Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення боргу за договором позики посилаючись на те, що за договором позики від 20.08.2016 року відповідач отримав в борг грошові кошти в сумі 270 000,00 грн. на придбання житла, а саме квартири [ADDRESS] , які зобов`язався повернути до 20.08.2020 року. Однак, у визначний строк кошти не були повернуті. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 29.11.2021 року. 01.12.2021 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. 03.12.2021 року здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» щодо відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані відповідача. 08.12.2021 року надійшла відповідь з Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА». Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 10.12.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та відмовлено в забезпеченні позову. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками направлено відповідачу по місцю реєстрації. В установлений судом строк відповідач відзив не подав. 20.01.2022 року [PERSON] подав заяву про визнання позовних вимог. Проте, дана заява не може бути врахована судом, оскільки в даній заяві вказано позивачем [PERSON] , тоді як позивач в даній справі є [PERSON] . Оскільки розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розгляд проводиться по матеріалах справи в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В суді встановлено, що 20.08.2016 року [PERSON] написано розписку, згідно якої він отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 270 000,00 грн., які зобов`язався повернути в строк до 20.08.2020 року. По даній справі позивач просить стягнути з відповідача кошти в сумі 270 000,00 грн. посилаючись на те, що ним не виконано грошове зобов`язання за договором позики, що оформлено розпискою від 20.08.2016 року. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути пред`явлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Підтверджувати факт укладення договору позики, тобто факт передачі грошей та строк їх повернення або пред`явлення вимоги до повернення, можуть боргові документи - розписка, акт передання та прийняття, розрахунок - фактура тощо. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На думку суду вимоги позивача в частині стягнення боргу є доведеними і обґрунтованими, та підлягають задоволенню. Відповідач не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які мали підтвердити належне виконання відповідачем договірних зобов`язань. Обставини щодо цільового призначення грошових коштів - придбання квартири судом не встановлювались, оскільки доказів на підтвердження цього не було надано. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 2 730,00 грн. Враховуючи розмір задоволених вимог, з відповідача слід стягнути 2 700,00 грн. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved