Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

19 квітня 2021 року представник [PERSON] - адвокат Головко І. В. звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до державного нотаріуса Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори Лученко Л. А., Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори, в якому просить: - скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 серпня 2018 року № 1655/02-31, що видана державним нотаріусом Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори Лученко Л. А. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 серпня 2018 року державний нотаріус Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори Лученко Л. А. прийняла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1655/02-31, якою відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті батька позивача [PERSON] . Позивач зазначає, що є сином [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке належало померлому на підставі договору купівлі-продажу, та яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після відкриття спадщини, 17 грудня 2014 року позивач звернувся до Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, після чого заведено спадкову справу № 454/2014. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом, що зумовлює прийняття спадщини відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України. Підставою для відмови позивачеві у видачі державним нотаріусом свідоцтва про право власності на спадщину стало те, що право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстроване за двома особами - [PERSON] та [PERSON] . Після з`ясування обставин, позивачеві стало відомо, що [PERSON] є його сусідом та його житловий будинок має одну й ту саму адресу, як і у позивача: [ADDRESS] . Однак, такі житлові об`єкти нерухомого майна мають різні реєстраційні номери. [PERSON] вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню через відсутність законних підстав для її винесення згідно зі ст. 49 Закону України «Про нотаріат». Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2021 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті справи. 05 липня 2021 року відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Відзив обґрунтований тим, що при реєстрації права власності на нерухоме майно за померлим [PERSON] , державним реєстратором не перевірено відсутність суперечностей між заявленими правами та уже зареєстрованими у Реєстрі, внаслідок чого провів таку реєстрацію з порушенням вимог діючого законодавства. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2021 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано у державного нотаріуса Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори Лученко Л. А. належним чином завірену копію спадкової справи, яка заводилась після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Витребувано у комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради належним чином завірену копію інвентаризаційної справи щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1571713363101). Витребувано у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради наступну інформацію: чи дійсно за однією адресою: [ADDRESS] , знаходяться два домоволодіння; якщо так, зазначити, чи є ці будинки окремими об`єктами нерухомого майна, за ким вони зареєстровані, на підставі яких документів, та у зв`язку з чим присвоєна одна адреса двом домоволодінням. 17 серпня 2021 року засобами поштового зв`язку від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори. 01 вересня 2021 року від КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради надійшли витребувані докази згідно з ухвалою суду від 10 серпня 2021 року. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2021 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив таке. [INFO] помер [PERSON] , сином якого є позивач. 17 грудня 2014 року до Третьої Харківської державної нотаріальної контори звернувся [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. 10 серпня 2018 року державним нотаріусом Третьої Харківської державної нотаріальної контори Лученко Л. А. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , після померлого [INFO] [PERSON] . У спірній постанові зазначено, що за даними реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] зареєстровано: - 21 листопада 2003 року за [PERSON] на підставі Договору дарування, посвідченого Третьою Харківською державною нотаріальною конторою 14 листопада 2003 року за реєстровим № 2-1147, зареєстрованого 21 листопада 2003 року Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», номер запису 55548 в книзі 1, розмір частки - 1; - 04 червня 2018 року за померлим [INFO] [PERSON] , на підставі Дублікату договору купівлі-продажу, посвідченого Третьою Харківською державною нотаріальною конторою 27 грудня 1975 року за реєстровим № 2-12208, дублікат видано 21 січня 1997 року за реєстровим № 1-167, зареєстровано Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 27 січня 1997 року записано у реєстрову книгу за № 45974, розмір частки - 1. Згідно довідки № 1041215, виданої 18 липня 2018 року Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за матеріалами інвентаризаційної справи за адресою: [ADDRESS] , розташовані два окремих між собою житлових будинки з надвірними будівлями. Відтак, нотаріус вважала, що виходячи з викладеного, на підставі ст. 49 Закону України «Про нотаріат», видати свідоцтво про право на спадщину немає можливості. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат» № 3425-XII (у редакції, чинній на час винесення спірної постанови). Відповідно до ст.1 вказаного Закону нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Статтею 4 Закону № 3425-XII передбачено, що нотаріус має право, зокрема, витребувати від підприємств, установ і організацій відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про нотаріат» нотаріус зобов`язаний, зокрема: здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики; сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам; виконувати інші обов`язки, передбачені законом. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Статтею 49 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених законом. Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Статтею 50 Закону № 3425-XII передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Главою 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року (у редакції, чинній на час винесення спірної постанови), регламентується процедура видачі свідоцтв про право на спадщину. Відповідно до пп. 4.1 зазначеної глави, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Підпункт 4.12 вказаного Порядку визначає, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Підпунктом 4.14 передбачено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Згідно з пп. 4.18 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Проте, в оскаржуваній постанові державний нотаріус Третьої Харківської державної нотаріальної контори не зазначає, з якої саме підстави було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, хоча у ст. 49 Закону України «Про нотаріат» прямо передбачено, що нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Так, з матеріалів справи слідує, що за адресою: [ADDRESS] , розташовані два окремих між собою житлових будинки з надвірними будівлями та мають різні реєстрові та реєстраційні номери. Право власності на спадкове майно зареєстровано у встановленому законом порядку, відомостей про те, що така реєстрація скасована або оскаржена, суду не надано, а судом не встановлено. У спірній постанові нотаріус не зазначила, який саме законодавчий припис є підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а зроблено лише загальне посилання на ст. 49 Закону України «Про нотаріат», що свідчить про порушення права [PERSON] на оформлення спадщини та на власність. На виключність підстав для відмови нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину звертається увага й у рішеннях Верховного Суду, зокрема, у постанові від 19 березня 2018 року у справі № 754/16825/15-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 161/9939/17. Крім цього, посилання державного нотаріуса у відзиві на порушення порядку реєстрації права власності, суд не може взяти до уваги, оскільки такі підстави не покладені в основу спірної постанови, а надання оцінки відповідачем діям державного реєстратора, під час реєстрації права власності на спадкове майно, Законом України «Про нотаріат» не передбачено. Відтак, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки спірна постанова не відповідає вимогам, які до неї висуваються законодавством, що регулює спірні правовідносини.

Outcome: approved