Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 82930,99 грн. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що між позивачем та [PERSON] 21.07.2020 укладений договір № 96522556000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит - грошові кошти в розмірі 60260 грн. на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на поточний рахунок відповідача, а відповідач зобов`язався щомісяця повертати наданий кредит ануїтетними платежами в розмірі 3499,00 грн. відповідно до графіка, що викладений у додатку до договору, але в повному обсязі не пізніше 21.07.2025. Відповідно до кредитного договору за користування кредитними коштами процентна ставка встановлюється в розмірі 67 % річних. Відповідно до договору позичальник сплачує банку комісії у розмірі та в порядку відповідно до умов договору та Додатку №1 до договору. Але позичальник систематично не виконує свої зобов`язання та порушує умови кредитного договору щодо щомісячного погашення заборгованості по кредиту та щомісячної сплати нарахованих процентів, комісії, чим суттєво порушує взяті на себе зобов`язання за договором. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору позивач направив відповідачу вимогу про усунення порушень та дострокове повернення кредиту. Однак, заборгованості по кредиту у встановлений строк не сплачено. Станом на 02.08.2021 заборгованість перед позивачем не погашена і її розмір складає 82930,99 гривень, з яких: заборгованість за кредитом - 59325,87 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом - 23428,78 гривень; заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін - 178, 34 гривень, яку і просить суд стягнути з відповідача та судові витрати. Представник позивача в позовній заяві просив позов задовольнити, розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не надала. Будь-які клопотання чи заяви від неї не надходили. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.07.2020 між Акціонерним товариством «УкрСиббанк», як кредитором, та [PERSON] , як позичальником, укладено кредитний договір № 96522556000. У відповідності до умов зазначеного договору, банк надав відповідачеві кредит у розмірі 60260,00 гривень на строк з остаточним терміном погашення 21.07.2025. Відповідно до п.3.8 кредитного договору за користування кредитними коштами процентна ставка встановлюється в розмірі 67% річних. Відповідно до п. 3.9 за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка в розмірі 74 % річних. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором, та починає нараховуватися на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня після дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у договорі, і нараховується на момент погашення такої заборгованості. Відповідно до п. 3.11 договору позичальник сплачує банку комісії у розмірі та порядку відповідно до умов договору та додатку №1 до договору. Відповідно до п. 3.3 договору кредит надавався позичальнику для його особистих потреб, а саме в сумі 60000 грн. на споживчі цілі шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника [NUMBER] , в сумі 260 грн. На оплату страхового платежу. Позивач виконав свої зобов`язання шляхом надання позичальнику кредитних коштів, що підтвердив випискою по рахунку [NUMBER] , де вказана транзакція про зарахування на рахунок боржника 21.07.2020 кошти в розмірі 60000 гривень. Відповідач свої зобов`язання не виконує, внаслідок чого допустив прострочення платежів. Заборгованість станом на 02.08.2021 заборгованість перед позивачем не погашена і її розмір складає 82930,99 гривень, з яких: заборгованість за кредитом - 59325,87 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом - 23428,78 гривень; заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін - 178, 34 гривень, що підтверджується наданими розрахунками. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.ст.526-530, 610-612, 623, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору, вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, у встановлений строк (термін). Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Як визначено ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що оскільки відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в нього виникла заборгованість в розмірі 82930,99 гривень, з яких: заборгованість за кредитом - 59325,87 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом - 23428,78 гривень; заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін - 178, 34 гривень та підлягає стягненню з відповідача. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved