Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

[PERSON] (далі позивач), через свого представника, звернулася з позовом до ТОВ "ТАС АГРО ЗАХІД" (далі відповідач), з урахуванням заяви про зміну предмета позову, з наступними вимогами: - усунути перешкоди позивачеві в користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою площею 2,7342 га, кадастровий номер 0522282600:05:000:4124, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Козинецької сільської ради Вінницького (раніше Липовецького) району Вінницької області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №781990 від 03.12.2008, шляхом повернення даної земельної ділянки позивачу; - стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору, а також витрати на проведення судової експертизи. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. Між батьком позивача [PERSON] та ТОВ "Концерн "Сімекс-Агро", правонаступником якого є відповідач, у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано договір оренди землі №9к/231 від 05.01.2005, строком на 10 років без чіткого визначення дати його закінчення. 27.05.2007 вищевказаний договір був зареєстрований в Липовецькому відділі Вінницької філії ДП «Центр ДЗК» за № 040782600317. Після смерті батька [PERSON] 24.09.2007, позивач в нотаріальному порядку оформила спадкове майно, зокрема, земельну ділянку площею 2,7342 га, кадастровий номер 0522282600:05:000:0213 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Козинецької сільської ради Вінницької області та отримала свідоцтво на право на спадщину за заповітом від 06.06.2008. Після переоформлення спадщини, позивач на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом виготовила на своє ім`я державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №781990 від 03.12.2008, кадастровий номер 0522282600:05:000:4124. В 2010 році після оформлення спадщини та виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку представники відповідача попросили позивача по даній справі надати копії правовстановлюючих документів на земельну ділянку, мотивуючи тим, що це необхідно для подальшої виплати їй орендної плати. Позивач стверджує, що надавши копії документів на землю, вона договорів про оренду земельної ділянки із відповідачем не укладала. 01.11.2017 позивач звернулась із заявою до відповідача з приводу небажання в подальшому продовжувати дію даного договору та повернення їй її земельної ділянки. При зверненні до ТОВ «Концерн «Сімекс Агро» позивачу було повідомлено про існування нібито підписаного нею та відповідачем (під час дії договору оренди землі №9к/231 в 05.01.2005 між [PERSON] та ТОВ «Концерн «Сімекс Агро», який 27.05.2007 був зареєстрований в Липовецькому відділі Вінницької філії ДП «Центр ДЗК» за 040782600317) договору оренди земельної ділянки від 01.01.2007 (тобто до дня смерті її батька та оформлення нею спадщини), на належну за життя батькові земельну ділянку, на підставі правовстановлюючих документів - державного акту на прав власності на земельну ділянку серії ЯЖ №781990 від 03.12.2008, виданого на ім`я позивача після оформлення спадщини, згідно якого строк договору оренди збільшується до 20 років та надано оригінал даного договору. Вказаний договір зареєстрований в Липовецькому відділі Вінницької філії ДП «Центр ДЗК» 05.08.2010 за №041004400065. Позивач стверджує, що договору оренди земельної ділянки від 01.01.2007 не укладала, їй стало відомо про наявність вищевказаного договору лише у 2017 році, адже остання його не підписувала, а тому зазначені умови не відповідали її вільному внутрішньому волевиявленню, що свідчить про нелегітимність даного правочину. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 07.12.2017 відкрито провадження у даній справі та призначено судовий розгляд. Ухвалою суду від 17.01.2018 призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Відповідач, через свого представника, подав до суду відзив із запереченнями проти позову. Відповідач обґрунтовує свої заперечення наступними обставинами. Договір оренди зареєстровано у Вінницькій філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №041004400065 від 05.08.2010. Відповідач є законним користувачем земельної ділянки та належним чином виконує усі зобов`язання взяті на себе за умовами Договору оренди. Разом з тим, твердження позивача про те, що договір оренди зі сторони позивача підписано не нею особисто, а невідомою особою не відповідає дійсності, оскільки такий підпис тотожний підпису, що у паспорті позивача, а тому на дату підписання договору оренди, волевиявлення позивача відповідало його внутрішній волі. Також, згідно довідки про нараховану та виплачену орендну плату, на підставі укладеного Договору оренди, позивач отримувала орендну плату в натуральній та грошовій формах, що у відсотках починаючи становить 3 % і більше. Крім того, позивач отримувала орендну плату в натуральній формі на підставі власноручно підписаних нею заяв від 25.09.2017 та 02.12.2017. Тобто про паорушення своїх прав внаслідок укладання осорюваного правочину позивач дізналась або повинна була дізнатися з моменту укладення договору. Якщо звернути увагу на те, що за твердженнями позивача, вона договір оренди не підписувала, то про порушення своїх прав та обов`язків позивач дізналась або повинна була дізнатися з моменту державної реєстрації договору, тобто в 2010 році. Таким чином, саме отримання позивачем орендної плати у розмірі 3 % та більше від нормативної вартості земельної ділянки і є підтвердженням того, що позивач знала про існування договору оренди та власноруч здійснила його підписання, що повністю спростовує твердження позивача про те, що вона не знала про існування договору та не підписувала його. Крім того, під час дії оренди земельної ділянки, відповідачем понесені значні витрати на поліпшення стану об`єкту оренди. Таким чином жодних порушень при укладенні оспорюваного правочину немає. Позивач відповіді на відзив не подала. Представник позивача звернувся до суду клопотання про витребування доказів та про призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи на предмет дійсності підпису позивача розміщеного на оспорюваному договорі. Ухвалою суду від 02.03.2018 оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою суду від 18.05.2018 призначено у справі судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Вінницькому державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України у Вінницькій області, а на вирішення експертам поставлено відповідне запитання, на час експертизи провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 20.06.2018 провадження у справі поновлено. 12.07.2018 представник позивача надав до суду клопотання про долучення до матеріалів цивільної справи експериментальних зразків підпису та почерку [PERSON] на 25 аркушах. Ухвалою суду від 12.07.2018 задоволено клопотання експерта про надання необхідних матеріалів та зразків, зобов`язано позивача надати вільні та експериментальні зразки підписів, провадження у справі зупинено. 21.11.2018 на адресу суду надійшов висновок судово-почеркознавчої експертизи від 12.11.2018 за №253. Ухвалою суду від 22.11.2018 провадження у справі поновлено. Представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про призначення повторної судово-почеркознавчої експертизи. Ухвалою суду від 18.12.2018 призначено у справі повторну судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Вінницькому державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України у Вінницькій області, а на вирішення експертам поставлено відповідне запитання, провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в справі №136/1939/17. Також, витребувано з Липовецького районного суду Вінницької області вільні та умовно-вільні зразки підпису гр. [PERSON] , що містяться в матеріалах цивільної справи №136/1939/17 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Сімекс - Агро" про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною. 22.07.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесено запис про зміну найменування Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Сімекс - Агро" на Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАС АГРО ЗАХІД", інші реквізити незмінні. Ухвалою суду від 09.02.2021 провадження у справі поновлено, оскільки 22.01.2021 у справі №136/1939/17 було постановлено ухвалу про залишення позову без розгляду. Ухвалою суду від 27.04.2021 клопотання представника позивача про витребування доказів, а саме вільних та умовно-вільних зразків підпису гр. [PERSON] , що містяться в матеріалах цивільної справи №136/1939/17 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Сімекс - Агро" про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. 24.05.2021 на адресу суду надійшло клопотання експерта, а в якому остання просила суд уточнити у запитанні ухвали від 18.12.2018 реквізити та (або) кількість досліджуваного (их) документа (ів), номер аркуша (ів), на яких він (вони) розміщені у матеріалах справи та вид судової експертизи. Також, просила суд уточнити в наданих матеріалах цивільних справ (№136/457/18 у двох томах, №136/1939/17 у двох томах, №136/1950/17 в одному томі) вид (експериментальні, умовно-вільні та вільні), місце розміщення (аркуш сторінки в томі та номер справи) та реквізити документів (назва та дата), які містять почерк та підписи гр. [PERSON] і порівняльні зразки. Ухвалою суду від 24.05.2021 провадження у справі поновлено. Ухвалою суду від 15.06.2021 клопотання експерта задоволено, визначено зразки підпису та почерку [PERSON] , які слід брати до уваги при проведенні експертного дослідження, що містяться крім даної справи також в матеріалах цивільних справ № 136/457/18 та №136/1939/17, матеріали справ направлено на експертиза, а провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 28.07.2021 на адресу суду надійшов висновок судово-почеркознавчої експертизи від 21.07.2021 за №СЕ-19/102-21/7164-ПЧ. Ухвалою суду від 28.07.2021 провадження у справі поновлено. 11.08.2021 представник позивача подав до суду заяву про зміну предмета позову та просив усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою та її повернення позивачу. 04.10.2021 представник відповідача подав до суду клопотання про проведення повторної судової почеркознавчої експертизи, про визнання висновку експертів недопустимим доказом, а також заявив клопотання про виклик судових експертів Вінницького НДЕКЦ МВС України. Ухвалою суду від 04.10.2021 прийнято до провадження заяву представника позивача про зміну предмета позову, підготовче засідання відкладено на іншу дату, викликано наступне судове засідання судових експертів Вінницького НДЕКЦ МВС України Тальянчук Лесю Сергіївну та [PERSON] для надання для надання роз`яснень й доповнень складених ними висновків від 21.07.2021 за результатами проведеного експертного дослідження № СЕ-19/102-21/7164-ПЧ та від 12.11.2018 за результатами проведеного експертного дослідження № 253. Ухвалою суду від 26.10.2021 на задоволення клопотання т.в.о. директора Вінницького НДЕКЦ забезпечено участь судових експертів Тальянчук Л.С. та Пилипчук Н.М. у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції з Вінницьким міським судом Вінницької області. До судового розгляду спір між сторонами не врегульовано. Ухвалою суду від 18.11.2021 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак останній у своїй заяві просив суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача заперечив проти позову в повному обсязі з огляду на заперечення, які були подані раніше у відзиві та інших клопотаннях, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що між батьком позивача [PERSON] та ТОВ "Концерн "Сімекс-Агро", правонаступником якого є відповідач, у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано договір оренди землі №9к/231 від 05.01.2005, строком на 10 років без чіткого визначення дати його закінчення. 27.05.2007 вищевказаний договір був зареєстрований в Липовецькому відділі Вінницької філії ДП «Центр ДЗК» за № 040782600317. Після смерті батька [PERSON] 24.09.2007, позивач в нотаріальному порядку оформила спадкове майно, зокрема, земельну ділянку площею 2,7342 га, кадастровий номер 0522282600:05:000:0213 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Козинецької сільської ради Вінницької області та отримала свідоцтво на право на спадщину за заповітом від 06.06.2008. Після переоформлення спадщини, позивач на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом виготовила на своє ім`я державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №781990 від 03.12.2008, кадастровий номер 0522282600:05:000:4124. В 2010 році після оформлення спадщини та виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку представники відповідача попросили позивача по даній справі надати копії правовстановлюючих документів на земельну ділянку, мотивуючи тим, що це необхідно для подальшої виплати їй орендної плати. Позивач стверджує, що надавши копії документів на землю, вона договорів про оренду земельної ділянки із відповідачем не укладала. 01.11.2017 позивач звернулась із заявою до відповідача з приводу небажання в подальшому продовжувати дію даного договору та повернення їй її земельної ділянки. При зверненні до ТОВ «Концерн «Сімекс Агро» позивачу було повідомлено про існуваня нібито підписаного нею та відповідачем (під час дії договору оренди землі №9к/231 в 05.01.2005 між [PERSON] та ТОВ «Концерн «Сімекс Агро», який 27.05.2007 був зареєстрований в Липовецькому відділі Вінницької філії ДП «Центр ДЗК» за 040782600317) договору оренди земельної ділянки від 01.01.2007 (тобто до дня смерті її батька та оформлення нею спадщини), на належну за життя батькові земельну ділянку, на підставі правовстановлюючих документів - державного акту на прав власності на земельну ділянку серії ЯЖ №781990 від 03.12.2008, виданого на ім`я позивача після оформлення спадщини, згідно якого строк договору оренди збільшується до 20 років та надано оригінал даного договору. Вказаний договір зареєстрований в Липовецькому відділі Вінницької філії ДП «Центр ДЗК» 05.08.2010 за №041004400065. Позивач стверджує, що договору оренди земельної ділянки від 01.01.2007 не укладала, їй стало відомо про наявність вищевказаного договору лише у 2017 році, адже остання його не підписувала, а тому зазначені умови не відповідали її вільному внутрішньому волевиявленню, що свідчить про нелегітимність даного правочину. У свою чергу представник відповідача вказує, що відповідач є законним користувачем земельної ділянки та належним чином виконує усі зобов`язання взяті на себе за умовами Договору оренди. Твердження позивача про те, що договір оренди зі сторони позивача підписано не нею особисто, а невідомою особою не відповідає дійсності, оскільки такий підпис тотожний підпису, що у паспорті позивача, а тому на дату підписання договору оренди, волевиявлення позивача відповідало його внутрішній волі. Також, згідно довідки про нараховану та виплачену орендну плату, на підставі укладеного Договору оренди, позивач отримувала орендну плату в натуральній та грошовій формах, що у відсотках починаючи становить 3 % і більше. Крім того, позивач отримувала орендну плату в натуральній формі на підставі власноручно підписаних нею заяв від 25.09.2017 та 02.12.2017. Разом з тим, згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи Вінницького НДЕКЦ МВС України від 12.11.2018 за №253 визначено, що підпис в графі «Орендодавець» у договорі оренди землі за №297 від 01.01.2007, зареєстрований 05.08.2010 в Липовецькому відділі Вінницької філії ДП «Центр ДЗК» за №041004400065, укладений між [PERSON] та ТОВ «Концерн Сімекс-Агро» ймовірно виконаний не гр. [PERSON] , а іншою особою. Крім того, згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи Вінницького НДЕКЦ МВС України від 21.07.2021 за №СЕ-19/102-21/7164-ПЧ визначено, підпис в графі «Орендодавець» у договорі оренди землі від 01.01.2007, зареєстрований 05.08.2010 в Липовецькому відділі Вінницької філії ДП «Центр ДЗК» за №041004400065, укладений між [PERSON] та ТОВ «Концерн Сімекс-Агро» виконаний не гр. [PERSON] , а іншою особою. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Відповідно до ч. 1\~ст. 627 ЦК України\~встановлено, що відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу\~, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~). За змістом ч. 2\~ст. 792 ЦК України\~майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства -\~ЗК України\~, Законом України Про оренду землі . При цьому, саме Законом України Про оренду землі визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Договір оренди землі як вид правочину відноситься до двосторонніх правочинів. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1\~ст. 202 ЦК України\~). В силу ч. 3\~ст. 203 ЦК України\~передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису ч. 1\~ст. 215 ЦК України\~, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Як у ч. 1\~ст. 215 ЦК України\~, так і у ст.ст. 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. Коли ж сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. У цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельної ділянки, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому/їй майном, зокрема шляхом заявлення вимог про повернення такої ділянки. Власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки та/або додаткової угоди у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсності змісту правовідносин, які склалися у зв`язку з фактичним використанням земельної ділянки. Суд зауважує, що відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Разом з тим, в силу вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимими та достовірними, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вважає неприйнятними аргументи представника відповідача, які на початку розгляду даної справи були ним викладені у заяві про застосування строку позовної давності, так як позивач, з урахування надалі поданої нею заяви про зміну предмета позову, просила, серед іншого, усунути перешкоди в користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою, а негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок. Аналогічний висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 145/204716-ц. Суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача, де у своєму відзиві на позов він стверджує, що підпис позивача в оспорюваному договорі тотожний підпису, що у паспорті позивача, а тому на дату підписання договору оренди, волевиявлення позивача відповідало його внутрішній волі. Однак, згідно з висновком\~судово-почеркознавчої експертизи Вінницького НДЕКЦ МВС України від 12.11.2018 за №253 визначено, що підпис в графі «Орендодавець» у договорі оренди землі за №297 від 01.01.2007, зареєстрований 05.08.2010 в Липовецькому відділі Вінницької філії ДП «Центр ДЗК» за №041004400065, укладений між [PERSON] та ТОВ «Концерн Сімекс-Агро» ймовірно виконаний не гр. [PERSON] , а іншою особою. Крім того, згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи Вінницького НДЕКЦ МВС України від 21.07.2021 за №СЕ-19/102-21/7164-ПЧ визначено, підпис в графі «Орендодавець» у договорі оренди землі від 01.01.2007, зареєстрований 05.08.2010 в Липовецькому відділі Вінницької філії ДП «Центр ДЗК» за №041004400065, укладений між [PERSON] та ТОВ «Концерн Сімекс-Агро» виконаний не гр. [PERSON] , а іншою особою. Суд вважає необґрунтованим клопотання представника відповідача щодо визнання висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України від 21.07.2021 за №СЕ-19/102-21/7164-ПЧ недопустимим доказом. Так, варто зауважити, що висновок був сформований експертом на підставі порівняльних зразків підпису та почерку позивача. Суд зауважує, що згідно п. 1.4. розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень від 08.10.1998 (далі - Інструкція) під час проведення експертиз (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи. Визначення способу проведення експертизи (методів дослідження) належить до компетенції експерта. Крім того, згідно п. 1.10. глави 1 розділу I Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень доданих до Інструкції при вилученні вільних зразків підписів особи, від імені якої виконано досліджуваний підпис, слід відшукувати документи з варіантом підпису, найбільш схожим на підпис, що досліджується. Такі підписи найчастіше зустрічаються у документах, аналогічних досліджуваному. Щодо того, які матеріали з порівняльними зразками можуть бути документами в п. 1.5. глави 1 розділу I Науково-методичних рекомендацій, зазначено, що 1.5. вільні зразки по змозі повинні відповідати об`єкту, який досліджується, за часом виконання, за видом матеріалів письма, за формою документа (накладні, відомості тощо), за його змістом та цільовим призначенням. З огляду на вищевказані норми, оспорювані представником відповідача, вилучені експертом під час формування свого висновку зразки, могли бути документами зі зразками підписів особи, від якої виконано досліджуваний підпис. У кінцевому підсумку щодо спірного на думку представника висновку експерта, суд зауважує, що висновок не є достовірним/належним/допустимим доказом у разі доведення наявності дефекту самого висновку, а саме наявність одного (або декількох) із зазначених моментів: необґрунтованості, неповноти або його неясності (під неясністю висновку експерта слід розуміти нечіткість, розпливчастість відповідей експерта, внаслідок чого стає незрозумілий хід думок експерта, недостатньо повним є висновок, заснований на дослідженні не всіх наданих експертові об`єктів або що не містить вичерпних відповідей па всі поставлені питання); факт вирішення експертом правових питань чи питань, які виходять за межі його спеціальних знань; вирішення експертом питань щодо обставин, які не є предметом доказування; призначення та проведення експертизи, складання висновку експерта з порушенням чинного законодавства України. Таким чином, слід розуміти, що оскільки достовірність / належність / допустимість висновку експерта - це обставина, що має значення для вирішення справи, то дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність дефектів висновку експерта, є доказами у справі. Як вбачається з висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України від 21.07.2021 за №СЕ-19/102-21/7164-ПЧ він не містить будь-яких тверджень чи посилань експерта, що могло поставити під сумнів правильність виконання експертизи та, відповідно, висновок, а тому суд вважає такий висновок допустимим доказом по справі. Суд зауважує, про неприйнятність доводів представника відповідача про те, що з моменту укладення спірних договорів оренди, відповідачем належним чином виконуються свої зобов`язання як орендаря, а позивач протягом всього часу отримувала орендну плату, й тим самим приймала від відповідача виконання умов оспорюваного договору. Однак, прийняття позивачем таких умов не може свідчити про укладення правочину щодо оренди земельної ділянки і його дійсність та відповідність вимогам\~ст. 203 ЦК України. Отже, вимога позивача про усунення перешкоди позивачеві в користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою площею 2,7342 га, кадастровий номер 0522282600:05:000:4124, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Козинецької сільської ради Вінницького (раніше Липовецького) району Вінницької області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №781990 від 03.12.2008, шляхом повернення даної земельної ділянки позивачу, є обґрунтованою та такою, що підтверджена належними та допустимими доказами, які є достовірними і достатніми для задоволення позовних вимог. Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору та витрат, пов`язаних із проведенням експертизи, керується ч. 1 та ч. 3\~ст. 133 ЦПК України, згідно з якою судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед інших, витрати: на проведення експертизи. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позов задоволено у повному обсязі, а тому суд дійшов висновку, що судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved