Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Позивач звернулася у суд із позовом до відповідач про розірвання шлюбу. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що позивач та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах з січня 2016 року. З квітня 2019 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, про що складено відповідний актовий запис за № 118 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] Галицьким районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. У позивача з відповідачем народились діти: син - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Протягом останніх кількох років стосунки позивача з відповідачем розладнались остаточно, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, свідком яких нерідко були їхні діти, що негативно впливало на їх психічний стан та кожен раз спричиняло їй та дітям душевні страждання. Більше двох років позивач та відповідач проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство разом не ведеться. До цього часу стосунки між позивачем та відповідачем не покращились. Позивач та відповідач мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Оскільки, примирення та збереження шлюбу між позивачем та відповідачем неможливе з підстав викладених вище. Крім того, подальше проживання з відповідачем та збереження шлюбу неможливе та суперечитиме інтересам позивача, у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння в сім`ї, позивач просить позов задоволити. Ухвалою суду від 14 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін у судове засідання. /а.с.12/ У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Просила суд позовні вимоги задоволити повністю. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав. Просив суд позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнала. Проти задоволення позову не заперечила. Крім цього, просила суд відновити відповідачу його дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Заслухавши позивача [PERSON] , представника позивача [PERSON] , представника відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст.51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд встановив, що 03 квітня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований Галицьким районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено відповідний актовий запис за №118. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: дружини - [PERSON] , чоловіка - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . /а.с.3/. У шлюбі в [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіює свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіює свідоцтва про народження серії [NUMBER] ./а.с.4, 5/. На даний час, діти перебувають на утримання матері [PERSON] . Спільне життя позивача з відповідачем не склалося. Протягом останніх кількох років стосунки позивача з відповідачем розладнались остаточно, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, свідком яких нерідко були їхні діти, що негативно впливало на їх психічний стан та кожен раз спричиняло їй та дітям душевні страждання. Більше двох років позивач та відповідач проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство разом не ведеться. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Однією із основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач та відповідач не мають наміру зберегти шлюб. Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Як встановлено у судовому засіданні, позивач та відповідач мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження формального шлюбу, у зв`язку з чим доцільно є такий розірвати, а позов задовольнити. Крім цього, відповідно до ст.113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відтак, суд вважає за необхідне відновити дошлюбне прізвище відповідача [PERSON] - « [PERSON] », оскільки його прізвище було змінено у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 992,40 грн.

Outcome: approved