Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

У серпні 2021 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій зазначила, що її батько [PERSON] , [INFO] , виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації, де знайшов роботу та став постійно мешкати. Її мати [PERSON] проживала окремо від батька в м. Дніпропетровську. 02 вересня 1998 року шлюб між батьками був розірваний. Батько періодично приїздив. З 2003 року він перестав виходити на зв`язок, до України не приїжджав, на телефонні дзвінки не відповідав. З метою встановлення його місцезнаходження вона зверталася до органів внутрішніх справ, однак проведеними заходами знайти [PERSON] не вдалося. За результатами розгляду її звернення Дніпровським РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області було повідомлено, що місцезнаходження [PERSON] на території України не виявлено. Станом на 02 червня 2003 року [PERSON] мешкав за адресою: [ADDRESS] . 14 листопада 2019 року нею до Міністерства внутрішніх справ Росії по Талдомському району направлено заяву про розшук батька. Згідно з листом Відділу Міністерства внутрішніх справ Російської Федерації по Талдомському району ГУ МВС Росії по Московській області проведеною перевіркою було встановлено, що по облікам РАЦС м. Талдома [PERSON] серед померлих, змінивших прізвище, таких, що реєстрували чи розривали шлюб, не значиться. По федеральним облікам МВС Росії, ГУ МВС Росії по Московській області і ВМВС Росії по Талдомському району [PERSON] не значиться. Відповідно до відповіді керівника територіального відділення Вербілки Адміністрації Талдомського міського округу 1-го Дзержинського провулку в селищі Вербілки Талдомського району не було, він не перейменований на іншу назву. По облікам Федеральної міграційної служби паспорт громадянина Російської Федерації [PERSON] не отримував, зареєстрованим на території Російської Федерації не значиться. Таким чином, установити місцезнаходження [PERSON] на території України чи Російської Федерації не виявилося можливим. За час проживання в м. Дніпропетровську [PERSON] збудував будинок по [ADDRESS] , який оформив на своє ім`я. Наразі вона мешкає в цьому будинку зі своєю сім`єю. Без участі [PERSON] не має можливості переукласти договори щодо обслуговування будинку, провести його реконструкцію, змінити опалення та водопостачання. Крім того, без участі [PERSON] як власника земельної ділянки вона не може збудувати на ній жодної будівлі. Звертає увагу, що останнє повідомлення від [PERSON] надійшло в червні 2003 року, коли він надіслав лист з нотаріально посвідченою довіреністю та проханням оформити на його ім`я належний йому будинок по [ADDRESS] . З того часу звісток від нього не надходило. За цих підстав заявник просить визнати [PERSON] безвісно відсутнім з 2003 року. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник - адвокат Грицай В.О. заяву підтримали та наполягали на визнанні [PERSON] безвісно відсутнім. Крім того, в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що її батьку [PERSON] належить будинок по [ADDRESS] . В 1980-х роках батько поїхав до м. Москви. Відомо, що він проживав десь у пригороді, винаймав житло, займався торгівлею. Де саме мешкав [PERSON] не пам`ятає. Останній раз спілкувалася з батьком по телефону в 2003 році. Батько вислав довіреність на її ім`я. Заінтересована особа - Індустріальний районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав заяву про розгляд справи без його участі. Заінтересована особа - орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи. Допитаний у судовому засіданні як свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що з 1985 року перебуває у шлюбі з [PERSON] . Проживають по [ADDRESS] . Батька дружини - [PERSON] бачив 5-6 разів, коли він бував у них проїздом. Відомо, що він мешкав десь у Підмосков`ї . З 2003 року немає про нього відомостей. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що заява [PERSON] не підлягає задоволенню за наступних підстав: Судом установлено, що заявник [PERSON] є дочкою [PERSON] , [INFO] , уродженця Солнцевського району Курської області. Шлюб між [PERSON] та матір`ю заявника - [PERSON] був розірваний 02 вересня 1998 року. З матеріалів справи вбачається, що згідно з договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 23 листопада 1959 року [PERSON] була надана земельна ділянка по [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право власності від 15 листопада 2000 року [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] . Згідно з записами у домовій книзі [PERSON] був зареєстрований у вказаному будинку з 1976 року. Знятий з реєстрації у 30.01.1979 році. При цьому у домовій книзі зазначено про його вибуття до м. Сімферополя. Згідно з листом Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби [PERSON] , [INFO] , відповідно до статті 3 Закону України «Про громадянство України» є громадянином України. Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області [PERSON] на обліку як одержувач пенсії не перебуває, в базі даних призначених пенсій по Дніпропетровській області не значиться. Згідно з наданою заявником копією довіреності від імені [PERSON] , посвідченої 02.06.2003 року нотаріусом м. Москви, місцем його проживання зазначеного адресу: [ADDRESS] . У свою чергу, згідно з наданою заявником копією постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 22 листопада 2019 року, винесеної виконуючим обов`язки дізнавача ВМВС Росії по Талдомському району, по облікам РАЦС м. Талдома [PERSON] серед померлих, змінивших прізвище, таких, що реєстрували чи розривали шлюб, не значиться. По федеральним облікам МВС Росії, ГУ МВС Росії по Московській області та ВМВС Росії по Талдомському району [PERSON] не значиться. Відповідно до відповіді керівника територіального відділення Вербілки Адміністрації Талдомського міського округу 1-го Дзержинського провулку в селищі Вербілки Талдомського району немає і не було перейменовано на іншу назву. По облікам Федеральної міграційної служби паспорт громадянина Російської Федерації [PERSON] не отримував, зареєстрованим на території Російської Федерації не значиться. Розглядаючи вимоги заявника про визнання [PERSON] безвісно відсутнім, суд виходить із положень статті 43 ЦК України, відповідно до якої фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Отже, безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. Тобто суд може визнати особу безвісно відсутньою за умови, якщо протягом одного року вона відсутня в місці свого постійного проживання та немає відомостей про місце її перебування. При цьому статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України також передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять належних доказів щодо місця постійного проживання [PERSON] . Так, суд ураховує, що відповідно до свідоцтва про право власності від 15 листопада 2000 року [PERSON] хоча й є власником житлового будинку по [ADDRESS] , між тим згідно з поясненнями заявника та свідка за вказаною адресою приблизно сорок років не проживає. Згідно з домовою книгою у 1979 році його було знято з реєстрації за вказаною адресою. Одержувачем пенсії та інших соціальних виплат у Дніпропетровській області [PERSON] не значиться. Заявляючи вимоги про визнання [PERSON] безвісно відсутнім, заявник посилається на те, що він виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації та з 2003 року відомостей про нього немає. При чому згідно з наданою заявником копією нотаріально посвідченої довіреності від імені [PERSON] місцем його проживання зазначено адресу: [ADDRESS] . Разом із тим, відповідно до долученої заявницею копії постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 22 листопада 2019 року, винесеної виконуючим обов`язки дізнавача ВМВС Росії по Талдомському району, по федеральним облікам МВС Росії, ГУ МВС Росії по Московській області та ВМВС Росії по Талдомському району [PERSON] не значиться. Крім того, 1-го Дзержинського провулку в селищі Вербілки Талдомського району немає і його не було перейменовано на іншу назву. По облікам Федеральної міграційної служби [PERSON] зареєстрованим на території Російської Федерації не значиться. Отже, у справі немає достовірних даних щодо останнього місця проживання [PERSON] , а тому суд позбавлений можливості перевірити наявність чи відсутність відомостей про нього. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви [PERSON] про визнання [PERSON] безвісно відсутнім, оскільки заявником не надано належних доказів на підтвердження своїх вимог.

Outcome: dismissed