Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2021 року звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба про визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії та зобов`язання вчинити певні дії. Свої позовні\~вимоги обґрунтовує\~тим,\~що 11.03.2021\~року йому,\~як підполковнику\~запасу (другий\~розряд),\~відповідачем надіслано\~листа від\~09.10.2020\~року,\~у якому\~повідомлялося,\~що його\~знято з\~квартирного обліку\~осіб,\~які потребують\~поліпшення житлових\~умов у\~зв`язку зі\~звільненням з\~лав Збройних\~Сил України\~25.03.2003\~року за\~власним бажанням.\~При цьому\~підставою зняття\~зазначено п.37\~Наказу МО\~України від\~03.03.1995\~р.\~№20,\~який діяв\~на момент\~звільнення позивача\~з лав\~Збройних Сил\~України.\~Позивач наголошує,\~що вступив\~на військову\~службу у\~1982\~році,\~а з\~1994\~року проходив\~військову службу\~на Факультеті\~інженерно-авіаційному\~Харківського інституту\~ВПС,\~правонаступником якого\~є відповідач.\~Позивач разом\~з сім`єю\~(три\~особи)\~перебував на\~квартирному обліку\~у загальній\~черзі з\~22.02.1995\~р.\~Наказом Головнокомандувача\~Військово-Повітряних\~Сил Збройних\~Сил України\~від 25.03.2003\~р.\~№077\~ [PERSON] \~був звільнений\~у запас\~за власним\~бажанням відповідно\~до пп.\~«д» п.\~67\~Положення про\~проходження військової\~служби особами\~офіцерського складу,\~прапорщиками (мічманами)\~Збройних Сил\~України.\~На момент\~видання цього\~наказу календарна\~вислуга років\~склала 20\~років і\~7\~місяців,\~що давало\~йому право\~на пенсійне\~забезпечення.\~17.04.2003\~року позивач\~був виключений\~зі списків\~особового складу\~факультету,\~а з\~18.04.2003\~року йому\~призначена пенсія\~за вислугу\~років.\~Після звільнення\~в запас\~впродовж більше\~17-ти\~років позивач\~з сім`єю\~залишався на\~квартирному обліку\~в ХНУПС\~в загальній\~черзі,\~а саме\~до прийняття\~відповідачем оспорюваного\~рішення про\~зняття його\~з квартирного\~обліку.\~Вважає,\~що відповідач\~незаконно зняв\~його і\~родину з\~квартирного обліку\~осіб,\~які потребують\~поліпшення житлових\~умов,\~адже законодавство\~України,\~що було\~чинним на\~час його\~звільнення з\~лав Збройних\~Сил України,\~надавало йому\~та членам\~його сім`ї\~право на\~залишення на\~квартирному обліку\~за останнім\~місцем служби.\~Крім того,\~законодавство не\~надавало повноважень\~військовій частині\~на зняття\~з квартирного\~обліку осіб\~офіцерського складу,\~які звільнилися\~з військової\~служби в\~запас за\~власним бажанням\~маючи вислугу,\~яка надає\~право на\~пенсійне забезпечення,\~тобто понад\~20\~років,\~тому позивач\~правомірно був\~залишений у\~загальній черзі\~на отримання\~житла.\~Посилання відповідача,\~як на\~підставу зняття\~із загальної\~черги на\~отримання житла\~на підставі\~37\~Наказу є\~необґрунтованим.\~Відповідач не\~врахував,\~що позивач\~звільнявся з\~лав Збройних\~Сил України\~у запас\~за власним\~бажанням у\~зв`язку з\~виходом на\~пенсію,\~що не охоплюється гіпотезою норми, що наведена у п.37 Наказу. Просить суд: 1) визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії ХНУПС, оформлене протоколом від 09.10.2020 р. №10, затверджене наказом начальника ХНУПС від 13.10.2020 р. №1426, в частині зняття [PERSON] і членів його сім`ї з квартирного обліку; 2) зобов`язати відповідача в особі житлової комісії ХНУПС поновити [PERSON] та членів його сім`ї на квартирному обліку з датою первинної постановки на облік, тобто з 22.02.1995 р. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю, вимоги позову підтримує у повному обсязі та просить суд його задовольнити. Від відповідача - Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба до суду надійшла заява за підписом тво начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба Васюти К., згідно якої відповідач просить суд розглянути справу без участі представника університету. Університет з позовом не погоджується, вважає його безпідставним та просить суд відмовити в задоволенні позову. Водночас, відповідач відзиву на позовну заяву, який би відповідав вимогам статті 178 ЦПК України, чи будь-яких письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів, заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову, до суду не надав. Суд, дослідивши доводи учасників процесу, викладені у письмових заявах по суті справи, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до листа від 09.10.2020 року за вих. №350/176/287/66 за підписом голови житлової комісії Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, [PERSON] повідомлено, що рішенням житлової комісії Харківського національного університету Повітряних Сил (протокол №10 від 09 жовтня 2020 року) [PERSON] знятий з квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у зв`язку зі звільненням з лав Збройних Сил України 25.03.2003 року за власним бажанням згідно п.37 Наказу МО України від 03.03.1995 р. №20, який діяв на момент звільнення з лав Збройних Сил України (а. с. 7). Як вбачається\~з витягу\~з Наказу\~начальника Харківського\~національного університету\~Повітряних Сил\~імені Івана\~Кожедуба (з\~адміністративно-господарської\~діяльності)\~від 13.10.2020\~року №1426\~«Про затвердження\~протоколу житлової\~комісії Харківського\~національного університету\~Повітряних Сил\~імені Івана\~Кожедуба»,\~наказано затвердити\~протокол житлової\~комісії Харківського\~національного університету\~Повітряних Сил\~імені Івана\~Кожедуба від\~09.10.2020\~року №10\~(додаток\~до наказу)\~щодо зняття\~з квартирного\~обліку [PERSON] у зв`язку зі звільненням з лав Збройних Сил України 25.03.2003 року за власним бажанням (згідно п. 37 Наказу МО України від 03.03.1995 р. №20, який діяв на момент звільнення з лав Збройних Сил України (а. с. 9). Також матеріали справи містять витяг з протоколу №10 засідання житлової комісії ХНУПС від 09.10.2020 року, з якого видно, що [PERSON] знято з квартирного обліку у зв`язку зі звільненням з лав Збройних Сил України 25.03.2003 року за власним бажанням (згідно п. 37 Наказу МО України від 03.03.1995 року №20, який діяв на момент звільнення з лав Збройних Сил України (а. с. 10). Предметом спору є зняття позивача разом з членами його сім`ї з квартирного обліку на підставі звільнення з лав Збройних Сил України 25.03.2003 року за власним бажанням. У постанові Верховного Суду України від 16.12.2015 року справі №6-2139цс15 викладено правову позицію, відповідно до якої спори про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та про зобов`язання взяти на квартирний облік підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки в такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного, а не особистого немайнового права, отже, цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а пов`язаний з вирішенням питання щодо права на житло. Аналогічна позиція Верховного Суду України викладена у постанові від 02.03.2016 року у справі № 6-14цс16. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Так, згідно з частиною першою статті 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найм) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України. На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року за №1081 було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (надалі Порядок №1081). Так, у пункті 6 вказаного Порядку №1081 визначено, що питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців, вирішуються за місцем перебування їх на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Відповідно до пункту 24 Порядку №1081 датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік. Військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. Згідно листа Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба від 28.08.2017 року за вих. №350/176/9-10/58, [PERSON] перебуває на квартирному обліку Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба у загальній черзі з 22.02.1995 року за №25 станом на 01.08.2017 року (а. с. 11). Відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті. Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла (ч.9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у редакції на момент виникнення спірних правовідносин). Аналогічні приписи закріплені в пункті 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями № [NUMBER] та були закріплені в п.37 Наказу Міністерства оборони України №20 від 03.02.1995 року, на підставі якого було знято з обліку позивача та членів його сім`ї відповідачем. При цьому, дія частини 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» безпосередньо пов`язується із тим, з якої саме з підстав, зазначених у частині 1 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовець звільнений у запас чи у відставку. Так, у частині 1 статті 26 Закону вказано, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі та у військовому резерві або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку. З матеріалів\~справи вбачається,\~що згідно з витягом з наказу головнокомандувача Військово-повітряних сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 25.03.2003 року №077, [PERSON] відповідно до Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України звільнено з військової служби у запас за підпунктом «Д» пункту 67 (за власним бажанням) з правом носіння військової форми одягу; вислуга років у Збройних Силах календарна 20 років 7 місяців, пільгова немає (а. с. 12). Відповідно до витягу з наказу начальника факультету Інженерно-авіаційного Харківського інституту військово-повітряних сил (по стройовій частині) від 15.04.2003 року №80, [PERSON] з 17 квітня 2003 року виключено зі списків особового складу факультету, всіх видів забезпечення та направлено для постановки на військовий облік до Жовтневого РВК м. Харкова (а. с. 13). [PERSON] з 18 квітня 2003 року призначена пенсія за вислугу років, що підтверджує копія пенсійного посвідчення серії [NUMBER] (а. с. 14). Пунктом 30\~Порядку забезпечення\~військовослужбовців та\~членів їх\~сімей житловими\~приміщеннями № [NUMBER] \~(в\~редакції,\~чинній на\~момент зняття\~позивача з\~обліку)\~передбачено,\~що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством. Пунктом 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями № [NUMBER] встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла (вказана норма узгоджується з ч.1 ст.12 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"). Тлумачення зазначених вище норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже, залишаються на квартирному обліку до отримання ними житла, зокрема і в разі звільнення у зв`язку з власним бажанням, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку № 1081 від 03 серпня 2006 року. Наведене означає, що позивач, як особа, звільнена з військової служби у запас за власним бажанням, залишився перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Вказане підтверджується позицією відповідача - Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, викладеною у листі від 28.08.2017 року за вих. №350/176/9-10/58, з якого вбачається, що [PERSON] перебуває на квартирному обліку Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба у загальній черзі з 22.02.1995 року за №25 станом на 01.08.2017 року (а. с. 11). Частиною 2 статті 40 Житлового кодексу УРСР передбачено, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік. Аналізуючи зміст пункту 30 Порядку № 1081 та частини 2 статті 40 Житлового кодексу УРСР, судом встановлено, що обставини, які є підставами для зняття [PERSON] з квартирного обліку відсутні. Статтею 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Крім того, у своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення пункту 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а пункт 2 визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів» (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»). «Майном» може бути як «існуюче майно», так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні «легітимні сподівання» на реалізацію майнового права (пункт 83 рішення від 12.07.2001 у справі Ганс-Адам ІІ проти Німеччини»). «Легітимні сподівання» за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт (рішення у справі «Копецький проти Словаччини»). У даному випадку легітимні сподівання позивача на отримання постійного житла були передбачені чинними нормами Законів України як на час постановлення позивача на квартирний облік, так і на час його перебування на ньому, тобто були конкретними. Таким чином, на них поширюється режим існуючого ''майна''. Європейський суд з прав людини у рішенні від 26 червня 2014 року у справі «Суханов та Ільченко проти України» зазначив, що за певних обставин законне сподівання на отримання активу також може захищатися статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 35). За змістом судової практики Європейського суду з прав людини захист законних сподівань (очікувань) є одним з аспектів правової визначеності. Принцип законного очікування спрямований на те, щоб у випадках, коли особа переконана, що досягне певного результату, якщо буде діяти відповідно до норм правової системи, забезпечити захист цих очікувань. Встановивши, що [PERSON] з моменту постановки та за весь час перебування його на квартирному обліку, під час проходження військової служби та на момент звільнення постійним житлом не забезпечувався, на момент звільнення та після нього перебував на квартирному обліку для поліпшення житлових умов, підстави, визначені законом для зняття з квартирного обліку не настали, суд дійшов висновку, що рішення житлової комісії Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, оформлене протоколом від 09.10.2020 року №10, затверджене наказом начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба від 13.10.2020 року №1426 в частині зняття [PERSON] і членів його сім`ї з квартирного обліку є неправомірним, а тому підлягає скасуванню. Що стосується позовних вимог щодо зобов`язання відповідача поновити позивача на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов з датою первинної постановки на облік з 22.02.1995 року, суд приходить до наступного. Згідно з п.п. 22, 24 Порядку №1081, облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах. Військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. На засіданні житлової комісії має право бути присутнім військовослужбовець, стосовно якого вирішується питання зарахування на облік. Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік. Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про необхідність скасування рішення житлової комісії Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, оформлене протоколом від 09.10.2020 року №10, затверджене наказом начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба від 13.10.2020 року №1426, в частині зняття [PERSON] і членів його сім`ї з квартирного обліку, у зв`язку з цим позивач та члени його сім`ї підлягають поновленню на квартирному обліку. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов [PERSON] до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба про визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії та зобов`язання вчинити певні дії підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved