Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

06 жовтня 2021 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19 лютого 2016 року позивач уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №13. Від шлюбу сторони по справі мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони по справі проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Мають різні погляди характери, внаслідок чого втратили одне до одного почуття любові. Позивач впевнена, що їхня сім`я розпалася остаточно та відновлена не може бути, збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, тому прохає розірвати шлюб з відповідачем. Позивач у судове засідання не з"явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, прохає розірвати шлюб з відповідачем, залишити їй прізвище " [PERSON] ". Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, прохає справу розглянути за його відсутності, з позовними вимогами позивача згоден в повному обсязі. Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши обставини справи та проаналізувавши вимоги законодавства України про шлюб та сім`ю, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 лютого 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №13, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони по справі мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . За ствердженням позивача, яке відповідач не спростував, шлюбні відносини між сторонами припинені, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Нормами ст. 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Як зазначено у статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно з ч.ч.3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Як вбачається з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечував проти задоволення позову. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Аналізуючи викладене, беручи до уваги, що шлюб між подружжям існує лише формально, враховуючи взаємостосунки, що склалися між подружжям, небажання кожного з них надалі підтримувати сімейні взаємостосунки, сумісне не мешкання подружжя, зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, оскільки це суперечитиме їх інтересам, з урахуванням обопільної згоди сторін на розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне ухвалити рішення із задоволенням позовних вимог позивача та розірванням шлюбу між сторонами, що не буде суперечити правам та законним інтересам сторін, інших осіб. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved