Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

20 жовтня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповіда [PERSON] , в якому просила: визнати [PERSON] у такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтовування позовних вимог вказала, що вона є власником квартири [ADDRESS] , на підставі Договору дарування від 03 квітня 2001 року. З 18 серпня 2017 року її син - [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . У зв`язку із подачею до суду позову про розірвання шлюбу з [PERSON] , 20 вересня 2021 року відповідач зібрала свої особисті речі та разом із дітьми виїхала з квартири. За період проживання до часу звернення із позовом до суду відповідач не сплачувала комунальні послуги, що для неї є обтяжливим та вона не в змозі оформити субсидію по сплаті комунальних послуг. В добровільному порядку відповідач \~не бажає знятися з реєстраційного обліку, тому вимушена звернутися з цим позовом до суду. Ухвалою суду від 16.11.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. Зазначила, що прописала невістку у квартиру у 2017 році, діти не сплачували комунальні послуги, у зв`язку із чим виникла заборгованість. Невістка виїхала з квартири в жовтні місяці 2021 року та вона змінила замки. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначила, що зі свекрухою неприязні відносини, яка не має наміру примирятися. В квартирі проживала до середини вересня місяця 2021 року. За комунальні послуги не сплачували через тяжкі фінансові труднощі. Позивач забрала речі із квартири та змінила замки у квартирі, і тому вона з дитиною та чоловіком винаймають інше житло. Представник третьої особи до суду не з`явилася, надала суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності та просила рішення прийняти згідно норм чинного законодавства. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є сином позивача та чоловіком відповідача. З матір`ю має погані відносини, з дружиною-добрі. Батьки втручалися в сімейне життя, погрожували дружині щодо виселення з квартири за несплату комунальних послуг, у зв`язку із чим виникали постійні конфлікти з відповідачем. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріли справи, дійшов до наступних висновків. Згідно\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору дарування від 03 квітня 2001 року за реєстровим № 1552, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Герасимовою Л.С., та зареєтровано в КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації`ДОР» 06 квітня 2001 року в реєстровій книзі № 86п стор. 25 зап. 25 (а.с.9). 18 серпня 2017 року у Покровському районному\~у місті\~Кривому Розі\~відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Дніпропетровській\~області,\~актовий запис\~№ 511,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ( а.с. 16). Відповідно до довідки № 11774 від 02.08.2021 року, виданою Відділом реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради, в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ( а.с. 15). Згідно акту про проживання в квартирі [ADDRESS] , відповідач [PERSON] зареєстрована та проживає з квітня 2017 року по день складання цього акту, тобто по 06.09.2021 року, підтвердженого начальником дільниці № 2 ТОВ «УЮТ-2011» (а.с. 17). Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (стаття 41 Конституції України). Згідно зі статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно із частиною першою статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 156 ЖК Української РСР встановлено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У позовній заяві позивач визначає відповідачів, предмет та підстави спору. Відповідачем [PERSON] доведено, що причиною відсутності її проживання в квартирі за адресою: [ADDRESS] є те, що позивач чинить перешкоди в користуванні квартирою, вижинає з неї та погрожує, що підтверджується талоном повідомлення єдиного обліку № 23249 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення (а.с. 44) та відповіддю з ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області за № 45.3/2-4193МВО від 16 вересня 2021 року про проведення перевірки за заявою, зареєстрованої до ЖЄО № 23249 від 02.09.2021 року (а.с. 45). Суд звертає увагу, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровано місце проживання і малолітньої дитини: [PERSON] , а отже втрата відповідачем права користування квартирою буде впливати і на сімейні відносини. [PERSON] проживала (зареєстрована 07.12.2017 року) та вела побутове господарство близько 4 років, а отже необхідність і пропорційність застосування втрати права користування житлом також не доведені. Судом встановлено та сторонами не заперечувалось, що відповідач [PERSON] на законних підставах зареєстрована та проживала у спірній квартирі та те, що вона не проживає у квартирі з поважних причин. Суд зазначає, що позивач на обґрунтування своїх вимог про порушення прав власника квартири не надала жодних доказів, посилання позивача на наявність заборгованості по комунальним платежам не є обставиною яка підтверджує порушення її прав. Окрім того, позивач не доведено про те, які дії відповідача, які створюють позивачу перешкоди у користуванні квартирою. Розглядаючи позов в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, у відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, оцінюючи їх в сукупності та аналізуючи зміст наведених вище норм права, суд доходить висновку про недоведеність позовних вимог, що є підставою для відмови у позові. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України в разі відмови в позові судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Outcome: dismissed