Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в розмірі 125465,83 грн на відшкодування майнової шкоди (матеріального збитку), заподіяної в результаті пошкодження автомобіля у ДТП, яка сталася 21.02.2020. Також позивачка просила стягнути з відповідача на її користь 1800,0 грн у відшкодування витрат на проведення експертного товарознавчого дослідження транспортного засобу та стягнути судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого 21.07.2016, позивачка є власником автомобіля Мерседес-Бенц Спрінтер 211 д.р.н. [NUMBER] . 21 лютого 2020 року, о 13 год. 30 хв., на автодорозі Городня-Сновськ сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Мерседес-Бенц Спрінтер 2ІІ д.р.н. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] . Постановою Городнянського районного суду Чернігівської області від 30.04.2020 (справа № 732/315/20) [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення. В результаті вищевказаної ДТП автомобіль позивачки отримав механічні пошкодження. Розмір матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля Мерседес-Бенц Спрінтер 211 д.р.н. [NUMBER] , за висновком № 54 ліцензованого спеціаліста станом на дату оцінки 21.02.2020 складає 125465,83 грн. Відповідач позивачці майнову шкоду не відшкодував, тому позивачка просить стягнути з відповідача суму завданого збитку та вартість автотоварознавчого дослідження 1800,0 грн, що загалом складає 127265,83 грн. Ухвалою судді від 15 березня 2021 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання представник позивачки не з`явився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Згідно з\~ положеннями \~ч.\~3 \~ст.\~211 \~ЦПК\~ України\~ учасник\~ справи \~має право\~заявити\~клопотання\~про розгляд\~справи\~за\~його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач та його представник у судове засідання повторно не з`явилися, про час та місце судового розгляду справи неодноразово повідомлені належним чином, подали відзив на позов, позовні вимоги не визнали. Зміст заперечень зводиться до того, що відповідач вважає заявлені позовні вимоги завищеними. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.02.2020, о 13 год. 30 хв., на автодорозі Городня-Сновськ сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Мерседес-Бенц Спрінтер 2ІІ д.р.н. [NUMBER] , належного позивачці, під керуванням водія [PERSON] . За вказаним фактом постановою Городнянського районного суду Чернігівської області від 30.04.2020 (справа № 732/315/20) [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення. У результаті вищевказаної ДТП автомобіль позивачки отримав механічні пошкодження. Розмір матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля Мерседес-Бенц Спрінтер 211 д.р.н. [NUMBER] , за висновком № 54 ліцензованого спеціаліста [PERSON] станом на дату оцінки 21.02.2020 складає 125465,83 грн. Згідно з частинами першою-четвертою\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 76 ЦПК України \~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно зі\~статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Отже, визначаючись з правовідносинами, які виникли між сторонами та їх змістом на підставі наданих сторонами доказів, суд, виходячи зі змісту\~статей 89, 263 ЦПК України, має \~оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Надаючи оцінку поданим сторонами доказам, суди повинні оцінювати кожний доказ окремо, а потім надавати оцінку сукупності доказів і їх співвідношенні. При цьому суд має з`ясовувати як належність та допустимість доказів за формою та їх відношенням до правовідносин між сторонами, так і за їх змістом. У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей\~1166,\~1187 ЦК України\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Абзацом четвертим вищевказаного пункту постанови роз`яснено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, зважаючи на встановлення факту вчинення відповідачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, обставини, встановлені в постанові Городнянського районного суду Чернігівської області від 30.04.2020 про порушення відповідачем правил дорожнього руху під час керування 21 лютого 2020 року, о 13 год. 30 хв. автомобілем Мерседес-Бенц Спрінтер 2ІІ, належним позивачці, вказують на причинно-наслідковий зв`язок між недотриманням відповідачем\~Правил дорожнього руху\~та ДТП, що сталась 21.02.2020. Отже, вирішуючи спір у цій справі, суд дійшов висновку про наявність порушеного права позивачки, що стало підставою для звернення з відповідним позовом до суду. Відповідно до вимог\~ст.22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відшкодування збитків повинне мати місце у разі наявності складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи), шкідливого результату такої поведінки, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та заподіяними збитками, вини особи, яка заподіяла збитки. Згідно із ч.1\~ст. 1166 ЦК України\~така майнова шкода відшкодовується в і обсязі особою, яка її завдала, а ч.2\~ст.1192\~цього кодексу\~передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У п. 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992\~(з послідуючими змінами) зазначено, що коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ,\~усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку з заподіянням шкоди майну. Позивачка [PERSON] з метою визначення розміру реальних збитків, звернулася до спеціаліста в галузі оцінки автомобілів - суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] , яким 06.04.2020 було проведено експертну оцінку належного позивачці автомобіля\~Мерседес-Бенц Спрінтер 211 д.р.н. [NUMBER] . За даними\~висновку №\~54 про оцінку\~автомобіля Мерседес-Бенц Спрінтер 211 д.р.н. [NUMBER] , від 06.04.2020, матеріальний збиток, завданий позивачці у ДТП 21.02.2020, склав 125465,83 грн. (а.с.12) У силу вищенаведеного вказана сума збитків, завданих позивачці, підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. Крім того, з відповідача підлягають стягненню витрати позивачки, пов`язані з відновленням порушеного права, а саме 1800,0 грн за виготовлення висновку №54 від 06.04.2020 про оцінку автомобіля, що підтверджується, зокрема, розрахунковою квитанцією №22 від 06.04.2020. (а.с.14) Вирішуючи спір, суд не приймає до уваги посилання сторони відповідача на те, що позовні вимоги є завищеними. Такі твердження сторони відповідача не знайшли свого підтвердження, належними та допустимими доказами справи не доведені. При цьому, суд сприяв стороні відповідача у реалізації його процесуальних прав та двічі за клопотанням сторони відповідача призначав у справі товарознавчу експертизу. Однак експертний висновок не був складений у зв`язку з несплатою стороною відповідача послуг експерта. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст. 133, 137, 141 ЦПК України, за змістом яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивачкою при зверненні до суду сплачено 1264,57 грн судового збору, які підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved