Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

10 листопада 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 08 серпня 1992 року. Позовні вимоги обґрунтував тим, що через непорозуміння та різні погляди на сімейне життя шлюбні відносини вони припинили, проживають окремо. Від шлюбу спільних дітей не мають, однак відповідачка відмовляється від добровільного розірвання шлюбу в органах РАЦС. Позивач, належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, до суду не з`явився. Від представника позивача адвоката Власенко Л.В. надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу за їх відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити, надала згоду на заочний розгляд справи (а.с. 22). Відповідачці [PERSON] судові виклики надсилались за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Судові виклики на 23 грудня 2021 року на 08:30 годину та на 31 січня 2022 року на 08:30 відповідачка отримала, що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с.23, 29). Відповідно до п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку. За правилами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач також викликалась до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади (а.с. 25). За положеннями ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Частинами 1, 2 ст.281 ЦПК України встановлено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Позивач надав письмову згоду на заочний розгляд справи. Враховуючи вищевказані обставини та норми ЦПК України, суд приходить до висновку про наявність умов для проведення заочного розгляду даної справи. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст.112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 08 серпня 1992 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 08 серпня 1992 року Мирнопільською сільською радою Саратського району Одеської області. Після реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с. 6). Сімейні відносини сторони припинили, неповнолітніх дітей від шлюбу не мають, з 2000 року проживають окремо, за цей час примирення не досягли, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Ураховуючи, що відповідачка не подала клопотання про відновлення дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище [PERSON] .

Outcome: approved