Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення із позовом до суду. Позивач просить вирішити питання розподілу судових витрат, стягнувши з відповідача судовий збір. В обґрунтування заявлених вимог позивачем заявлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 27 липня 2019 року Сарненським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області, актовий запис №203. Від шлюбу народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , яка фактично проживає із позивачем та перебуває на її утриманні. В пред`явленому позові позивач зазначає, що подружнє життя у сторін не склалось, в зв`язку із чим позивач із дитиною проживає окремо, самостійно утримуючи дитину. Відповідно до змісту позовної заяви - відповідач, який має заробітну плату, розмір якої приховує від позивача, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини сторін по справі. Фактично дитина утримується за рахунок доходів батьків [PERSON] , що не звільняє батька дитини від обов`язку щодо утримання неповнолітньої дитини. Крім цього, позивач зазначає, що вона не є працевлаштованою, так як доглядає за малолітньою дитиною, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання, до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що неповнолітня дитина сторін по справі проживає із нею та перебуває на утриманні позивача, в той час як відповідач не займається матеріальним утриманням дитини. Крім цього, позивач пояснила, що в зв`язку із малолітнім віком дитини, вона не має можливості працевлаштуватись, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання, до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач у судовому засіданні заявлені позивачем позовні вимоги визнав частково : зазначає, що надає грошові кошти позивачеві для [PERSON] , однак, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини за рішенням суду. Позовні вимоги щодо стягнення коштів на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку не визнав повністю, просить врахувати, що він має на утриманні ще одну неповнолітню дитину - від попереднього шлюбу, через що не має матеріальної можливості утримувати [PERSON] . Сторонами клопотань заявлено не було. Правовідносини між сторонами по справі виникли з приводу обов`язків подружжя по утриманню, а також з приводу утримання неповнолітньої дитини. Вказані правовідносини регулюються нормами СК України. Отже, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання та на утримання неповнолітньої дитини. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із наданого позивачем свідоцтва про шлюб від 27 липня 2019 року (серії [NUMBER] ) судом встановлено, що сторони по справі дійсно перебувають у шлюбі, зареєстрованому цього ж числа Сарненським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про що зроблено актовий запис №203. Копія свідоцтва про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , доводить, що її батьками є сторони по справі : [PERSON] та [PERSON] . На момент звернення позивача із цим позовом до суду дитина є неповнолітньою. Відповідно до змісту позовної заяви неповнолітня дитина, [PERSON] , дійсно проживає із матір`ю та перебуває на її утриманні. На підтвердження вказаних обставин позивачем суду надано витяг №2149 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданого адміністратором відділу «Центру надання адміністративних послуг» від 07 липня 2021 року, із якого судом встановлено, що позивач проживає та зареєстрована у [ADDRESS] . Разом із матір`ю проживає донька [PERSON] , [INFO] . Таким чином, відповідачем порушені права неповнолітньої дитини на її утримання до досягнення повноліття, оскільки законодавством на обох батьків покладається обов`язок по утриманню неповнолітньої дитини, а жодних доказів забезпечення батьком матеріальних потреб цієї дитини [PERSON] суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В ході судового розгляду даного позову не встановлено наявності певних обставин, що перешкоджали б виконанню відповідачем батьківських обов`язків. Враховуючи ті обставини, що відповідач є особою працездатного віку, з огляду на запропонований позивачем розмір аліментів, які мають бути стягнуті на її користь з відповідача, який має забезпечувати належний рівень утримання неповнолітньої дитини - вимога позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання. Згідно із ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Свою вимогу позивач обґрунтовувала неможливістю працевлаштуватись. На доведення вказаних обставин позивачем надано копію трудової книжки серії [NUMBER] від 04 листопада 2017 року, видану на ім`я [PERSON] (дошлюбне прізвище позивача), в якій міститься запис від 09 жовтня 2019 року щодо припинення виплати допомоги по безробіттю. Відповідно до довідки №03/40-1052 від 13 липня 2021 року, виданої Управлінням соціального захисту населення, [PERSON] знаходиться на обліку в управлінні соціального захисту населення і отримує допомогу при народженні дитини на [PERSON] , [INFO] з 01 січня 2020 року. Інших видів допомог та компенсацій не отримує. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В обґрунтування наявних у відповідача заперечень щодо позовних вимог [PERSON] - [PERSON] зазначав про наявність у нього інших утриманців. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів наявності у відповідача інших утриманців останнім, всупереч вимогам наведеної вище норми, суду не надано. Однак, в даному випадку судом враховано, що [PERSON] зобов`язаний судом до сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , в зв`язку із чим слід зменшити розмір аліментів, що мають стягуватись з нього на утримання позивача. Таким чином, вказана вимога підлягає до задоволення частково. Суд вважає за доцільне визначити стягувані з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, відповідно до ст.183 СК України у частці від заробітку (доходу) батька, оскільки саме такий порядок стягнення аліментів може бути визначено судом за заявою стягувача, та у твердій грошовій сумі - на утримання матері дитини, до досягнення дитиною трирічного віку, відповідно до ст.184 СК України, так як, відповідач не заперечує щодо такого порядку. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про можливість задоволення заявлених позивачем вимог, в даному випадку позивач звільняється від оплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір» - слід стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору за встановленими для даної категорії справ ставками судового збору. На підставі наведеного, ст.84, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: partial