Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

Позивачі звернулись з позовом до Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області в якому просять суд визнати за [PERSON] та [PERSON] , право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті бабусі - [PERSON] , яка померла [INFO] , зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] померла їх бабуся - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивачі звернулись до [PERSON] , державного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 24.12.2021 року було відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Позивачі в підготовче засідання не з`явилися, звернулись до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився. Про місце, дату та час розгляду даної справи повідомлені належним чином. Відповідачем подано до суду клопотання в якому просить суд проводити розгляд даної справи у без участі представника відповідача, позов визнали. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явилися, представниками подано до суду клопотання про розгляд справи без участі сторін та їх представників, суд вирішує справу за наявними матеріалами, які містяться у справі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється, оскільки сторони в судове засідання не з`явилися. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Іванківському та Поліському районах Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), зроблено відповідний актовий запис № 151 /а.с.8/. Із свідоцтва про народження, вбачається, що [PERSON] , народився [INFO] , його батьком є - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] /а.с.10/. З наданого суду експертного висновку №056/2259-m від 22.11.2021р., зазначено, що з практики лінгвістичних експертиз відомі випадки сплутування документально віддалених особових імен на зразок [PERSON] та [PERSON] , що мають спільне етимологічне походження, та похідних від них форм по батькові. Таке зближення (до ступеня змішування) відбувається здебільшого за посадництвом розмовних варіантів зазначених імен, а саме ряду гіпокористиків та демінутивів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і т.п., утворених від імен [PERSON] або [PERSON] / [PERSON] або внаслідок фіксації в офіційних документах розмовного варіанта особового імені [PERSON] . Ідентифікація записів базується на їх співвіднесенні з типовими явищами, зумовленими наведеними вище причинами. З урахуванням зазначеного особові імена по батькові [PERSON] (копія паспорта, запис [PERSON] ) та [PERSON] (свідоцтво про народження [PERSON] , запис мати [PERSON] ) в документах, з наданих для експертизи, є ідентичними /а.с.11/. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Із свідоцтва про народження, вбачається, що [PERSON] , народилась [INFO] , її батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] /а.с.12/. [PERSON] та [PERSON] 29.10.2005 року уклали шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві, після реєстрації шлюбу, актовий запис №1921, дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » /а.с.13/. Із свідоцтва про народження, вбачається, що [PERSON] , народилась [INFO] , її батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] /а.с.14/. [PERSON] та [PERSON] , 23.10.2004 року уклали шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві, після реєстрації шлюбу, актовий запис №1749, дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » /а.с.15/. [PERSON] помер [INFO] , про що виконкомом Мар`янівської сільської ради Поліського району Київської області, актовий запис 01 /а.с.9/. Судом встановлено, що позивачі є онуками [PERSON] ( [PERSON] ). Постановою державного нотаріуса Іванківської районної нотаріальної контори Воробей Т.П. № 1072/02-31 від 28.11.2021 року відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на будинок /а.с. 17/. Згідно довідки № 307 від 29.11.2021 р., виданої виконкомом Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області, вбачається, що будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , рахується за померлою [PERSON] /а.с.18/. Так, відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У статті 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966р. та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966р., який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995р., та інших нормативно-правових актів. Так, згідно п. 1 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Пунктом 7 даної Інструкції передбачено, що така реєстрація проводиться на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів) згідно з додатком N 1, зокрема, на підставі свідоцтва про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів. Так, документом, який підтверджує належність житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] - [PERSON] , яка померла [INFO] - є довідка № 307 від 29.11.2021 року видана виконавчим комітетом Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області. Також, із технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, виготовленого на замовлення [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що спірний житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 88,7 кв. м., житловою площею 55,6 кв. м. Таким чином, встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , дійсно належав житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , і тому даний будинок увійшов до майна, на яке відкрилась спадщина, і яке було успадковане за законом його онукам [PERSON] та [PERSON] . За таких обставин, оскільки позивачі прийняли спадщину після смерті баби, вони набули право власності і на належний [PERSON] вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, і тому позов [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, оскільки позивачами у своєму позові просили судовий збір, який сплачений ними при подачі вказаного позову, залишити за ними, то в силу ст.13 ЦПК України, де зазначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, судовий збір з відповідача на користь позивача не стягується. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved