а.с. 17, 26), помер [INFO] (а.с. 7). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить земельна ділянка згідно Державного акта серії ІV-ЧН № 025311 від 19.07.2004 року, оригінал якого на даний час втрачений, про що поміщено оголошення в газеті «Порадник» (а.с.12,15). Позивачі, як спадкоємці першої черги за законом, у передбачений законодавством шестимісячний термін прийняли спадщину після померлого батька, оскільки проживали зі спадкодавцем на час його смерті (а.с. 9). Відповідно до свідоцтв про народження позивачів їх батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.26.29), які були подружжям (а.с. 17). Як вбачається зі змісту довідки за № 222, виданої 27.05.2021 року виконавчим комітетом Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області померлий [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . На день смерті спадкодавця у вказаному будинковолодінні були зареєстровані, проживали та вели спільне господарство: дружина - [PERSON] , померла [INFO] , син - [PERSON] , син - [PERSON] (а.с. 9). Зі змісту повідомлення Бахмацької державної нотаріальної контори № 27 01-16 від 13.01.2022 року вбачається, що спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] , була відкрита 21.06.2011 року за № 417/2011 року за заявою про прийняття спадщини [PERSON] . У справі заповіту немає. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось ( а.с. 38). Таким чином кожному зі спадкоємців належало по 1/3 частині земельної ділянки згідно Державного акта серії ІV-ЧН № 025311. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с. 18). Позивачі як спадкоємці першої черги за законом, у передбачений законодавством шестимісячний термін прийняли спадщину після померлої матері, оскільки проживали зі спадкодавцем на час смерті та звернулися до нотаріуса з відповідною заявою (а.с. 8, 40). Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. За приписами ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що «Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом». \~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні також встановлено, що перешкодою позивачам у реалізації спадкових прав в передбаченому законодавством нотаріальному порядку є відсутність оригіналу документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку спадкодавця, внаслідок чого нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно (а.с. 16). Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» «У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивачі являються спадкоємцями першої черги за законом після померлих батьків [PERSON] та [PERSON] , своєчасне прийняття ними спадщини, відсутність оригіналу документу, який підтверджує право власності на земельну ділянку, відсутність інших спадкоємців, які прийняли спадщину, суд вважає за необхідне визнати за ними в порядку спадкування право власності на земельну ділянку, визначивши кожному зі спадкоємців по 1/2 її частини (по 1/3 частині в порядку спадкування після померлого батька [PERSON] та по 1/6 частині після померлої матері [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , але юридично не оформила спадщини). \~ \~ \~ \~

Outcome: approved