Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

У листопаді 2021р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики від 03.01.2013р. у розмірі 3 000 000,00 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 11 350,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 03.01.2013р. з [PERSON] було укладено договір позики. Відповідно з умовами вказаного договору відповідач отримав від позивача суму грошових коштів у розмірі 3 000 000,00 грн, які зобов`язався повернути в строк до 01.01.2020р. Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується розпискою від 13.10.2013р. На прохання про добровільну сплату боргу за договором позики від 03.01.2013р. відповідач не відреагував та відмовився сплачувати борг. Відповідач належним чином не виконав умов договору позики та має заборгованість у розмірі 3 000 000,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.11.2021 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.12.2021 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 07.02.2022р. закрито підготовче судове засідання у вказаній справі та призначено розгляд справи по суті. Позивач в судове засідання не з`явився про день, час та місце розглядати справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій визнав позовні вимоги. Третя особа в судове засідання не з`явилася про день, час та місце розглядати справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 03.01.2013р. [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у розмірі 3 000 000,00 грн. /а.с.10/. 03.01.2013р.. між [PERSON] та [PERSON] було підписано договір позики № 1 /а.с.11/. Відповідно до п. 1 договору позикодавець передав у власність позичальникові грошові кошти у сумі 3 000 000,00 грн., які той зобов`язався повернути до 01.01.2020р. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності із ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов?язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 530 ЦК України визначено, що в разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку , що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню , оскільки відповідач узяті на себе зобов`язання щодо повернення позики не виконав, у зв`язку із чим у нього утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню 11 350,00 грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved