Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

У серпні 2021 року ТОВ "Алекскредит" звернулось до суду із вказаним позовом. В обґрунтування вказали про те, що 08 грудня 2020 року між ТОВ "Алекскредит" та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 4265566. Відповідно до п.1.1. Договору визначення понять і термінів, які містяться у цьому Договору тлумачаться відповідно до Договору та розділу ІІ Правил надання кредиту ТОВ "Алекскредит", розміщених на сайті Кредитодавця. Відповідно до п. 5.1. та п. 5.2. Правил сторони домовилися, що договір укладається в електронній формі шляхом використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. На підставі укладеного договору відповідно до п. п. 1.3., 1.6., 1.7., 3.1. договору кредитодавець 08.12.2020 року перерахував на картковий рахунок позичальника кредитні кошти (кредит) у розмірі 4000 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним до 26.02.2020 року (включно). Пунктом 1.7 Договору визначено порядок нарахування процентів за користування кредитом. Пунктом 1.6 Договору визначено розрахунок зобов`язань позичальника із зазначенням строків виконання, умов кредитування, а також дати початку періоду, дати платежу, загальної суми платежу, основної суми кредиту, проценти за користування кредитом. Пункт 3.1. Договору визначає строк дії договору, а саме 26.02.2020 року, закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, в тому числі сплати заборгованості. Позивач належним чином у повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором, а саме: надав кредит відповідачу у розмірі, передбаченому умовами договору, шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника, що підтверджується відповіддю від 06.07.2021 року, наданою ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ». У порушення умов договору та додаткових угод, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, 26.06.2021 року відповідач не виконала свої зобов`язання за договором перед позивачем, у зв`язку з чим починаючи з 27.06.2021 року у відповідача виник борг, що має відображення у детальному розрахунку заборгованості, доданому до позовної заяви. Відповідач станом на 30.07.2021 року, яка складається з наступного: 3055 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 16222,05 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а всього - 19277,05 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2270 грн. Ухвалою суду від 13 вересня 2021 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суд від 13 жовтня 2021 року за клопотанням представника позивача було витребувано з АТ КБ "ПриватБанк" підтвердження зарахування грошових коштів у розмірі 4000 грн. на платіжну картку [NUMBER] , держателем якої є [PERSON] . Представник позивача у позовній заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомила, скористалась правом надання відзиву, в якому заперечила проти позову, просила відмовити у повному обсязі. В обґрунтування вказала, що позивачем до позовної заяви не надано пояснень щодо суми заборгованості за договором № 4265566 від 08.12.2020 у сумі 19277,05 грн., а саме нарахувань за відсотками. Суми процентів, які позивач просить стягнути на свою користь не ґрунтуються на умовах договору. Документами, що підтверджують наявність або відсутність заборгованості, із зазначенням розміру такої заборгованості можуть бути документи первинної бухгалтерської документації, згідно Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", які позивачем не надані, а тому відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, які містяться у розрахунку є правильними. Крім того, позивачем не надано оригінал кредитного договору, а отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами, а також відповідальність сторін, а також відсутні відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, зокрема, відсутні докази, які підтверджують факт звернення позивача до відповідача про дострокове погашення суми заборгованості за кредитом. Справа розглядається за відсутності учасників справи, у зв`язку з чим у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Положеннями ч. 1 статті 6 ЦК України визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що 08.12.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 4265566 (а.с.29-31). За договором кредитодавець надає позичальнику кредит на інші споживчі цілі без додаткового забезпечення у розмірі у тимчасове, строкове, платне користування, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом й інші платежі у відповідності до умов договору в національній грошовій одиниці України - гривні (п.1.2. Договору) Згідно п.1.3., 1.4. Договору сума кредиту складає 4000 грн. Кредит надається позивальнику у сумі 4000 грн. в безготівковій формі шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника. Ставки нарахування процентів і розмір пені за цим договором: базова процентна ставка з 08.12.2020 року по 28.12.2020 року за один день користування кредитом - 1,70 %; спеціальна процентна ставка з 29.12.2020 року по 26.06.2021 року за один день користування кредитом, після узгодженого строку повернення кредиту - 3% (п.1.7.3. Договору). Пунктом 3.1. Договору визначено, що узгоджений строк повернення кредиту: з дати укладення договору 08.12.2020 року до кінцевої дати виконання договору 26.06.2021 року включно. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений з цим Договором - https://alexcredit.ua/umovi, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись своїх обов`язків та виконувати їх (п.7.2 Договору). Сторони підтверджують, що даний електронний договір, всі додатки до нього, додаткові угоди, Правила мають таку саму юридичну силу для сторін, як документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто вчинені у письмовій формі (п.7.3 Договору). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як встановлено судом, Договір про надання кредиту № 4265566 від 08.12.2020 року укладений в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України, із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог ст.12 вказаного Закону. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Факт одержання [PERSON] грошових коштів підтверджується листом ТОВ ФК «Вей ФОР ПЕЙ», відповідно до якого товариством, 08.12.2020 року було успішно здійснено переказ коштів на суму 4000 гривень, маска картки [NUMBER] , код авторизації 433018, номер транзакції в системі WayForPay 95616613782112319815401490195309 (а.с.42). Крім того, зарахування грошових коштів 08.12.2020 року в сумі 4000 грн. на платіжну карту відповідача [PERSON] підтверджено АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду про витребування доказів. Отже, позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі та надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Розмір та прядок нарахування процентів за користування кредитними коштам визначений у п.1.7 Кредитного договору, що підписаний сторонами, зокрема у період з 08.12.2020 року по 28.12.2020 року базова процентна ставка складає 1,7 %. У спеціальний період з 29.12.2020 року по 26.06.2021 року - 3%. Відповідно до п.1.7.3. Договору у випадку виникнення заборгованості проценти за користування за період узгодженого строку повернення кредиту нараховуються, виходячи з базової процентної ставки, а поза межами цього строку - виходячи із спеціальної ставки, встановленої для періоду. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем нараховано відсотки у відповідності до вищенаведених умов договору, при цьому самими відповідачем було здійснено часткове повернення кредитних коштів на загальну суму 2665 грн., що свідчить про визнання свого обов`язку як боржника за кредитним договором. Отже суд відхиляє з цих підстав твердження відповідача щодо недоведеного факту укладання кредитного договору та непогодження сторонами всіх його істотних умов. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, станом на 30.07.2021 року сума неповернутого боргу [PERSON] становить 19277,05 грн., яка складається з: 3055 грн. - залишок суми кредиту; 16222,05 грн. - залишок процентів за користування кредитом по процентам за користування кредитом за базовою процентною ставкою за один день користування кредитом 1,70 % за період з 08.12.2020 року по 28.12.2020 року та спеціальною процентною ставкою за один день користування кредитом, після узгодженого строку повернення кредиту 3 %, нарахована в порядку за період з 29.12.2020 року по 26.06.2021 року (а.с.12-14). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, оскільки відповідачем не надано доказів повернення основної суми кредиту та розміру визначених умовами Договору відсотків чи спростування вказаних позивачем обставин, суд перевіривши надані докази. дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог статті до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, підлягають стягненню судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 2270 грн.

Outcome: approved