Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

представник позивача Лєлєкова В.В. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 14.12.2017 по 01.01.2019 у сумі 3125,92 гривні. Позов обґрунтовує тим, що 18.01.2013 між сторонами укладений Договір про користування електричною енергією № 91203810. Позивач свої обов`язки за договором виконує у повному обсязі, поставляючи електроенергію відповідачу, а відповідач свої обов`язки по оплаті поставленої електроенергії не виконав, у зв`язку з чим має заборгованість за період з 14.12.2017 по 01.01.2019 у сумі 3125,92 гривні. Відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою від 20.12.2021 відкрите провадження у справі, розгляд якої призначений у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяву про розгляд справи без його участі не надав. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 56 Закону України від 13.04.2017 № 2019-VIII «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон № 2019-VIII) постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. 18.01.2013 між [PERSON] та ПАТ «Запоріжжяобленерго» укладений Договір про користування електричною енергією № 91203810, відповідно до умов якого відповідач є споживачем послуг з постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя від 14.12.2021 інформація про реєстрацію [PERSON] відсутня. Відповідно до Детального стану розрахунків за спожиту електричну енергію по особовому рахунку № [NUMBER] , за період з 14.12.2017 по 01.01.2019 відповідач спожив електричну енергію у розмірі 2477 кВт/годин на загальну суму 3125,92 гривні. За вказаний період оплати за спожиту електричну енергію від відповідача не надходило, а тому загальний розмір заборгованості становить 3125,92 гривні. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону № 2019-VIII споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до п. 1 Договору № 91203810 позивач зобов`язується надійно постачати електричну енергію на об`єкт відповідача у необхідних йому обсягах відповідно до потужності електроустановок споживача з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а відповідач зобов`язується оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені Договором. Відповідно до п. 14 договору № 9120810 оплата за електричну енергію здійснюється споживачем на підставі розрахункових документів, які виставлені до оплати постачальником електричної енергії відповідно до фактичних показань приладу обліку. Згідно зі ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Суд встановив, що позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином, поставивши відповідачу електричну енергію, а відповідач свій обов`язок по оплаті послуги не виконав належним чином, що призвело до утворення заборгованості за спожиту електроенергію у сумі 3125,92 гривні за період користування з 14.12.2017 по 01.01.2019, а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2270 гривень.

Outcome: approved