Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

Позивач звернуся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить стягнути з відповідача вартість не облікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ в загальній сумі 17 080,00 грн та судовий збір в розмірі 2102,00 грн. В обгрунтування вимог вказано, що 09.07.2020 року за адресою: [ADDRESS] , де проживає відповідач, виявлено порушення п.п. 20 п 5.5.5, у виді самовільного поза облікового підключення до електромережі, що не є власністю оператора системи розподілу з порушенням схеми обліку прихованим методом, про що в присутності відповідача складено Акт про порушення ПРРЕЕ № 00295-20 від 09.07.2020 року. 25.08.2020 року комісія Житомирського РЕМ з розгляду Актів про порушення ПРРЕЕ, розглянувши даний Акт прийшла до спільного рішення, визнала Акт правомірним та здійснила нарахування вартості не облікованої електричної енергії в загальній сумі 41 931,23 грн. Відповідачу було направлено претензію та рахунок на оплату завданих збитків проте, збитки не відшкодовано. Ухвалою суду від 27.11.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення сторін. Ухвалою суду від 01.03.2021 року постановлено проводити розгляд даної справи в судовому засіданні, з повідомленням сторін. Від представника позивача - Попова надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача - адвокат Яницької М.В. заявою від 25.01.2022 року уточнені позовні вимоги визнала. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] є споживачем електричної енергії у зв`язку з чим, відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . 09.07.2020 року представниками АТ «Житомиробленерго» в особі Житомирського РЕМ складено Акт №000295 про порушення споживачем [PERSON] п.п. 20 п 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме самовільне поза облікове підключення до електромережі, що не є власністю оператора системи розподілу з порушенням схеми обліку. [PERSON] ознайомлено зі складеним актом (а.с. 6). Комісія Житомирського РЕМ протоколом №44 від 25.08.2020 року визнала правомірним акт від 09.07.2020 року №000295 та визначила, що обсяг та вартість не облікованої електроенергії складає 41931,23 грн, що підтверджується розрахунком акту про порушення ПРРЕЕ №000295-20 (а.с. 5, 7). 23.11.2021 року [PERSON] звернулась до Житомирського РЕМ із заявою про перерахунок заборгованості, здійсненого за актом №000295-20 від 09.07.2020 року. Згідно протоколу №170/11-21 від 23.11.2021 року комісії Житомирського РЕМ повторно здійснено розрахунок заборгованості [PERSON] та встановлено розмір заборгованості в сумі 17 080,37 грн. Станом на день розгляду справи [PERSON] в добровільному порядку збитки не відшкодовані. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ч. 1 та 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди заподіяно не з її вини. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є: порушення вимог нормативно-правових актів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж, енергетичного обладнання і мереж суб`єктів електроенергетики та споживачів енергії, виготовлення, монтажу, налагодження та випробування енергоустановок і мереж, виконання проектних робіт на енергоустановках і мережах; крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Згідно пункту 1.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії для населення, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року (надалі - Правила), самовільне підключення - підключення та/або споживання електричної енергії без укладання договорів, передбачених ПРРЕЕ, або підключення після відключення, несанкціоноване (непогоджене) оператором системи. Відповідно до 8.2.5 Правил передбачено, що в разі виявлення порушень, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення, який підписується представником оператора системи та споживачем чи представником споживача. Згідно пункту 5.1.1 п.п. 14 Правил оператор системи має право на відшкодування збитків, які виникли через дії чи бездіяльність споживача, основного споживача, електропостачальника, власника мереж, оператора малої системи розподілу, суміжного оператора системи, постачальника послуг комерційного обліку. З урахуванням викладеного, оскільки позивачем виявлено та належним чином зафіксовано порушення [PERSON] Правил роздрібного ринку електричної енергії, [PERSON] не відшкодовано завдані збитки у добровільному порядку, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, судом враховано наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн відповідно до платіжного доручення №10240587 від 04.11.2020 року (а.с. 1). Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позовної заяви судового збору, що становить 1051,00 грн та половину 1051,00 грн стягнути на користь позивача з [PERSON] . Поряд з тим, представник відповідача просила віднести судові витрати за рахунок держави оскільки місячний дохід [PERSON] складає мінімальну пенсію в розмірі 2813,88 грн, іншого доходу відповідач не має. Положення статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачають підстави для звільнення від сплати судового збору, проте, відповідачем не наведено підстав для звільнення її від сплати судового збору. Представник посилається на доходи відповідача за 2020 рік, при цьому, доказів про розмір річного доходу фізичної особи за попередній календарний рік (2021 рік) не надано. На підстав чого, суд не вбачає підстав для віднесення судових витрат на рахунок держави.

Outcome: approved