Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житлову квартиру від 30 серпня 1996 року. 01 листопада 2019 року з вини квартири № 11 , розташованої поверхом вище, сталося залиття її квартири, що підтверджується актом від 14 листопада 2019 року, складеним КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва ЖЕД № 905». Відповідно до Звіту про оцінку розміру матеріального збитку, завданого квартирі позивача з урахуванням фізичного зносу сума збитку становить 39248 гривень. За виконання зазначеного звіту нею було сплачено 3200 гривень. Позивач просить стягнути на її користь солідарно з відповідачів 39248 гривень на відшкодування майнової шкоди, 3200 гривень витрат за проведення дослідження та 15000 гривень на відшкодування моральної шкоди. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28 грудня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін. Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 лютого 2021 року за клопотанням сторони позивача замінено неналежних відповідачів [PERSON] та [PERSON] на належного - [PERSON] . Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01 вересня 2021 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Зазначив, що не заперечує факт залиття квартири позивача, проте шкода мінімальна та її неможливо встановити. Вважає, що його вина в залитті квартири відсутня. Під час складання акту про залиття він був відсутній, що є порушенням правил утримання будинків. За таких обставин, акт про залиття є нікчемним. З акту вбачається, що відбулась заміна рушникосушарки, проте матеріали справи доказів цього не містять. Зазначив, що його квартира оглянута не була. У момент залиття в квартирі знаходилась його мати, він приїхав через 2 години, а тому залиття відбулось не з його вини. Не заперечує, що вода перетікала згоди донизу, а також факт прориву труби рушникосушарки, проте докази самовільного втручання в цю систему відсутні. Прорив відбувся, коли почалась подача води в будинок. Вважає, що оскільки відсутній юридичний факт фіксації залиття квартири, тому позов задоволенню не підлягає. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житлову квартиру від 30 серпня 1996 року (а.с. 6). Відповідно до листа КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 08 жовтня 2021 року співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30 грудня 1993 року (а.с. 50, 51). Відповідно до частин 1, 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. 01 листопада 2019 року відбулось залиття квартири позивача, що підтверджується актом від 14 листопада 2019 року, складеним КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва ЖЕД № 905» (а.с. 7). В акті зазначено, що залиття квартири № 7 відбулось через пошкодження у вище розташованій квартирі № 11 з`єднання рушникосушарки з трубопроводом системи централізованого опалення. Рушникосушарка встановлена мешканцями квартири № 11 власними силами, за свій рахунок. Відповідач у судовому засіданні зазначив, що він не був присутній при складанні акту про залиття, а тому він є нікчемним. За таких обставин, оскільки відсутній юридичний факт фіксації залиття квартири, тому позов задоволенню не підлягає. Разом з тим, доводи відповідача не спростовують викладені в акті обставини щодо залиття квартири позивача. Акт складений уповноваженими працівниками обслуговуючої будинок організації (ЖЕД № 905). Таким чином, встановлено, що залиття квартири позивача відбулося з вини власників квартири [ADDRESS] , які в силу закону мають нести майнову відповідальність за заподіяну шкоду. На підтвердження своїх доводів щодо розміру завданої майнової шкоди, позивач надала суду висновок про вартість майна, складений 06 грудня 2019 року ТОВ «АЕЛЄКОН» (а.с. 8). З наданого суду висновку вбачається, що розмір матеріального збитку складає 39248 гривень. Відповідач не надав суду будь-яких доказів на спростування своєї вини в залитті або вартості відновлювального ремонту. За таких обставин, при визначенні розміру завданої шкоди, суд вважає за можливе покласти в основу рішення наданий позивачем висновок. За клопотанням представника позивача протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 лютого 2021 року замінено неналежних відповідачів [PERSON] та [PERSON] на належного - [PERSON] . Разом з тим, співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30 грудня 1993 року (а.с. 51). За таких обставин, борг підлягає стягненню з [PERSON] відповідно до його частки у праві власності на квартиру, а саме 1/2 частину боргу в сумі 19624 гривні. Крім того, стягненню з відповідача підлягає 1/2 частина вартості проведення висновку про вартість майнової шкоди в сумі 1600 гривень, що підтверджується наданою суду копією договору № 00275/19 про проведення незалежної оцінки майна від 23 листопада 2019 року (а.с. 9) та копією квитанції № 0.0.1542716250.1 від 04 грудня 2019 року (а.с. 10). Зазначені витрати позивач понесла в зв`язку зі зверненням до суду за захистом порушеного права. Позивач також просить суд стягнути на її користь моральну шкоду в розмірі 15000 гривень. Така вимога позивача ґрунтується на законі. Частиною 1, п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Суд вважає, що в результаті залиття квартири з вини відповідача, позивач зазнала душевних страждань, оскільки вона отримала негативні емоції та переживала з приводу пошкодження майна, неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, звернення до суду за захистом порушеного права. Разом з тим, при визначені розміру моральної шкоди, з урахуванням принципу розумності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 гривень. З урахуванням часткового задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок.

Outcome: partial