Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Братської селищної ради Братського району Миколаївської області про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він та [PERSON] перебували в шлюбі, котрий 29.07.2019 року було розірвано рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області. Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з батьком з вересня 2019 року та знаходяться повністю на його утриманні, він самостійно здійснює догляд та виховує дітей належним чином, піклується про здоров`я, освіту, фізичний, духовний та моральний розвиток. Мати ж дітей жодної участі у вихованні та розвитку синів не бере. Всі ці обставини та така ситуація суперечить інтересам дітей та перешкоджає їх всебічному та гармонічному розвитку, порушує права дітей на повний та гармонійний розвиток їх особистостей. Оскільки мати не бере участі у житті дітей, тому він просить суд позбавити її батьківських прав. В судове засідання не з`явився позивач, проте від нього до судового розгляду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. В судове засідання не з`явився відповідач, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. В судове засідання не з`явився представник третьої особи, не з`явився проте надав висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити викладені в позові вимоги з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 11,12). Згідно довідки про склад сім`ї Григорівського старостинського округу № 5 від 28.10.2021 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] , тобі ж за однією адресою з позивачем (а.с. 14). Також Новомар`ївським ОНЗЗСО І-ІІІ ступеня було видано довідки від 28.10.2021 року, проте, що діти навчаються в даному навчальному закладі (а.с. 15-16). Згідно характеристик наданих вище вказаним навчальним закладом батько приділяє належну увагу щодо виховання синів, проте мати взагалі нехтує та не приймає жодної участі в їх вихованні (а.с. 17-18). Згідно з висновком органу опіки та піклування Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про доцільність позбавлення батьківських прав від 16.12.2021 року, орган опіки та піклування вважає за доцільним позбавити батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 33-34). Позивач самостійно здійснює виховання дітей на належному рівні, опікується інтересами та потребами дітей, піклується про них, займається вихованням синів, слідкує за їх розвитком. Має власний будинок, підсобне господарство та офіційно працевлаштований, що підтверджено довідкою про доходи (а.с 13). Відповідач жодної участі у вихованні дітей не приймає, відзиву на позовну заяву не надавала, а навпаки надала заяву до суду в якій позовні вимоги визнала та не заперечувала про позбавлення її батьківських прав. Відповідно до частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 180 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися в супереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для позбавлення батьківських прав. У ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, та є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому питання про застосування такого заходу впливу до батьків нерозривно пов`язане з питанням захисту прав та інтересів дитини. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Під час розгляду справи судом встановлено та доведено факт, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків по вихованню та розвитку дітей, її вихованням та навчанням займається батько, отже, позбавлення батьківських прав відповідає інтересам дитини. Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. У відповідності з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved