Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

Зміст позовних\~вимог та\~позиції учасників\~справи У грудні 2021 року Акціонерне товариство\~«Перший Український\~Міжнародний\~Банк»(далі АТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що 28 грудня 2019 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] був укладений кредитний договір №1001503339801. Згідно з умовами вказаного кредитного договору позичальник отримав кредит в розмірі 100 000 гривень, який зобов`язався повернути, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором.\~ [PERSON] свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором виконував не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 23 листопада 2021 року утворилася заборгованість у розмірі 124\~521,70 грн, з яких: заборгованість за кредитом 83 183,53 грн, заборгованість по процентам 10,24 грн, заборгованість за комісією 41\~327,93 грн, штрафні санкції 0 грн. З урахуванням\~викладеного,\~позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати. Відповідач [PERSON] направив до суду відзив, в якому просив відмовити у позові. Відзив мотивував тим, що позивачем на надано суду належних документів, які в сукупності вказували на укладення між сторонами в належній формі кредитного договору. Заява на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 28 грудня 2019 року №1001503339801 не містить підпису позичальника, а тому не є частиною кредитного договору. Вказує, що у заяві-анкеті не визначено за що банком нараховується комісія за обслуговування кредитної заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» банк повинен безоплатно повідомляти споживача з приводу інформації про поточний розмір його заборгованості. Тому стягнення та нарахування на користь банку комісії за обслуговування кредиту в розмірі 41\~327,93 грн є необґрунтованою та несправедливою, такою, що не відповідає вимогам законодавства. Разом з тим зазначає, що позивач невірно здійснив розрахунок заборгованості, оскільки нарахування комісії є незаконною, то сплачені ним кошти мають бути зараховані на погашення тіла кредиту. Також вказав, що додані до позовної заяви документи не посвідчені належним чином, як того вимагають стандарти щодо оформлення документів ДСТУ 4163-2003 та правила організації діловодства. Окрім того відсутні докази про отримання ним вимоги про дострокове погашення кредитної заборгованості. Представник позивача АТ «ПУМБ» подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що підтвердженням надання кредиту є заява на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 28 грудня 2019 року №1001503339801, яка була підписана відповідачем та меморіальний ордер від 28 грудня 2019 року з призначенням платежу «надання кредитних коштів по договору від 28 грудня 2019 року №1001503339801, [PERSON] », згідно яких відповідачу були надані кредитні кошти у розмірі 100\~000 грн на строк 24 місяці на споживчі цілі з графіком платежів, який зазначений у заяві. Також у заяві міститься посилання, що відповідач ознайомлений з договором комплексного банківського обслуговування (далі - ДКБО), який розміщений на сайті: pump.ua, що свідчить про приєднання ним до умов публічного договору. Умови ДКБО охоплюють всю кількість операцій які надаються банком, є структурованими максимально спрощеним чином для швидкого та зручного пошуку інформації. Крім того відповідач власноруч підписав «Паспорт споживчого кредиту», в якому містяться усі ключові умови договору: тип кредиту кредитна лінія, сума/ліміт кредиту 100\~000 грн, строк кредитування 24 місяці, мета отримання кредиту, тип процентної ставки фіксована, комісія, та інші умови надання кредиту. Тобто банк виконав вимоги статті 9 Закону України «Про споживче кредитування». Стосовно нарахування комісії за договором банк вказує, що відповідач був ознайомлений з такими умовами, які були визначені у ДКБО, заяві та паспорті споживчого кредиту та відповідно погодився їх виконувати, будь якими законодавчими актами не заборонено встановлювати комісію у кредитних договорах та така визначена і передбачена постановою НБУ №89 від 11 вересня 2017 року. Крім того вказує, що позивач в силу вимог Закону України «Про споживче кредитування» міг відмовитися від договору протягом 14 днів у разі незгоди з його умовами. Зазначив, що комісія, окрім інформаційно-консультаційних послуг, сплачується також за розрахунково-касове обслуговування (п. 5.7.3 ДКБО). Спростовує доводи відповідача щодо неналежного засвідчення копій документів, оскільки ДСТУ 4163-2003, на яке посилається відповідач, втратив чинність 01 вересня 2021 року, обов`язок відмітки про копію у чинній ДСТУ 4163-2020 відсутній, а тому вважає, що банк дотримався вимог щодо оформлення додатків до позову. Представник позивача АТ «ПУМБ» просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, яке повернулось на адресу суду. Процесуальні дії у справі 16 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 11 січня 2022 року розгляд справи відкладено у зв`язку із неявкою відповідача. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини справи, встановлені судом 28 грудня 2019 року між сторонами [PERSON] та АТ «ПУМБ» укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1001503339801, за умовами якого позивач надав відповідачу на 24 місяці споживчий кредит на загальні споживчі цілі у розмірі 100 000 грн на умовах процентної ставки 0,01% річних та\~щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99%, що складає 2990 грн щомісяця. Спосіб надання споживчого кредиту банківський переказ на рахунок № [NUMBER] в АТ «ПУМБ», отримувач [PERSON] (п. 7 Заяви). Вищевказані умови договору щодо тіла кредиту, відсотків та комісії зазначені у заяві №1001503339801 від 28 грудня 2019 року на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка підписана відповідачем особисто (арк.спр.6). Крім того зазначені умови були доведені до відома відповідача перед укладенням договору, про що свідчить паспорт споживчого кредиту від 28 грудня 2019 року, в якому також міститься підпис відповідача (арк. спр. 113). Заява, містить графік платежів із розміром платежу за розрахунковий період, комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Сума платежу за розрахунковий період становить 7\~157,10 грн щомісяця та 7\~157,01 грн останній платіж. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 2990 грн щомісяця. Меморіальним ордером № TR.39970899. 40314. 8810 від 28 грудня 2019 року підтверджується перерахунок [PERSON] коштів в розмірі 100 000 гривень (арк. спр. 28). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість за кредитним договором № №1001503339801від 28 грудня 2019 року станом на 23 листопада 2021 року становить - 124\~521,70 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 83 183,53 грн, прострочена заборгованість по відсотками 10,24 грн, прострочена заборгованість за комісією 41\~327,93 грн (арк. спр.7-8). Відповідачу [PERSON] направлено письмову вимогу від 22 грудня 2020 року про виконання зобов`язання перед АТ «ПУМБ» та погашення заборгованості по кредитному договору №1001503339801 від 28 грудня 2019 року (арк.спр. 29). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з\~частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні визначає Закон України від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування» (далі Закон ). Стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» станом на дату укладення кредитного договору (у редакції Закону № 1734-VIII) містить положення про те, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». За змістом статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). Таким чином Закон України «Про споживче кредитування» не забороняє встановлення у договорі про споживчий кредит комісій та інших обов`язкових платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) (крім тих, які згідно із законом надаються безоплатно) для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Укладення договору про споживчий кредит може бути пов`язано з необхідністю отримання споживачем додаткових чи супутніх послуг кредитодавця або третіх осіб (ч. 1 ст. 20 Закону). Такий висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 201/10403/19. Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які с несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким із моменту укладення договору. Суд установив, що між сторонами АТ «ПУМБ» та [PERSON] 28 грудня 2019 року був укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно якого відповідачу був наданий споживчий кредит на умовах, визначених у заяві-анкеті №1001503339801. Заява підписана особисто відповідачем [PERSON] , умовами якої передбачена сплата щомісячних періодичних платежів, комісії та процентів за користування кредитом. Також визначений кінцевий термін повернення кредиту. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Твердження відповідача про несправедливе та необґрунтоване нарахування комісії за користування кредитом та посилання на постанову Верховного Суду від 01 квітня 2020 року №583/3343/19 є безпідставним, оскільки предметом розгляду даної справи було визнання недійсним кредитного договору та зокрема недійсності положень договору в частині нарахування комісії. У даній справі предметом спору є стягнення кредитної заборгованості, зустрічний позов відповідачем не пред`являвся, умови кредитного договору відповідач не оспорював. Таким чином в підписаній відповідачем заяві чітко зазначено, що комісія нараховується за обслуговування банком кредитної заборгованості у розмірі 2,99 %, отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами\~статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі\~статтею 629 ЦК України\~є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів\~статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Розрахунок комісії за обслуговування кредиту 2,99% від суми кредиту відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору, відтак наявні підстави для стягнення вказаної комісії. Дослідженні судом письмові докази підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання ним кредитних кошті, а також неналежне виконання ним умов договору. Розрахунок заборгованості та виписки по рахунках підтверджують існування заборгованості, зазначеної у позовній заяві, які відповідачем не спростовані. Водночас суд\~відхиляє наданий\~позивачем доказ\~ публічну\~пропозицію АТ\~«ПУМБ» на\~укладення договору\~комплексного банківського\~обслуговування фізичних\~осіб,\~ яка\~розміщена на\~сайті:\~pump.ua,\~оскільки такий\~доказ не\~містять підпису\~відповідача,\~а тому\~його не\~можна розцінювати\~як частину\~кредитного договору,\~укладеного 28\~грудня \~2018\~ року\~шляхом підписання\~анкети-заяви. Також відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин норм 633, 634 ЦК України. Отже відповідач,\~в порушення\~умов укладеного\~кредитного договору,\~своєчасно не\~здійснював погашення\~чергових обов`язкових\~платежів,\~визначених у\~графіку платежів,\~ \~у зв`язку\~з чим\~ виникла заборгованість за кредитним договором №1001503339801 від 28 грудня 2019 року в розмірі - 124\~521,70 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 83 183,53 грн, прострочена заборгованість по відсотками 10,24 грн, прострочена заборгованість за комісією 41\~327,93 грн. Відтак, суд вважає, що позов є підставним, а тому з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у повному обсязі. Не заслуговують на уваги доводи відповідача стосовно неналежного засвідчення копій документів та відповідно їх недопустимості як доказу, оскільки подані до суду письмові документи відповідають вимогам ДСТУ 4163-2020. Також слід зазначити, що у рішенні Конституційного Суду України від 09 липня 2002 року № 15-рп/2002 визначено, що обрання певного засобу правового захисту, у тому числі й досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов`язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист. Таким чином, позикодавець наділений можливістю реалізувати своє право в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України на дострокове повернення йому частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, як шляхом пред`явлення досудової вимоги, так і судової. З огляду на викладене позов необхідно задовольнити повністю. Розподіл судових витрат Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2270 грн.

Outcome: approved