Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

Позивач у листопаді 2021р. звернувся до Івано-Франківського міського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фіненс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального Міністерства юстиції Матієшин Наталія Дмитрівна про визнання виконавчого напису №7692 від 29.07.2021р. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову вказує, що 29.07.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис №7692 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фіненс» заборгованість за кредитним договором від 12.10.2006р., укладеного з ПАТ «Альфа-Банк» в сумі 19228.57 грн. за період з 18.01.2007р. по 02.03.2021р. Вважає виконавчий напис протиправним, тобто таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, оскільки кошти всі ПАТ «Альфа-Банк» були оплачені, а перед відповідачем жодних зобов`язань немає, жодних повідомлень про наявність заборгованості не отримував, момент настання вимоги настав ще 27.09.2007р., дізнався про стягнення з виконавчого провадження тільки 16.11.2021р. Ухвалою суду від 24.11.2021р. забезпечено позов у даній справі. Позивач просив розгляд справи без його участі. Відповідач двічі в судове засідання не з`явився, належним чином отримавши позов та ухвалу і виклики до суду (повістки), відзив на позов не подавав. Треті особи в судові засідання не з`явилися, окрім того приватний нотаріус просив розгляд справи здійснювати за його відсутності. Згідно вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.07.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис №7692 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фіненс» заборгованість за кредитним договором від 12.10.2006р., укладеного з ПАТ «Альфа-Банк», право вимоги боргу якого відступлено 27.09.2007р. ТОВ «Кредитні ініціативи», право вимоги боргу якого відступлено 18.12.2012р. ТОВ «Купер Прайс», право вимоги боргу якого відступлено 01.02.2021р. ТзОВ «Платінум Фіненс» в сумі 19228.57 грн. за період з 18.01.2007р. по 02.03.2021р. (а.с.36). Сторона позивача вважає виконавчий напис протиправним, тобто таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, оскільки кошти кредиту в сумі 13650грн. за зобов`язаннями перед ПАТ «Альфа-Банк» були оплачені за кредитним договором від 12.10.2006р., строк дії яких було встановлено до 13.10.2007р. (а.с.37-39). Про подальшу переуступку прав вимоги за кредитним договором від 12.10.2006р., укладеного з ПАТ «Альфа-Банк», право вимоги якого відступлено 27.09.2007р. ТОВ «Кредитні ініціативи», право вимоги якого відступлено 18.12.2012р. ТОВ «Купер Прайс», право вимоги якого відступлено 01.02.2021р. ТзОВ «Платінум Фіненс» позивача як він доводив перед судом не повідомлялось, жодних повідомлень про наявність заборгованості він не отримував, момент настання вимоги настав ще 2007р., на спростування цього відповідачем доказів не надано. Позивач дізнався про стягнення з виконавчого провадження тільки 16.11.2021р. (а.с.8). Суд погоджується з такими доводами сторони, оскільки саме нарахування боргу на підставі виконавчого напису не відповідає умовам самого кредитного договору, а отже заборгованість по оспорюваному напису нотаріуса, не є безспірною. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (далі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований за № 282/20595 зі змінами та доповненнями на час вчинення виконавчого напису (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону (зі змінами від 14.07.2020р.) визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років (визнано норми цієї статті такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 7-р(I)/2020 від 01.07.2020). Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Повноваження нотаріуса при розгляді питань вчинення виконавчих написів, в т.ч. вивчення питання безспірності заборгованості, висловлено у справі № 305/2082/14-ц, яка розглядалась Великою Палатою Верховного Суду 15 січня 2020 р. Так, в даному рішенні ВП ВС зазначено, що нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса, з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії, відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України «Про нотаріат»). Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (зі змінами) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, із моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014р. була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п. 1 Переліку). Отже, є підтвердженими доводи про те, що позивачу не повідомлено про переуступку прав вимоги від попереднього кредитора, заборгованість не є безспірною так як виходить за межі позовної давності (більше 14 років) оскільки іншого не спростовано відповідачем чи третьою особою приватним нотаріусом. Окрім того, складові суми заборгованості також не зазначені у виконавчому написі. За таких обставин, в сукупності оцінених всіх доказів та того, що позивач обґрунтував доводи позову, суд приходить до висновку, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з недотриманням вимог чинного законодавства (ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999р.), у зв`язку із чим, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Крім того, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати - судовий збір за подачу позову 908.00грн. та 454.0грн. за забезпечення позову (а.с.20,21). На підставі вище викладеного та

Outcome: approved