Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. у вересні 2021 року звернувся до суду з указаним позовом в інтересах [PERSON] , який мотивував тим, що [INFO] помер батько позивача та відповідачки [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на все належне йому майно, у тому числі на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Указана земельна ділянка була передана у приватну власність батьку сторін рішенням виконавчого комітету Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області від 16.12.1993 року №93. За життя [PERSON] приватизацію земельної ділянки не завершив. Позивачу та відповідачці державним нотаріусом Тростянецької районної державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку по [ADDRESS] через відсутність документу, який посвідчує право власності спадкодавця на неї. З огляду на викладене, щоб завершити процедуру приватизації земельної ділянки та отримати на своє ім`я правовстановлюючий документ на земельну ділянку позивач вимушений звернутися до суду. Посилаючись на указані обставини, представник позивача просить суд визнати за [PERSON] право на завершення приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку загальною площею 0,3454 га (для ведення особистого підсобного господарства), яка передана у приватну власність [PERSON] рішенням виконавчого комітету Боромлянської сільської ради від 16.12.1993 року №93 та розташована за адресою: [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після [PERSON] , який помер [INFO] у м.Тростянець Сумської області. Відповідачка [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] про визнання права на завершення приватизації Ѕ частини земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . [PERSON] посилалась на те, що вона разом із братом [PERSON] , який є позивачем за первісним позовом спільно прийняли спадщину, тому вона має право на Ѕ частину спірної земельної ділянки. Ухвалою суду від 01.10.2021 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Протокольною ухвалою суду від 01.11.2021 відкладено підготовче судове засідання та витребувано докази. Державним нотаріусом Воропай В.В. 08.11.2021 року надано витребувані судом докази. Протокольною ухвалою суду від 29.11.2021 року відкладено підготовче судове засідання за клопотанням представника позивача за первісним позовом. Ухвалою суду від 17.12.2021 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву відповідачки. Ухвалою суду від 14.01.2022 закрито підготовче провадження, витребувано докази та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача за первісним позовом адвокат Сумцов Є.С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав просив задовольнити. Відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічним позовом [PERSON] в судове не з`явилася, просила справу розглядати без її участі. Заслухавши пояснення представника позивача за первісним позовом, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний - у повному обсязі, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] , який помер [INFO] у м.Тростянець Сумської області (а.с. 8, 12, 61). [PERSON] за життя 03.03.2017 року склав заповіт, який був посвідчений секретарем Боромлянської сільської ради, яким він своїй доньці та синові у рівних долях заповів три земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.42). Після смерті [PERSON] за заявою позивача та відповідачки 18.01.2019 державним нотаріусом Тростянецької районної державної нотаріальної контори була заведена спадкова справа № 8/2019. Між сторонами у цій справі був укладений договір про поділ спадкового майна, предметом якого стала частина майна, належного спадкодавцю. На підставі указаного договору державним нотаріусом Тростянецької районної державної нотаріальної контори Мірошник В.М. та [PERSON] як спадкоємцям [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельні ділянки, що знаходяться на території Боромлянської сільської ради (а.с.33-48). При цьому постановою державного нотаріуса Тростянецької районної державної нотаріальної контори від 05.08.2021 позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 9). Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи, що держаним нотаріусом відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, позивач та відповідачка обґрунтовано звернулися до суду. Як установлено судом часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є 23.09.2018 тому спірні правовідносин регулюються ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина 3 статті 1268 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За життя [PERSON] рішенням №93 виконавчого комітету Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області ради від 16.12.1993 року передано земельну ділянку загальною площею 0,3454 га, під особисте селянське господарство, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). З листа Управління в Охтирському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 27.08.2021 встановлено, що згідно книг реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] факту реєстрації документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку у відділі не встановлено (а.с.11). Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (пункт «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України). Земельний кодекс України у редакції чинній до 01 січня 2013 року, установлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано-право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком установлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 14-652цс18. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті батька [PERSON] набули у рівних долях право на спадкування усіх його прав та обов`язків, що належали останньому, включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до частин 1-3 статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них . Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Отже, оскільки частки [PERSON] та [PERSON] у спадщини батька є рівними, письмової угоди щодо зміни розміру частки когось із них сторони не укладали, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання за сторонами у цій справі права на завершення приватизації по Ѕ частині земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вимога позивача за первісним позовом про визнання права на завершення приватизації всієї спірної земельної ділянки суперечить вимогам статті 1267 ЦК України та порушує права іншої спадкоємиці [PERSON] , яка на рівні з [PERSON] набула у порядку спадкування таке право. На підставі викладеного та

Outcome: partial