Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. В грудні 2021 року позивач звертаючись до суду з заявою просить суд виключити відомості про батьківство [PERSON] з актового запису №329 від 10 листопада 2021 року, проведеного Прилуцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про народження [PERSON] . Аргументу свої вимоги тим, що він 15 лютого 2014 року уклав шлюб з [PERSON] . 16 лютого 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу, а саме у березні 2021 [PERSON] був поданий позов до Прилуцького міськрайонного суду до колишньої дружини [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частку у спільному сумісному майні. Під час розгляду справи в суді йому стало відомо, що його колишня дружина змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », а також те, що його колишня дружина вагітна. В подальшому позивачу стало відомо, що [INFO] його дружина народила сина [PERSON] . Відповідно до актового запису №329 від 10 листопада 2021 року про народження дитини - [PERSON] , [INFO] проведеного Прилуцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми),батьком дитини записано [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . На узгоджених колишнім подружжям умовах для встановлення біологічного батьківства [PERSON] щодо дитини [PERSON] було проведено медичне молекулярно-генетичне дослідження. Відповідно до звіту тесту ДНК на батьківство від 19.11.2021, підготовленого акредитованою лабораторією «ENDEAVOR DNA» вірогідність того, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] становить 0%. Позивач не вважає себе батьком дитини та хоче виключи відомості про його батьківство в актовому записі про народження дитини - [PERSON] , [INFO] . ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 09 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 09 год. 00 хв. 28 грудня 2021 року. У зв`язку з неявкою всіх учасників процесу розгляд справи відкладено до 11 год. 00 хв. 31 січня 2022 року. ІІІ. Позиції сторін. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, але надали заяву в якій просять розглянути справу без їх участі, заявлені вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не з`явилась, але надала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. 15 лютого 2014 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (а.с.13). 16 лютого 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано(а.с.14). [INFO] народився [PERSON] в м.Чернігові, про що Прилуцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) 10 листопада 2021 року зроблено актовий запис №329. В свідоцтві про народження серія [NUMBER] від 26 листопада 2021 року його батьками записані [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.15). Відповідно до звіту тесту ДНК на батьківство вірогідність того, що [PERSON] є біологічним батьком дитини відносно якої проводився тест - [PERSON] становить 0%.(а.с.16) V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до ч.1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов`язки матері, батька і дитини грунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч.1 ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини, відповідно до ст.ст.122,124,126 та 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового про народження дитини. Відповідно до цієї ж постанови, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд ухвалює рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно до п.п.20 п.1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. У відповідності до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актовому записі цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Як зазначено в ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, позивач у відповідності до ч.1 ст.122 СК України записаний батьком [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що він не є батьком дитини, тому до досягнення дитиною повноліття звернувся з відповідними позовом до суду, а отже має право ставити на вирішення суду питання про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису. Згідно дослідженого в судовому засіданні звіту тесту ДНК на батьківство вірогідність того, що [PERSON] є біологічним батьком дитини відносно якої проводився тест - Івана становить 0%. Таким чином, виходячи із мети якнайкращого захисту інтересів дитини, враховуючи надані учасниками справи докази, в тому числі визнання відповідачем обставин, на яких ґрунтується позов, зокрема визнання факту відсутності кровного споріднення між позивачем та дитиною, в достовірності якого у суду немає обґрунтованого сумніву, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та виключення відомостей про батьківство [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , з актового запису №329 від 10 листопада 2021 року складеного Прилуцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про народження [INFO] [PERSON] . VI. Судові витрати. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги в частині визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме: 454 грн. 00 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved