Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням посилаючись на те, йому на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину. Позивач зазначає, що відповідач зареєстрована з 30 вересня 2016 року, з моменту її реєстрації і по сьогоднішній день не використовувала належний йому житловий будинок для проживання, з моменту реєстрації місця проживання не сплачує комунальні послуги та жодної участі в утриманні зазначеного житла не приймає. Будь-які речі відповідача у будинку відсутні. Реєстрація місця проживання відповідача створює позивачу перешкоди у реалізації права власності на належний йому житловий будинок та оформлення субсидії на житлово-комунальні послуги. Покликаючись на зазначені обставини, позивач просить усунути перешкоди у користуванні житловим будинком [ADDRESS] , шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням. Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач, яка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явилася в судове засідання без поважних причин, про причин неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 1 лютого 2022 року постановлено провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів, згідно ст. 280 ЦПК України. Оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши подані у справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку що позов слід задовольнити повністю з огляду на наступне. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Встановлено, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, серія НАК 247269, виданим 25 грудня 2014 року державним нотаріусом Рудківської державної нотаріальної контори Слиш Л.Т. та зареєстрованим в реєстрі № 1994. Згідно даних погосподарського обліку вбачається, що відповідач у вказаному будинку зареєстрована з 30 вересня 2016 року. Згоду на її реєстрацію позивач не надавав. Відповідач з моменту реєстрації не використовувала належний позивачу житловий будинок для проживання. З моменту реєстрації місця проживання не сплачує комунальні послуги та жодної участі в утриманні зазначеного житла не приймає. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Виникнення у членів сім`ї власника жилого будинку права па користування житлом є похідним від виникнення у власника права власності на будинок, а тому припинення права власності особи на будинок припиняє право членів його сім`ї на користування житлом. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України, до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника ( подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. 3 моменту набуття вказаного будинку позивачем у власність вони не проживали разом з відповідачем, не вели спільне господарство, та не були пов`язані спільним побутом. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Реєстрація місця проживання відповідача створює позивачу перешкоди у реалізації права власності на належний йому житловий будинок та оформлення субсидії на житлово-комунальні послуги. За таких обставин суд дійшов висновку, що так, як [PERSON] \~з моменту\~реєстрації не\~використовувала належний\~позивачу житловий\~будинок для\~проживання та не проживає у житловому будинку [ADDRESS] без поважних причин понад один рік, то її необхідно визнати такою, що втратила право на користування даним житловим приміщенням, а позов задовольнити.

Outcome: approved