Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 23.02.1997 року він уклав шлюб з відповідачкою у виконавчому комітеті Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області, актовий запис № 2. За час перебування у шлюбі з відповідачкою життя в них не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні цінності. Внаслідок цього у сторін почали виникати непорозуміння, різні погляди на подружнє життя. Припинили фактичні шлюбні відносини з 08.08.2020. Просить позов задоволити. Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності. Просить суд розірвати шлюб. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомленна належним чином. Від неї не надходило на адресу суду жодних клопотань, заяв про відкладення судових засідань, відзиву на позовну заяву. Також нею не подавалися на адресу суду клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом учасників справи. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ч. 1 ст. 280 ЦПК України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідачка, яка належним чином повідомленна про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованою адресою місця проживання, не з`явилася в судове засідання повторно без повідомлення причин, що згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, не подала відзив, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, зважаючи на подану ним заяву про розгляд справи у його відсутності та без участі відповідачки та про постановлення заочного рішення у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.02.1997 року у Надичівській сільській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 2, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , яке видано повторно Жовківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 20.10.2021 року. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя не склалося, внаслідок цього у сторін почали виникати непорозуміння, суперечки. Припинили підтримання шлюбно-сімейних відносин в 2020 році. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що їх подальше спільне життя подружжя збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, збереження шлюбу є неможливим. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові, сім`я фактично не існує, примирення між сторонами не можливе. А відтак, позов слід задовольнити та розірвати шлюб. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні в суд з позовом позивачем сплачено 908 грн. 00 коп. судового збору, що підтверджується квитанцією (аркуш справи № 1). Так як суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог та їх задоволення, а тому дана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.

Outcome: approved