Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про припинення права на частку у спільному частковому майні та визнання права власності на об`єкт нерухомого майна вцілому, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй, [PERSON] , належить 5/12 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21.04.2021 року державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори за реєстром № 205, зареєстрованого 21.04.2021 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 2342691012130. Власником частки вищавказаного об`єкта нерухомості є один із відповідачів у справі - [PERSON] , на підставі договору дарування, посвідченого 13.07.1994 року за № 1134 державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори, зареєстрованого 26.01.1995 року Синельниківським БТІ в реєстровій книзі № Д-9,стор. 167 за реєстровим № 684/3. Власником ще однієї частки, а саме 1/12, є другий відповідач у справі - [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 21.10.1959 року державним нотаріусом Синельниківської державної нотаріальної коні за реєстром № 4181, зареєстрованого 12.01.1984 року Синельниківським БТІ за реєстровим № 684. З того часу, як вона стала власником частки вищезазначеного будинку, а також багато років до цього, коли власником цієї частки будинку був її батько, вона жодного разу не бачила власників інших часток будинку - [PERSON] та [PERSON] , так як вони не проживали в будинку і не користувалися своєю власністю. Зараз частина нерухомого майна, що належить на праві приватної власності відповідачам [PERSON] та [PERSON] у вигляді 7/12 часток (1/12+1/2), а саме: житлового будинку А-1, сарай Б-1, сарай В-1, сарай в-1, вбиральня г-1, вбиральня Д-1, огорожа № 1, зруйновані. Таким чином, належні позивачеві на праві власності 5/12 частин трансформувались в єдиний об`єкт нерухомості, без часток. На теперішній час за адресою: [ADDRESS] , розташований єдиний об`єкт нерухомості, який належить їй, і складається з житлового будинку А-1, загальною площею 49,9 кв.м., житловою площею 28,2 кв.м., 3 переліком приміщень: 2-1 сіни пл. 7.0 кв.м., 2-2 кухня пл.9,3 кв. 2-3 кімната пл.14,6 кв.м., 2-4 кімната пл..5,9 кв.м., 2-5 кімната пл. 7,7 кв.м., 2- кладова пл.5,4 кв.м. Відповідно до висновку КП «СМБТІ» № 644 від щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна,5/12 частки вищевказаного житлового будинку є відокремленими і можуть бути виділені в натурі. Просить припинити право [PERSON] на 1/2 частку, та право [PERSON] на 1/12 частку в житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з їх руйнуванням; визнати за [PERSON] , [INFO] , право приватної власності, як на єдиний об`єкт нерухомості без часток, на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , а саме: житловий будинок А-1, загальною площею 49,9 кв.м., житловою площею 28,2 кв.м. з переліком приміщень: 2-1 сіни пл.7.0 кв.м., 2-2 кухня пл.9,3 кв.м., 2-2 кімната пл.14,6 кв.м., 2-4 кімната пл..5,9 кв.м., 2-5 кімната пл. 7,7 кв.м., 2-6 кладова пл.5,4 кв.м. Позивач до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не надали. У зв`язку з тим, що позивач не заперечувала проти розгляду справи по суті за відсутності відповідачів, суд з її згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом серії НМР №347752, виданого 21.04.2021 державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори за реєстром № 205, зареєстрованого 21.04.2021 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 2342691012130, [PERSON] належить 5/12 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно Акту обстеження спеціаліста Комунального підприємства «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» Стаценко О.В., 04.06.2021 виконано обстеження земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] та, встановлено, що частина нерухомого майна, що належить на праві приватної часткової власності [PERSON] та [PERSON] , зруйновані. Відповідно до Інформаційної довідки Комунального підприємства «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 07.06.2021 №643, згідно архівних даних житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано на праві приватної часткової власності за: -1/2 частка - [PERSON] , підстава виникнення права власності: Договір дарування, посвідчений 13.07.1994р. за p.№ 1134 державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори, про що зроблено запис в реєстрову книгу БТІ №Д-9 стор.167 за реєстровим №684/3 станом на 26.01.1995р.; -1/12 частка - [PERSON] , підстава виникнення права власності: Свідоцтво про право на спадщину видане 21.10.1959р. за реєстровим № 4181 державним нотаріусом Синельниківської державної нотаріальної контори, про що зроблено запис в реєстрову книгу БТІ № 4за реєстровим № 684 станом на 12.01.1984р. -5/12 часток належить [PERSON] , підстава виникнення права власності: Свідоцтво про право на спадщину за законом видане 21.04.2021р. за реєстровим № 205 державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори, Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.04.2021. На вищезазначеній земельній ділянці розташовано: житловий будинок літ.А-1 матеріал стін - каркасномазані обл.цеглою, загальною площею 49,9 кв.м., житловою площею 28,2 кв.м. 7/12 частини житлового будинку літ.А-1, сарай Б-1, сарай В-1, сарай в-1, вбиральня г-1, вбиральні Д-1, огорожа №1 демонтовано. Оціночна вартість становить 49900 грн. Згідно висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 08.06.2021 №644, 5/12 часток житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , складається з: житловий будинок А-1 загальною площею 49,9 кв.м., житловою площею 28,2 кв.м. з переліком приміщень: 2-1 сіни пл.7.0 кв.м., 2-2 кухня пл.9,3 кв.м., 2-2 кімната пл.14,6 кв.м., 2-4 кімната пл..5,9 кв.м., 2-5 кімната пл. 7,7 кв.м., 2-6 кладова пл.5,4 кв.м., за технічними показниками є відокремленими, мають окремий вихід і можуть бути виділені в натурі. Пунктом 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Враховуючи, що згідно зі статтею 92 Конституції України, правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. У відповідності до положень ст. ст. 317,319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Поняття спільної часткової власності викладено в ч.1 ст. 356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Частиною 1 статті 346 ЦК України наведено перелік випадків, за наявності яких право власності може бути припинено. Виходячи зі змісту частини 2 цієї статті, даний перелік не є вичерпним та право власності може бути припиненим і в інших випадках, встановлених законом. Один з таких випадків наведено в ст. 365 ЦК України, яка регулює підстави та умови припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зокрема, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Під час розгляду іншої справи № 6-68цс14 Верховний Суд України сформулював правову позицію від 02.07.2014 року, якою роз`яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. З постанови Верховного Суду України слідує, що для ухвалення рішення про припинення права на частку в спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбаченої п. 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України, яка обов`язково повинна бути в сукупності з обставиною, передбаченою п. 4 ч. 1 цієї статті. Судом встановлено, що спільне володіння і користування спірним житловим будинком є неможливим, відповідачі не утримують домоволодіння, не мешкають у ньому, належне їм нерухоме майно зруйноване, і припинення права відповідачів на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди їх інтересам, тому наявні підстави для припинення права власності [PERSON] та [PERSON] на частку у спірному домоволодіння та визнання за [PERSON] права власності на об`єкт нерухомого майна в цілому. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved