Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

14.12.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, в якому народився син [PERSON] , [INFO] . 16.05.2017 року рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області, по справі № 482/611/17-ц задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, у розмірі 713,00 грн. щомісячно і до повноліття дитини. Вказує, що з часу ухвалення зазначеного рішення минув великий проміжок часу, значно збільшилися ціни на речі, що становлять споживчий коши, а аліменти в розмірі 713.00 грн. є недостатніми для належного забезпечення розвитку дитини та її утримання. [PERSON] матеріальної допомоги на дитину не надає, участі в утриманні дитини не приймає Посилаючись на викладене просила про зміну способу стягнення аліментів, а саме замість стягнення з відповідача твердої грошової суми, стягнути аліменти у розмірі ј частки всіх доходів щомісяця до повноліття дитини, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 22.12.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 04.01.2022 року відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позовна заява не відповідає встановлених законом умовам, оскільки в позові не наведено ніяких доказів існування необхідних для задоволення позову умов, окрім того, що дитина проживає з позивачкою. Позивачка не доводить факт зміни умов проживання, матеріального, сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, а також достатності заробітку (доходу) відповідача, як платника аліментів, оскільки він тривалий час не має постійного місця роботи і не має стабільного достатнього заробітку (доходу), а тому вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Відповідно до\~ч.\~2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову та відзиву на позовну заяву і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено з матеріалів справи сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 20.09.2021 року рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області по справі № 482/923/21 розірвано. Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , місце державної реєстрації: Відділ реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 13 від 27.01.2016 року). 16.05.2017 року рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області по справі № 482/611/17-ц задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та стягнуто з останнього аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 713,00 грн. Відповідно до довідки виконавчого комітету Новоодеської міської ради № 142 від 30.09.2021 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та фактично проживають: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 05.10.2021 року, проведеного службою у справах дітей Новоодеської міської ради, за адресою: [ADDRESS] , умови проживання рожини задовільні. У квартирі чисто та охайно. Кімнати облаштовані меблями нового зразка. В наявності побутова техніка. Є запас продуктів харчування. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Під час обстеження виявлено, що [PERSON] проживає разом із своєю матір`ю [PERSON] , яка забезпечує дитину всім необхідним задля розвитку та здійснює належне виконання батьківських обов`язків. За змістом частини першої статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі тоді, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 182, ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13. Крім того прожитковий мінімум для дитини у віці до 6 років у 2017 році складав від 1355 до 1482 грн., у 2018 році від 1482 до 1626 грн., у 2019 році від 1626 до 1779 грн., у 2020 році від 1779 до 1921 грн., у 2021 році від 1921 до 2100 грн. З 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років (відповідно до віку [PERSON] , [INFO] ) становить 2618 грн. Отже, постійні зміни співвідношення розміру аліментів у твердому розмірі з прожитковим мінімумом, інфляція грошових коштів, проблеми, що виникають з застосуванням щомісячної індексації цього розміру (частина 2 статті 184 СК), а також характер відносин, що склались між батьками дитини, дійсно свідчать про те, що визначення аліментів на дитину у частці від заробітку (доходу) батька буде сприяти захисту інтересів дитини. Врахувавши наведені вище положення, норму статті 180 СК України щодо рівного обов`язку кожного з батьків по забезпеченню дитині необхідного матеріального утримання, неподання відповідачем до суду доказів існування у відповідача інших дітей та/або утриманців, інших істотних обставин, які могли б впливати на виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, підвищення вартості життя і прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням інтересів та потреб саме дитини, суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів в твердій грошовій сумі підлягає зміні з 713,00 грн. на 1/4 частку з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. За наведених вище обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N3Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. За наведених вище обставин суд приходить до висновку про необхідність У відповідності до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набранням рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Outcome: approved