Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача Акціонерного товариства «Альфа-Банк»,третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Черкаського округу Плесюк Олексій Степанович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Зазначає, що 22.10.2020 року між АТ «Альфа-Банк» та нею укладеного кредитний договір № 491038272. 22.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис № 13030 про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості в розмірі 37480,98 грн. 21.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С. відкрито виконавче провадження № 66896745 про стягнення з неї на корись відповідача заборгованості в розмірі 37480,98 грн. Вважає виконавчий напис вчинений з порушенням закону, а саме нотаріус при його вчиненні не перевірив чи підпадає заявлена вимога під вид заборгованості, стягнення якої провадиться у безспірному порядку передбачений в постанові. Крім того, нотаріус не повідомляв боржника про те, що до нього звернулися з заявою про вчинення виконавчого напису. Також нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги. Нотаріусом від відповідача не отримано первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення. Матеріали справи не містять доказів повідомлення нотаріусом боржника про порушення кредитних зобов`язань. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 22.06.2021 року №13030, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О.про стягнення з неї на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 37480,98 грн. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати та витрати за надання адвокатських послуг. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.12.2021 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу було надано строк для надання відзиву на позовну заяву. Відзив до суду не надійшов. Клопотання щодо розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від позивача чи відповідача до суду не надходило. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. надіслав до суду заяву в якій просить справу розглядати в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. З матеріалів справи вбачається, що 22.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис № 13030 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 491038272 від 22.10.2020 в розмірі 36830,98 грн. та 650 грн за вчинення виконавчого напису, а всього 37480,98 грн. 21.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С. відкрито виконавче провадження № 66896745 про стягнення з [PERSON] на корись АТ «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 37480,98 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями виконавчого напису та постановами приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. від 21.09.2021 про відкриття виконавчого провадження. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Відповідно до п. 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. П. 3.5 Глави 16 Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Розрахунок боргу, здійснений банком щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Як зазначає позивач, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності її заборгованості перед стягувачем за договором. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Позивач зазначає, що з зазначеною заборгованістю перед відповідачем вона не згідна. Дані обставини підтверджують те, що заборгованість не можна вважати безспірною. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку. Відповідно до ч.1ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідност.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Третьою особою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. не надано докази належного повідомлення позивача про звернення стягувача з заявою про вчинення виконавчого напису. Відповідно до постанови Верховного Суду від 18.07.2018 року № 486/388/16-ц, сам по собі факт додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем нотаріусу документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів передбачених Порядком № 26/5, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання, якщо судом буде встановлено, що на момент вчинення нотаріусом цього напису боржник не мав безспірної заборгованості перед стягувачем у тому розмірі, як зазначено у виконавчому написі. В Постанові ВС у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 758/14854/20 зазначено, якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Таким чином, постільки боржник заперечує існування заборгованості перед позивачем, тому даний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення Позивачем заявлено вимогу про стягнення понесених нею судових витрат на надання правової допомоги в сумі 4800 гривень. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги № 38/21 від 01.12.2021року, акт приймання-передачі послуг виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд вважає, що з відповідача підлягають до стягнення витрати позивача за надання адвокатських послуг в сумі 4800 грн, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Постільки позивачем при подачі позову сплачено судовий збір в сумі 908 грн, та 454 грн за заяву про забезпечення позову, а тому він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved