Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про зняття особи з реєстрації посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.10.1993 року, виданого органом приватизації Соснівського райвиконкому, йому належить 1/3 частина квартири в [ADDRESS] . Інші 2/3 частини вказаної квартири належать його матері [PERSON] . З метою продажу квартири за взаємною згодою, він склав доручення на ім`я матері [PERSON] , яким уповноважив її продати за ціну і на умовах на її розсуд належну йому 1/3 частину квартири та вчиняти для цього всі необхідні дії, в тому числі зняти його з реєстраційного обліку. 16.11.2021 року [PERSON] , діючи в інтересах [PERSON] , звернулася до Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради з відповідною заявою про зняття з реєстрації місця проживання. На своє звернення отримала відмову від 17.11.2021 року з якої слідує, що подані документи є недійсними, а саме, [PERSON] являється громадянином Російської Федерації, чим порушує закони України, оскільки в паспорті містяться штампи іншої держави ( п.6 Витягу з положення про паспорт громадянина), відсутній військовий квиток. Просить зобов`язати Управління з питань Державної реєстрації Черкаської міської ради зняти з реєстрації в будинку [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] в зв`язку з втратою ним права на реєстрацію свого місця проживання. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.12.2022 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача адвокат Джирма А.В. надала до суду клопотання про розгляд справи в її відсутність. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача до судового засідання не зя`вився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. При вирішенні спору покладалися на розсуд суду. У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами житлового та цивільного законодавства. Судом установлено, що відповідно свідоцтва про право власності на житло від 25.10.1993 року, виданого органом приватизації Соснівського райвиконкому, позивачу [PERSON] належить 1/3 частина квартири в [ADDRESS] . Інші 2/3 частини вказаної квартири належать його матері [PERSON] . Факт належності позивачу вказаної частини квартири підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про право власності на житло від 25.10.1993 року. З метою продажу квартири за взаємною згодою, позивач склав доручення на ім`я своєї матері [PERSON] , яким уповноважив її продати за ціну і на умовах на її розсуд належну йому 1/3 частину квартири та вчиняти для цього всі необхідні дії, в тому числі зняти його з реєстраційного обліку. Дане доручення посвідчено нотаріусом нотаріального округу м. Омськ РФ. 16.11.2021 року [PERSON] , діючи в інтересах [PERSON] , звернулася до Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради з відповідною заявою про зняття з реєстрації місця проживання. На своє звернення отримала відмову від 17.11.2021 року з якої слідує, що подані документи є недійсними, а саме, [PERSON] являється громадянином Російської Федерації, чим порушує закони України, оскільки в паспорті містяться штампи іншої держави. Судом встановлено, що позивач на даний час мешкає в Російській Федерації у [ADDRESS] та бажає знятися з реєстрації надавши при цьому доручення, посвідчене нотаріусом нотаріального округу м. Омськ РФ від 23.09.2021 року. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації - внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. За змістом ст. 7 вказаного Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Оскільки позивач надав доручення щодо зняття його з реєстрації, що є його правом, та відповідачем відмовлено в здійснені такої дії, суд вважає, що така особа підлягає зняттю з реєстрації місця проживання в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Outcome: approved