Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тараса Володимировича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивований тим, що 31.05.2021 року за постановою про відкриття виконавчого провадження № 65605782 приватного виконавця Виконавчого округу Закарпатської області Зейкан Віталія Ласловича відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису від 29.08.2020 р. № 3113, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем за реєстровим № 3113. За постановою про зміну назви сторони виконавчого провадження від 29.06.2021 р. № 65605782 приватного виконавця Виконавчого округу Закарпатської області Зейкан Віталія Ласловича замінено прізвище боржника на [PERSON] . Зазначає, що за виконавчим написом від 29.08.2020 р. № 3113 запропоновано стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Еліт Фінанс», заборгованість, що виникла за Кредитним договором № 935-022/ФКВ-08 від 18 вересня 2008 року, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», (правонаступник Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк», код ЄДРПОУ 34047020) та [PERSON] (надалі - «Боржник»), [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] . Правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Дельта Банк» (код ЄДРПОУ 34047020) за вказаним кредитним договором є ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» (код ЄДРПОУ 40340222) на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 2268/К від 23 червня 2020 року. Строк платежу по Кредитному договору настав, Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 23 червня 2020 року по 20 серпня 2020 року. Сума заборгованості складається з суми заборгованості за кредитом - 933 432 (дев`ятсот тридцять три тисячі чотириста тридцять два) грн. 50 коп.; суми заборгованості за відсотками за користування кредитом - 468 775 (чотириста шістдесят вісім тисяч сімсот сімдесят п`ять) грн.80 коп.; суми заборгованості за комісіями - 0 ( нуль ) грн. 00 коп.; суми заборгованості за штрафними санкціями - 0 (нуль) грн.00 коп.; суми плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису 300 (триста) грн.00 коп. Загальна сума заборгованості становить 1402508 (один мільйон чотириста дві тисячі п`ятсот вісім) грн. 30 коп. Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням порядку, встановленого Законом, та з порушенням прав позивача. Вказує, що виконавчий напис був вчинений на кредитному договорі № 935-022/ФКВ-08 від 18 вересня 2008 року (Додаток 4), що не посвідчений нотаріально, станом на 29.08.2020 р. законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі. Тому на момент вчинення виконавчого напису на кредитному договорі кредитору і нотаріусу було відомо про відсутність правових підстав для цього, так як постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін постановою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 (справа № К/800/7651/17), Постанову КМ України від 26.11.2014 № 662 визнано незаконною та не чиною в частині пункту 2. змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а саме, щодо доповнення переліку розділом 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». В порушення вимог ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» банком не подано нотаріусу документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, а такий перелік встановлюється Кабінетом Міністрів України. Кредитором, не подано нотаріусу засвідченої стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Зазначає, що вимоги зазначені в виконавчому написі не є безспірними, так як подані нотаріусу документи не підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, а тому нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. З дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, а тому нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис (ч. 2 ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», п. 3.1 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Пояснює, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, а тому нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувана виникло право примусового стягнення боргу - п. 3.4 Глави 16 Розділу II Порядку. В кредитному договорі зазначено про те, що датою повернення кредиту є 17.09.2015 р. На підставі вищевикладеного, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тараса Володимировича, вчинений 29.08.2020 р., зареєстрований в реєстрі за № 3113. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.07.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тараса Володимировича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.12.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, однак від його представника адвоката Марамигіна П.В. надійшла заява розгляд справи без участі\~позивача та\~його представника.\~Позовні вимоги\~просить задовольнити\~в повному\~обсязі. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Представник відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Приватний нотаріус Івано-Франківського\~міського нотаріального\~округу Івано-Франківської\~області Личук\~Т.В. в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи та аналізуючи в сукупності надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 29 серпня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем було вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Еліт Фінанс», заборгованість, що виникла за Кредитним договором № 935-022/ФКВ-08 від 18 вересня 2008 року, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», (правонаступник ПАТ «Дельта Банк», код ЄДРПОУ 34047020) та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Дельта Банк» (код ЄДРПОУ 34047020) за вказаним кредитним договором є ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» (код ЄДРПОУ 40340222) на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 2268/К від 23 червня 2020 року. Строк платежу по Кредитному договору настав, Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 23 червня 2020 року по 20 серпня 2020 року. Сума заборгованості складається з суми заборгованості за кредитом - 933 432,50 грн.; суми заборгованості за відсотками за користування кредитом - 468 775,80 грн.; Стягувачем за вчинення виконавчого напису 300,00 грн. Загальна сума заборгованості становить 1 402 508, 30 грн. У подальшому виконавчий напис було пред`явлено стягувачем до виконання та такий знаходиться на примусовому виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Зейкан В.Л. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Зейкан В.Л. від 31.05.2021 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису (ВП № 65605782). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Зейкан В.Л. від 29.06.2021 року змінено прізвище боржника з [PERSON] на [PERSON] . За загальним правилом ст. ст. 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14\~Закону України\~«Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. Відповідно до ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Згідно зі ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зміни, внесені постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 26\~листопада 2014\~року №\~662 до Переліку, визнано незаконними та нечинними. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року рішення суду залишено без змін. Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Таким чином, застосуванню при вирішенні спору підлягає постанова Кабінету\~Міністрів України\~«Про затвердження\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~проводиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» №\~1172\~від 29\~червня 1999\~року (в редакції постанови КМУ від 29 листопада 2001 року). Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Таким чином, після скасування внесених постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 26\~листопада 2014\~року №\~662 до Переліку змін виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Личук Т.В. 29.08.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Матеріалами справи не встановлено та в порушення вимог статті 81\~ЦПК України відповідачем не підтверджено, що укладений між банком та [PERSON] кредитний договір № 935-022/ФКВ-08 від 18.09.2008 року, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем визначених документів. Дані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного цивільного осуду у складі Верховного Суду від 21.10.2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), яка є обов`язковою для застосування в силу приписів частини четвертої статті 263 ЦПК України). Також, із оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що приватним нотаріусом встановлено, що строк платежу за кредитним договором настав, проте приватний нотаріус не зазначає коли саме у відповідача виникло право на стягнення заборгованості у примусовому порядку. Матеріалами справи не встановлено, що до заяви про вчинення виконавчого напису відповідачем було надано виписки із особового рахунку позивача та розрахунку заборгованості для того, щоб встановити коли саме відбулося порушення позивачем умов виконання кредитного договору та, як наслідок, у відповідача виникло право на стягнення заборгованості у примусовому порядку, з метою перевірки звернення відповідача із заявою в межах строку позовної давності. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в справі № 750/1627/18 (провадження № 61-43895св18) від 06 червня 2019 року, яка, з точки зору ч. 4 ст. 263 ЦПК України, має враховуватися судом при здійсненні своєї діяльності, нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому, з точки зору ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15, яка має враховуватися судом у порядку виконання судом вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України. На думку Верховного суду в постанові № 750/1627/18 (провадження № 61-43895св18) від 06 червня 2019 року, розрахунок заборгованості, зроблений стягувачем, з урахуванням положень Переліку документів, не може вважатись доказом на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Враховуючи ці обставини та вимоги ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Суд при цьому має перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. В той же час законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Нотаріус перш ніж вчинити виконавчий напис повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. Аналогічну позицію викладено в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2017 р. у справі № 201/1662/16-ц. Як визначила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року справа № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року справа № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року справа № 202/4494/16-ц, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, комісії припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, і з огляду на вказані висновки, сума заборгованості за виконавчим написом не є безспірною. Будь яким чином перевірити безспірність заборгованості по наданому банком нотаріусу кредитному договору суд позбавлений можливості, такий обов`язок на суд не покладається, оскільки довести безспірність такої заборгованості, з точки зору викладеного вище обґрунтування, має банк при зверненні до нотаріуса. Суд приймає до уваги наведені твердження позивача, оскільки, в матеріалах справи відсутні переконливі докази, які б свідчили про безспірність заборгованості, як і відсутні докази того, що безспірність заборгованості була належним чином підтверджена відповідачем при подачі документів нотаріусу, та боржник про заборгованість достеменно знав, однак, проігнорував вимогу про її погашення. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень статті 88\~Закону України\~«Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Таким чином, різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17). Заборгованість за кредитним договором в оскаржуваному виконавчому написі відповідач просить стягнути за період з 23 червня 2020 року по 20 серпня 2020 року. Кредитний договір укладено 18.09.2008 року, при цьому строк, на який позичальнику надано кредит - до 17.09.2015 року. Отже, з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054\~ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Однак, припис абзацу другого частини першої статті 1048\~ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 року у справі № 711/6227/14-ц. Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) зробила висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Виходячи з наявних у матеріалах справи доказів, нараховування передбачених кредитним договором процентів за кредитом припинилося після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування та пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів безспірності заборгованості. Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат». Відповідно дост.ст.4,5\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За приписами ст. ст. 13, 76, 80, 81\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а вимоги позивача визнає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. У відповідності до вимог статті 141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і підтверджені документально судові витрати у вигляді судового збору у загальному розмірі 1362 грн., з яких: за подання позовної заяви в сумі 908,00 грн., за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454,00 грн.

Outcome: approved