Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, в обґрунтування якого вказала, що на підставі ордеру № 2206, виданого згідно з рішенням виконавчого комітету міської Ради народних депутатів м.Димитрова № 44 від 17.02.1999, їй була надана трикімнатна жила квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею за вказаною адресою зареєстровані її чоловік [PERSON] та її сини відповідачі [PERSON] і [PERSON] . Разом з чоловіком вона несе всі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення, у тому числі сплачуючи вартість комунальних послуг та обов`язкові внески і платежі співвласників будинку. [PERSON] 14.12.2006 та [PERSON] 13.06.2014 добровільно за власним бажанням виселилися з вказаної квартири, з того часу в ній не мешкають і не приймають участі в утриманні квартири. Непроживання відповідачів за місцем реєстрації понад 15 та 7 років носить безперервний характер, жодних заяв з приводу поважності причин їхньої відсутності понад встановлені законом строки не має, як і не має заяв про їх добровільне зняття з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. Тому позивач просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, обґрунтовуючи обставинами, викладеними у позові, просила їх задовольнити. Також вказала, що її діти багато років проживають у Російській Федерації, куди вони виїхали на заробітки й де одружилися, повертатися додому не збираються. Вона є особою з інвалідністю другої групи і її матеріальний стан є недостатнім, щоб сплачувати комунальні послуги також і за двох членів сім`ї, які фактично в квартирі не мешкають тривалий час. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , будучи двічі сповіщеними про час і місце слухання справи, у тому числі через розміщення судового виклику на офіційному веб-сайті судової влади України, у судове засідання не з`явились без повідомлення причин, відзиву на позов та клопотання про відкладення розгляду справи не подали. Третя особа [PERSON] та представник третьої особи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Західний - 58 м.Мирноград» (далі ОСББ) до суду не з`явилися, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином, не заперечуючи проти позову, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність. Згідно з вимогами ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідачі були належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання, не повідомили причини неявки, не подали відзивів, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ухвалою судді від 06.12.2021 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Згідно з ухвалою суду від 28.12.2021 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Заслухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є наймачем жилої квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на підставі ордеру № 2206 серії «ДВ», виданого згідно з рішенням Виконавчого комітету Димитровської міської ради народних депутатів № 44 від 17.02.1999, до складу сім`ї якої входили чоловік [PERSON] , діти [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, про укладення шлюбу позивача та наведеного ордеру (а.с.10, 18-20). Відповідно до Інформації з з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.11.2021 відомості про право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , відсутні (а.с.11). Відповідно до довідки КП «Служба єдиного замовника» органами приватизації, які здійснювали підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир в м.Мирнограді згідно зі ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», не була здійснена приватизація жилої квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.22). Згідно з актами № 390 та № 391, складеними 16.11.2021 Координаційним комітетом органів самоорганізації населення м.Мирноград, зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , фактично не мешкають за вказаною адресою з 2006 року та з 2014 року відповідно по теперішній час (а.с.16, 17). Факт непроживання відповідача понад встановлені законом строки у спірному жилому приміщенні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона з початку 2000-х років проживає в одному багатоквартирному будинку [ADDRESS] з позивачем [PERSON] . До складу сім`ї позивача входять її чоловік [PERSON] та два сини [PERSON] і [PERSON] . Діти з батьками вже багато років не проживають, вони виїхали на заробітки до Росії, створили там сім`ї і більше додому не поверталися. Старший [PERSON] не проживає з батьками приблизно з 2006 року, а менший [PERSON] - приблизно з 2014 року. З того часу вона жодного разу їх не бачила. Позивач жодним чином не чинила ніяких перешкод щодо проживання синів у її квартирі. Аналогічні пояснення надала в суді свідок [PERSON] , яка також мешкає по сусідству з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням, інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на ст.ст.71, 72 ЖК України, які регламентують правовідносини, що виникли з договору найма житлового приміщення. Згідно з приписами ст.ст.71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У разі непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців, така особа може бути визнана втратившою право користування житлом. Як встановлено, жила квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , є комунальною власністю територіальної громади, в цій квартирі відповідачі зареєстровані в якості членів сім`ї наймача. Наведені доказі у своїй сукупності доводять, що відповідачі не проживають у вказаному житлі з 2006 та 2014 року і не проявляють до нього інтересу вже на протязі п`ятнадцяти та семи років. З`ясовуючи причини відсутності відповідачів на спірній жилій площі понад встановлені строки, суд не знайшов, що вони були поважні. Тому, суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, підлягають задоволенню. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір в сумі 908 грн 00 коп. у рівних частках по 454 грн 00 коп., так як позивач, яка є особою з інвалідністю другої групи, на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від вказаних витрат при подачі цього позову до суду. На підставі ст.ст.9, 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved