Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: КП «УЖКГ «Ірпінь», про відшкодування шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є власницею квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] .Відповідач є мешканкою квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка знаходиться поверхом вище від квартири Позивачки, про що свідчать квитанції за оплату комунальних послуг із зазначенням особового рахунку на Відповідача. Вказує про те, що 02.09.2016 відбулося залиття квартири Позивачки, що підтверджується Актом про залиття, що трапилося на системі центрального опалення, холодного водопостачання (або водопостачання, водовідведення) КП «Управління житлово-комунального господарства «Ірпінь» від 15.09.2017 року, відповідно до даного акту, в квартирі [ADDRESS] , що знаходиться на 2 поверсі, сталось залиття з причини виходу із ладу кухонного сифону у квартирі [ADDRESS] , що знаходиться поверхом вище. 10.07.2017 відбулося повторне залиття квартири Позивачки, про що КП «УЖКГ» також був складений акт про залиття від 10.07.2017 року. Відповідно до вказаного акту, квартиру [ADDRESS] залито. Причиною залиття є те, що в кв. [ADDRESS] , що знаходиться поверхом вище кв. 4 на одному стояку, вийшов з ладу шланг гнучкої підводки. Комісія порекомендувала власнику кв. [ADDRESS] замітити шланг гнучкої підводки. Звертають увагу суду, що мешканці кв. [ADDRESS] жодні пошкодження від затоплень, що стались 02.09.2016 року, 10.07.2017 року не усунули, від підписання Актів КП «УЖКГ «Ірпінь», які надавались їм на підпис комісією ЖЕКу відмовились. Крім цього, відповідно до листа Виконавчого комітету Ірпінської міської ради № Р-18016.2 від 31.01.2017 року, КП «УЖКГ «Ірпінь» може підтвердити той факт, що вентиляційний канал був повністю прочищений 18 листопада 2016 року. Забиття, засмічення каналу було в районі третього поверху, тобто, на поверсі, де розташована кв. [ADDRESS] . 30.07.2017 року Позивачка звернулась до суб`єкта оціночної діяльності з дорученням провести оцінку вартості майнової шкоди, завданої внаслідок залиття кв. [ADDRESS] , про що було укладено Договір № 62/17 від 30.07.2017 р. Для проведення даної оцінки вихідними даними стали: акт про залиття кв. [ADDRESS] від15.09.2016 року, затверджений директором КП «УКЖКГ «Ірпінь» Скрипник С.Ф.;акт про залиття кв. [ADDRESS] від 10.07.2017 року, затверджений директором КП «УЖКГ «Ірпінь» Скрипник С.Ф.;технічний паспорт на кв. [ADDRESS] від 20.01.2004 року, паспортні дані Замовниці. Відповідно до звіту № 51/17 від 07.08.2016 року, який виготовлено Фізичною особою-підприємцем [PERSON] , розмір матеріальних збитків, який завданий в результаті неодноразового залиття квартири [ADDRESS] станом на момент складання даного звіту становить 9 614, 82 грн. Крім того, Позивачка зазначає про те, що у зв`язку із залиттям квартири, вона зазнала значних душевних страждань, у неї через стрес погіршився стан здоров`я, також виникли обставини, що потребують від Позивачка додаткових зусиль для організації свого життя, в тому числі, звернення до суду за захистом своїх порушених прав, емоційних зусиль для вирішення конфліктів, що постійно виникають з мешканцями кв. [ADDRESS] . Суму моральної шкоди позивачка оцінює у 8 000 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] майнову шкоду в розмірі 9614,82 гривень. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 640,00 гривень та 1400 гривень за проведення оцінки вартості майнової шкоди, а також стягнути 8000 грн. за завдану моральну шкоду. В судовому засіданні представник позивача просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В судове засідання предстаник третьої особи не з`явився. До суду подали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що стверджується копією договору міни від 31.03.2004 року, а також копією технічного паспорту на вказану квартиру. Згідно копії паспорта, серії [NUMBER] , [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою. Згідно довідки КП «Управління житлово-комунального господарства «Ірпінь» від 04.12.2018 року № 2622, власником квартири за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] . 02.09.2016 відбулося залиття квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Актом про залиття, що трапилося на системі центрального опалення, холодного водопостачання (або водопостачання, водовідведення) КП «Управління житлово-комунального господарства «Ірпінь» від 15.09.2017 року. Відповідно до даного акту, в квартирі [ADDRESS] , що знаходиться на 2 поверсі, сталось залиття з причини виходу із ладу кухонного сифону у квартирі [ADDRESS] , що знаходиться поверхом вище. 10.07.2017 відбулося повторне залиття квартири за вказаною адресою, про що КП «УЖКГ» також був складений акт про залиття від 10.07.2017 року. Відповідно до вказаного акту, квартиру [ADDRESS] залито. Причиною залиття є те, що в кв. [ADDRESS] , що знаходиться поверхом вище кв. 4 на одному стояку, вийшов з ладу шланг гнучкої підводки. Як було встановлено в судовому засіданні, зазначені акти були підписані особами, які проживали в кв. [ADDRESS] на той час. Відповідно до звіту № 51/17 від 07.08.2016 року, який виготовлено Фізичною особою-підприємцем [PERSON] , розмір матеріальних збитків, який завданий в результаті неодноразового залиття квартири [ADDRESS] станом на момент складання даного звіту становить 9614, 82 грн. Згідно ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до частин 1 та 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, цивільне законодавства в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, та, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Виходячи із визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладається обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачам. Законодавством установлено, що відшкодування шкоди полягає у відшкодуванні затрат, необхідних для приведення пошкодженої речі у її попередній стан та у компенсації супутніх витрат, необхідних для такого відновлення. Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджені Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76 "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма бачена додатком № 4. Таким чином, суд дійшов висновку, що Позивачка надала суду достатньо доказів на підтвердження своїх вимог про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої залиттям квартири, і на думку суду, дані докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми. А тому позов в цій частині підлягає повному задоволенню. Доказів того, що залиття належної Позивачці квартири, відбулося з вини інших осіб та як наслідок відповідальність за спричинену шкоду має бути покладена не на Відповідачку, суду не надано. Враховуючи викладене, суд задовольняє вимогу щодо стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок затоплення квартири в сумі 9614,82 грн. Що стосується позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Крім того, відповідно до положень п. 5 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995р., відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з послідуючими змінами: «... у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується». Згідно п. 9 даної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з врахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Враховуючи вищезазначене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди не підтверджені висновками медичних установ, в тому числі висновків соціально-психологічних досліджень, суд відмовляє позивачу у задоволені вимоги щодо відшкодування моральної шкоди. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно квитанції про сплату № ПН9590 від 26.12.2017, позивачем за подання позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 640 грн. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З матеріалів справи вбачається що, Позивачкою по справі понесено витрати на проведення оцінки вартості завданої майнової шкоди внаслідок залиття квартири на суму 1400 грн., що стверджується копією договору № 62/17 від 30.07.2017 на проведення робіт з незалежно експертної оцінки вартості матеріального збитку майна, а також копією товарного чеку № 51/17 від 07.08.2017 на суму 1400 грн. Таким чином, на підставі отриманих доказів, суд вважає за можливе задоовльнити вказані вимоги в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial