Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

У поданій заяві позивач [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей доньки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] в розмірі по 5000 грн. на кожну дитину, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що сторони з 09 травня 1999 року до 12 жовтня 2021 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей, які фактично знаходяться на її утриманні, а відповідач з листопада 2018 року фактично проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки є забезпеченою особою, має в особистій приватній власності гараж та дві квартири в м.Здолбунів Рівненської області, працевлаштований за кордоном, де отримує регулярний дохід. Сторони у судове засідання не з`явилися з невідомої суду причини, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, у тому числі шляхом розміщення 18 січня 2022 року оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило та відзиву відповідач не подав. Згідно поданого представником позивача клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без його участі. При таких\~умовах суд\~вважає за\~можливе винести\~заочне рішення\~по справі на підставі наявних доказів, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Установлено, що [PERSON] та [PERSON] з 09 травня 1999 року до 12 жовтня 2021 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей доньку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвами про їх народження та заочним рішенням суду про розірвання шлюбу. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач з листопада 2018 року фактично проживає окремо та матеріальної допомоги позивачу на утримання своїх дітей не надає, що свідчить про наявність спору та є підставою для вирішення питання стягнення аліментів у судовому порядку. Вимога позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є законною і передбачена ст.184 СК України, оскільки докази про офіційне працевлаштування відповідача та отримання ним регулярного доходу в матеріалах справи відсутні, проте він має нерегулярні, мінливі доходи і має змогу виплачувати кошти на утримання своїх неповнолітніх дітей. Таку обставину\~суд визнає\~такою,\~що має\~істотне значення\~для визначення\~розміру аліментів\~у твердій\~грошовій сумі,\~який відповідно\~до ч.2\~ст.184\~СК України підлягає індексації відповідно до закону. Згідно частин 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» визначено, що розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6\~до 18\~років з\~1\~грудня 2021\~року становить 2618 грн. Прожитковий мінімум, це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум»). При визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує\~думку позивача, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що відповідач [PERSON] має у приватній власності гараж площею 22.4м.кв, який придбаний 11 липня 2017 року під час шлюбу, а також дві квартири, набуті у приватну власність за договорами дарування від 28 грудня 2005 року та від 06 вересня 2006 року, однак такі підстави набуття нерухомого майна не доводить обставин понесення ним значних витрат та отримання від цього майна прибутку на даний час, однією з квартир користується позивач, яка також має власний дохід. А відповідно положень ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, з урахуванням вище викладеного при взаємному обов`язку батьків утримувати дитину (ч.1 ст.141 СК України) та відсутності належних і допустимих доказів про розмір отримуваних відповідачем доходів, понесених витрат на утримання дітей, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Ураховуючи, що позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, суд відповідно до ст.141 ЦПК України при ухваленні рішення присуджує стягнення судового збору з відповідача в прибуток держави у розмірі 908 грн. 00 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі\~наведеного та\~

Outcome: approved