Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

До Приморського районного суду м.Одеси 20.12.2021 року надійшла позовна заява Житлового-будівельного кооперативу «Центральний-27» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до умов рішення загальних зборів Житлового-будівельного кооперативу «Центральний-27», відповідач повинен був сплатити об`єднанню за період з 01.03.2019 року по 30.11.2020 року включно, кошти по внесках на витрати за послуги з надання теплопостачання, водопостачання та водовідведення, за користування ліфтом, за вивіз сміття, а також на управління багатоквартирним будинком та прибудинкової території у сумі 10\~584,47 грн. За вказаний період часу [PERSON] за вказані послуги сплатила лише 1 раз у листопаді 2019 року у розмірі 1 000,00 грн. Відповідачка грошове зобов`язання не виконувала, у зв`язку з чим у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України нараховано інфляційні витрати у розмірі 492,16 грн. та 3% річних у розмірі 261,12 грн. Позивачем було вжито всіх можливих заходів щодо стягнення заборгованості з відповідача, проте остання ухиляється від сплати заборгованості по внесках на витрати на управління багатоквартирним будинком, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду з зазначеним позовом. До суду 29.12.2021 року надійшла відповідь щодо місця реєстрації відповідача. Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 30.12.2021 року цивільна справа прийнята до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження\~без виклику сторін на 31.01.2022 року. У судове засідання призначене на 31.01.2022 року сторони не з`явилися, хоча про час, дату та місце судового засідання були повідомлені у встановленому порядку, поважних причин неявки суду не надалт. Клопотань, заяв та відзиву до суду не надходило. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 07.02.2022 року. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст.3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.5 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Житловий кооператив «Центральний-27» як юридична особа на підставі договорів на постачання теплової енергії з комунальним підприємством «Теплопостачання міста Одеси» (договір №2099 від 01.11.2006 р.), водопостачання та водовідведення з ТОВ «ІНФОКС» (договір №372/09-ж від 01.04.2009 р.), збирання, вивезення та утилізацію твердих побутових відходів з ТОВ «Союз» (договір №62/ОЖП/91 від 01.01.2009) здійснює повну оплату перелічених комунальних послуг на користь надавачів відповідних послуг за весь житловий будинок ЖБК , а також сплачують фактичні витрати ЖБК на комунальні послуги шляхом сплати відповідних сум на рахунок ЖБК, а також сплачують за встановлені експлуатаційні витрати за урахуванням комісій за послуги банку. В подальшому мешканці будинку щомісяця відшкодовують фактичні витрати ЖБК на комунальні послуги шляхом сплати відповідних сум на рахунок ЖБК, а також сплачують за встановлені експлуатаційні витрати з урахуванням комісій за послуги банку. Відповідно до Статутом ЖБК (реєстраційний №807 від 29.08.2002 року виконкому Одеської міської ради) для забезпечення виконання членами ЖБК своїх обов`язків ЖБК має право: - робити членам ЖБК попередження про порушення ними статутних або інших законних вимог і вимагати їх дотримання; вимагати їх дотримання, вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх необхідних платежів і внесків від членів ЖБК; звертатися до суду з позовом про звернення стягнення на майно учасників ЖБК, які відмовляються своєчасно та в повному обсязі сплачувати всі встановлені платежі та внески, вносити оплату за комунальні послуги; Члени ЖБК зобов`язані виконувати вимоги Статуту ЖБК, вчасно вносити платежі у покриття витрат кооперативу на експлуатацію житлового будинку і утримання прибудинкової території, плату за комунальні послуги. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] ? таким чином зобов`язана сплачувати як власник за надані послуги. Остання, в порушення вищенаведених вимог Статуту ЖБК, починаючи з березня 2019 року, сплатила за послуги з надання теплопостачання , водопостачання та водовідведення , за користування ліфтом, за вивіз сміття, а також експлуатаційні витрати на утримання будинку та прибудинкової території лише 1 раз у листопаді 2019 року. Внаслідок цього станом на 01.12.2020 року за квартирою [ADDRESS] за період з 01.03.2019 року по 30.11.2020 року виникла заборгованість у розмірі 10\~584,47 грн. 21.04.2021 року ЖБК звертався до Приморського районного суду м.Одеси з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. 05.05.2021 року Приморським районним судом м.Одеси було видано судовий наказ (справа №522/7221/21), відповідно до якого було стягнуто з [PERSON] на користь позивача заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 10\~584,47 грн., інфляційних нарахувань у розмірі 492,16 грн. та 3% річних у розмірі 261,12 грн. 16.09.2021 року за заявою [PERSON] було постановлено ухвалу Приморського районного суду м.Одеси, якою було скасовано судовий наказ від 05.05.2021 року щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, та роз`яснено стягувачу його право звернення до суду з позовом. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до рішення загальних зборів ЖБК «Центральний-27», відповідачка повинна була сплатити об`єднанню за період з березня 2019 року по листопад 2020 року включно, кошти по внесках на витрати на управління багатоквартирним будинком у сумі 492,16 грн., проте за вказаний період часу нею було сплачено лише 1 000,00 грн. у листопаді 2019 рокує З наданого розрахунку заборгованості по оплаті комунальних послуг, загальна сума заборгованості станом на 01.12.2020 року за [PERSON] рахується у розмірі 10\~584,47 грн., без урахування індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості за період з 01.03.2019 року по 30.11.2020 року (а.с.6). При цьому позивачем додано в якості доказу Довідку-розрахунок про заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з березня 2019 року по листопад 2020 року (а.с.7), та яка не спростована. Згідно статті 162 ЖК України власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Таким чином, оскільки знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідачка не виконала зобов`язання щодо своєчасної оплати за житлово-комунальні послуги, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки суму заборгованості в розмірі 10\~584,47 грн. Відповідно до ст.526\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст.625\~ЦК\~України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. За змістом частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи на те, що\~статтю 625 ЦК України\~вміщено в розділі 1 книги 5 цього Кодексу - "Загальні положення про зобов`язання", ця стаття застосовується до всіх грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов`язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов`язань. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою\~статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, у разі несвоєчасного виконання боржником зобов`язання, його борг складатиме: основну суму богу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. У частині позовних вимог щодо стягнення 3% річних та інфляційних витрат суд враховує наступне. Згідно розрахунку позивача, інфляційні збитки становлять 492,16 грн., 3 % річних 261,12 грн. Суд погоджується з розрахунками позивача щодо стягнення з відповідачки інфляційні витрати за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 492,16 грн. та трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості року, що становить 261,12 коп. за період з 01.03.2019 року по 01.11.2020 року. Виходячи з положень ч.1 ст.13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. У відповідності до ч.ч.1 та 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.3 ст.83 ЦПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Згідно до ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до змісту ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, враховуючи задоволення позовних вимог, та враховуючи, що позивачем було сплачено судовий збір за подачу позовної заяви, з урахуванням суми судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, у розмірі 2 270,00 грн., тому сума сплаченого судового збору в зазначеному розмірі підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved