Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

14.01.2022 [PERSON] звернувся до суду із клопотанням про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу. Своє клопотання мотивував тим, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2022 у цивільній справі № 335/6090/21 за позовом [PERSON] до Установи «Агенція регіонального розвитку Запорізької області» про стягнення боргу за договором надання безвідсоткового займу, за зустрічним позовом Установи «Агенція регіонального розвитку Запорізької області» до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] про визнання недійсним договору надання безвідсоткового займу, позовну заяву [PERSON] було частково задоволено. Однак, даним рішенням, судом не було вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Розмір судових витрат позивача становить 24000,00 грн. На підставі вище викладеного просив суд ухвалити додаткове рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України присутність сторін не є обов`язковою під час ухвалення додаткового рішення. Судом не встановлено обставин для виклику у судове засідання учасників справи, а відтак заява про ухвалення додаткового рішення розглядається у відсутність сторін по справі, що відповідає положенням ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши заяву про стягнення судових витрат, матеріали справи, дійшов до висновку, про необхідність ухвалення додаткового рішення про часткове задоволення вказаної заяви з наступних підстав. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 12.01.2022 року позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з Установи «Агенція регіонального розвитку Запорізької області» на користь [PERSON] суму боргу за договором 01/07-17 від 11.07.2017 у розмірі 50000,00 грн., пеню за договором 01/07-17 від 11.07.2017 у розмірі 6328,05 грн., штраф за договором 01/07-17 від 11.07.2017 у розмірі 5000,00 грн, витрати по сплаті судового збору 613,28 грн., а всього стягнути 61941,33 грн. (шістдесят одна тисяча дев`ятсот сорок одна гривня 33 копійки. У задоволенні іншої частини вимог [PERSON] відмовлено. У задоволені зустрічного позову Установи «Агенція регіонального розвитку Запорізької області» до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] про визнання недійсним договору надання безвідсоткового займу відмовлено. Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з правилами пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та адвокатом Чмут С.В. 29.06.2021 було укладено договір про надання правничої допомоги від 29.06.2021 року. Згідно акту передачі-приймання наданих послуг за Договором про надання правничої допомоги №б/н від 29.06.2021 року від 12.01.2022 та зазначеного у ньому розрахунку позивачу було надано послуги на загальну суму грн, яка складається з: участь у судових засіданнях - 9 засідань по 2000 грн. на суму 18000 грн., складання відповіді на відзив 3000,00 грн., складання відзиву на зустрічний позов 2000 грн., підготовка клопотання 1000,00 грн. Згідно вказаного Акту, частина вартості наданих послуг зазначених в Акті, була оплачена Клієнтом шляхом її передоплати 20.12.2021 року в сумі 15000 грн. Решта суми підлягає оплаті 9000 грн. Згідно квитанції №5 від 12.12.2021 [PERSON] сплачено адвокату Чмут С.В. 15000 грн. оплата за правничу допомогу згідно Договору б/н від 29.06.2021 року. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною (Постанова Верховного Суду у справі №648/1102/19 від 12.02.2020р). Додатковою постановою Верховного Суду від 18 серпня 2021 року у справі №300/3178/20 (адміністративне провадження № К/9901/19007/21) зазначається, що з огляду на те, що відповідач не обґрунтував необхідність зменшення розміру відшкодування судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, а позивач (заявник) навів детальне обґрунтування та подав належні докази на підтвердження розміру понесених витрат на таку допомогу, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що розмір судових витрат (витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в судах апеляційної та касаційної інстанцій) у сумі 10 тис. грн є співмірним із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом виконаної адвокатом роботи, а також значенням справи для учасників. Стосовно можливості стягнення на користь позивача суми судових витрат на професійну правничу допомогу у разі, якщо умовами договору передбачено, що оплата адвокатського гонорару буде здійснена в майбутньому, колегія суддів зазначила, що, враховуючи приписи ч. 7 ст. 139 КАС України, витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено. Отже, позивачем надано належні докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] частково з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (66,96%) у розмірі 16070,40 грн., що не перевищує попереднього(орієнтовного) розрахунку витрат на правничу допомогу від 10.09.2021 року -39200 грн. При цьому, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19). Відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, з підстав не співмірності витрат та не виконав обов`язку доведення не співмірності витрат. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: partial