Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

12 листопада 2021 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 2,82 га, кадастровий номер 7123785200:02:000:0127, яка знаходиться в адміністративних межах Мельниківської сільської ради, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №170120, яка належала [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла двоюрідна бабуся позивача - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 2,82 га, кадастровий номер 7123785200:02:000:0127, яка знаходиться в адміністративних межах Мельниківської сільської ради, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №170120. За життя бабуся склала заповіт, яким все своє майно заповіла матері позивача - [PERSON] , яка фактично вступила у володіння спадковим майном, оскільки постійно була зареєстрована та проживала разом з бабусею в одному будинку. [INFO] [PERSON] померла, при цьому за життя не встигла оформити вищевказане спадкове майно. Після смерті матері позивач прийняла спадщину, вступивши в управління спадковим майном, так як на час відкриття спадщини постійно був зареєстрований та проживав разом з нею. Нотаріус не має можливості видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки за життя [PERSON] не отримала державний акт на право власності на земельну ділянку. Свою земельну ділянку бабуся отримала працюючи в колгоспі с. Мельниківка Смілянського району Черкаської області. Оскільки у нотаріальному порядку оформити право власності на спадкове майно (земельну ділянку) позбавлений об`єктивної можливості, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 15 листопада 2021 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі та призначено підготовче судове засідання. 06 січня 2022 року ухвалою суду за клопотання позивача замінено відповідача з Ротмістрівської сільської ради на належного відповідача - [PERSON] . Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, врахувавши позицію сторін, яка викладена в їх заявах про розгляд справи без їх участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно Смілянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 04 березня 2020 року, [PERSON] , померла [INFO] у віці 83 років, про що 07 вересня 1999 року в складено відповідний актовий запис №7374 (а.с.6). Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №170120 від 14 листопада 2004 року, [PERSON] , на підставі розпорядження Смілянської райдержадміністрації від 07 вересня 2004 року №351, є власником земельної ділянки площею 2,82 га, кадастровий номер 7123785200:02:000:0127, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Мельниківської сільської ради Смілянського району Черкаської області (а.с.12). Таким чином, [PERSON] за життя була власником вищевказаної земельної ділянки, та після її смерті [INFO] відкрилася спадщина на неї. Згідно до ч.1 ст.524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч.1 ст.534 ЦК УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Як вбачається з копії дубліката заповіту, що має силу оригіналу, виданого в.о. старости села Мельниківка Смілянського району Черкаської області [PERSON] 28 березня 2019 року та зареєстрованого в реєстрі за №2/2019, 02 листопада 1995 року [PERSON] , що мешкає в с. Мельниківка Смілянського району Черкаської області, склала заповіт, який посвідчений секретарем Мельниківської сільської ради Ужвій В.Ф. та зареєстрований в реєстрі за №37/95, яким, на випадок своєї смерті, зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не було, з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] (а.с.11). Згідно листа Смілянської державної нотаріальної контори №1505/01-16 від 19 листопада 2021 року, після смерті [INFO] [PERSON] до Смілянської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття/відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа в Смілянській державній нотаріальній конторі не заводилася (а.с.21). Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №67359143 від 18 листопада 2021 року, інформація за пошуковими параметрами [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.22). Відповідно до ст.549 ЦК УРСР, визначається, спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно довідки №117, виданої виконавчим комітетом Ротмістрівської сільської ради Черкаського району Черкаської області 01 вересня 2021 року, [PERSON] до дня свої смерті [INFO] проживала за адресою: [ADDRESS] . На день смерті померлої за вказаною адресою була зареєстрована і постійно проживала [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом вступу в управління майном, заволодівши всіма її речами (а.с.8). З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] фактично вступила у володінні спадковим майном, яке залишилося після смерті [PERSON] , а саме вказаного земельною ділянкою. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Мельниківською сільською радою Смілянського району Черкаської області 12 серпня 2002 року, [PERSON] , померла [INFO] у віці 69 років, про що в цей же день в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за №22 (а.с.7). Отже, після смерті [INFO] відкрилася спадщина на вищевказану земельну ділянку. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Смілянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 18 серпня 2021 року, матір`ю [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , про що 05 липня 1958 року складено відповідний актовий запис №165 (а.с.10). Відповідно до довідки №118, виданої виконавчим комітетом Ротмістрівської сільської ради Черкаського району Черкаської області 01 вересня 2021 року, [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] проживала за адресою: [ADDRESS] . На день смерті померлої за вказаною адресою був зареєстрований і постійно проживав [PERSON] , який фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом вступу в управління майном, заволодівши всіма її речами (а.с.9). Як вбачається з копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 05 січня 2000 року на ім`я [PERSON] , останній в період з 02 березня 2000 року по 06 січня 2017 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.4-5). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані свідоцтва про право нас спадщину) №67359017 від 18 листопада 2021 року, Смілянською державною нотаріальною конторою 11 лютого 2003 року заведено спадкову справу №144, спадкодавцем в якій є [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.26). Вказана спадкова справа заведена на підставі заяви [PERSON] від 11 лютого 2003 року, яка адресована Смілянській державній нотаріальній конторі, в якій [PERSON] повідомляє державну нотаріальну контори, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка проживала в с. Мельниківка Смілянського району Черкаської області, на день її смерті залишилося майно, яке вона приймає. Вказує, що крім неї, інших спадкоємців немає (а.с.27). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії № [NUMBER] , матір`ю [PERSON] є [PERSON] , про що 09 листопада 1956 року в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за №279 (а.с.36). Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Райгородською сільської радою Камянського району Черкаської області 09 лютого 1979 року, [PERSON] та [PERSON] одружилися 26 липня 1975 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження 26 липня 1975 року зроблено відповідний запис за №23. Після одруження [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.36). Відповідно до ст.529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Враховуючи, що позивач [PERSON] є сином, а відповідач [PERSON] є донькою спадкодавця [PERSON] , вони є спадкоємцями першої черги, та прийняли спадщину, а саме спірну земельну ділянку, після її смерті, оскільки [PERSON] фактично вступив у володіння спадковим майном, тобто у спосіб, передбачений п.1 ст.549 ЦК УРСР, а [PERSON] у спосіб, передбачений п.2 ст.549 ЦК УРСР, так як подала державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. При цьому, як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані свідоцтва про право нас спадщину) №67359017 від 18 листопада 2021 року, свідоцтва про право на спадщину жодному із спадкодавців до даного часу не видано. Відповідно до ч.1 ст.68 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року №3425-XII, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ч.3 ст.46 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року №3425-XII, неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, державний акт на спірну земельну ділянку був складений 14 листопада 2004 року, тобто після смерті [PERSON] [INFO] , що позбавляло її об`єктивної можливості отримати його оригінал, а її спадкоємця [PERSON] , яка померла [INFO] , належним чином оформити право власності на спадкове майно. Відповідно до листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.4 ст.334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, приймаючи до уваги, що у позивача [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , оскільки він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном та не заявив про відмову від прийняття спадщини, відсутній оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, яка входить до складену спадкової маси, та спадкоємець [PERSON] за життя належним чином не оформила свої права на спірну земельну ділянку, яка була набута нею у власність шляхом спадкування після смерті [INFO] [PERSON] , він позбавлений об`єктивної можливості зареєструвати право власності на спадкове майно у позасудовому порядку. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного, ст.1, 2, 76, 81, 82, 89, 141, 142, 247, 259, 263-265, 273, 293, 294, 315, 354 ЦПК України,

Outcome: approved