Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив (з урахуванням змін підстав позову) розірвати договори довічного утримання від 07.03.2018, укладені між ним та [PERSON] , посвідчені 07.03.2018 приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріального округу Цибульською Л.М. та зареєстровані в реєстрі за №№ 127, 129;припинити та зняти заборони відчуження, накладені нотаріусом 07.03.2018 у зв`язку із посвідченням вказаних вище договорів довічного утримання; визнати за ним право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та на земельну ділянку призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0585 га., кадастровий номер 3510600000:50:065:0001, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтував тим, що між ним та [PERSON] 07.03.2018 укладений нотаріально посвідчений договір довічного утримання, зареєстрований в реєстрі за №127, відповідно до умов якого він передав у власність [PERSON] належний йому житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім того, між ним та [PERSON] 07.03.2018 укладений нотаріально посвідчений договір довічного утримання, зареєстрований в реєстрі за №129, відповідно до умов якого він передав у власність [PERSON] належну йому земельну ділянку призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0585 га., кадастровий номер 3510600000:50:065:0001, що знаходиться за вказаною вище адресою. За умовами цих договорів він передав у власність [PERSON] зазначене майно, що належало йому на праві приватної власності, а [PERSON] взамін зобов`язався довічно його утримувати. Проте, [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцями після його смерті є син [PERSON] , дружина [PERSON] та мати [PERSON] , до яких перейшли всі обов`язки за вказаними вище договорами довічного утримання. Однак умови таких договорів спадкоємці померлого не виконують, після смерті [PERSON] до нього вони жодного разу не приходили, життям не цікавилися, жодної допомоги не надавали, при тому, що він її потребує внаслідок похилого віку та поганого стану здоров`я. Дружина померлого одразу повернула йому оригінали договорів, повідомивши, що обов`язки по виконанню цих договорів виконувати не буде. Крім того, відповідачі написали офіційну заяву, в якій відмовилися від виконання умов договорів довічного утримання. Оскільки від прийняття спадщини відповідачі не відмовилися, тому підстави вважати, що договори довічного утримання є припиненими, відсутні. З огляду на вказані обставини, він звернутися до суду з даним позовом про розірвання договорів довічного утримання внаслідок невиконання набувачами своїх обов`язків із застосуванням правових наслідків їх розірвання. Позивач в судове засідання не з`явився, однак його представник подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої пред`явлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, проте подали суду заяви, в яких позовні вимоги визнали в повному обсязі та не заперечували щодо їх задоволення, справу просили розглядати без їх участі. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, пояснення щодо позову не подала. Дослідивши матеріали справи та заяви сторін, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] 07.03.2018укладений договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріального округу Цибульською Л.М. та зареєстрований в реєстрі за №127. За цим договором позивач (відчужувач) передав у власність [PERSON] (набувачу) належний йому на праві приватної власності житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Натомість, [PERSON] , як набувач за вказаним договором, зобов`язався довічно повністю утримувати позивача і залишити в його безоплатне довічне користування одну житлову кімнату розміром 17,6 кв.м. Матеріальне забезпечення з утримання (догляду), яке щомісячно має надаватися позивачу, оцінюється сторонами в сумі двох мінімальних розмірів пенсії за віком щомісячно. У зв`язку з посвідченням цього договору, приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріального округу Цибульською Л.М.07.03.2018 накладено заборону відчуження зазначеного вище житлового будинку до припинення чи розірвання цього договору, зареєстровану в реєстрі за №128, в реєстрі заборон за №1. Також, між позивачем та [PERSON] 07.03.2018укладений договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріального округу Цибульською Л.М. та зареєстрований в реєстрі за №129. За цим договором позивач (відчужувач) передав у власність [PERSON] (набувачу) належну йому на праві приватної власності земельну ділянку призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0585 га., кадастровий номер 3510600000:50:065:0001, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Натомість, [PERSON] , як набувач за вказаним договором, зобов`язався довічно повністю утримувати позивача, матеріальне забезпечення з утримання (догляду), яке щомісячно має надаватися позивачу, оцінюється сторонами в сумі двох мінімальних розмірів пенсії за віком щомісячно. У зв`язку з посвідченням вказаного договору, приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріального округу Цибульською Л.М.07.03.2018 накладено заборону відчуження зазначеної вище земельної ділянки до припинення чи розірвання цього договору, зареєстровану в реєстрі за №130, в реєстрі заборон за №2. Відповідно до ст.ст.744, 748 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до статті 334 цього Кодексу. Реєстрація права власності на ім`я [PERSON] на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та на земельну ділянку площею 0,0585 га., кадастровий номер 3510600000:50:065:0001, розташовану за вказаною адресою, на підставі договорів довічного утримання відбулася 07.03.2018. Набувач [PERSON] помер [INFO] в м.Кропивницький, про що складено відповідний актовий запис №124, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 23.02.2021 Знам`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Після смерті [PERSON] державним нотаріусом Знам`янської міської державної нотаріальної контори Кіровоградської області 18.08.2021 заведена спадкова справа №130/2021. Заява про прийняття спадщини надійшла від сина померлого - [PERSON] (відповідача у справі), інші спадкоємці відсутні. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Згідно з нотаріально посвідченою заявою відповідачів від 28.09.2021, що приєднана до матеріалів даної справи, останні відмовилися від догляду за позивачем та просять укладені договори довічного утримання розірвати. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.749 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Відповідно до ст.750 ЦК України набувач може бути зобов`язаний забезпечити відчужувача або третю особу житлом у будинку (квартирі), який йому переданий за договором довічного утримання (догляду). У цьому разі в договорі має бути конкретно визначена та частина помешкання, в якій відчужувач має право проживати. У спірних договорах довічного утримання (догляду) було визначено сторонами, що [PERSON] зобов`язується забезпечити позивача житлом, шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у відчужуваному житловому будинку та користування земельною ділянкою. В обох сторін є право користування допоміжними приміщеннями, спорудами, господарсько-побутовими будівлями та земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок. Також сторонами обумовлено, що набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача щоденним триразовим харчуванням; надавати необхідні побутові послуги; забезпечувати належними лікувальними засобами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.525 ЦК України). Статтею 757 ЦК України визначені правові наслідки смерті набувача, відповідно до якої обов`язки набувача за договором довічного утримання (догляду) переходять до тих спадкоємців, до яких перейшло право власності на майно, що було передане відчужувачем. Якщо у набувача немає спадкоємців або вони відмовилися від прийняття майна, переданого відчужувачем, відчужувач набуває право власності на це майно. У цьому разі договір довічного утримання (догляду) припиняється. Статтями 1216, 1218, 1220 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Набувач за договорами довічного утримання (догляду) [PERSON] заповіту за життя не склав, тому спадкування його прав та обов`язків здійснювалося за законом. Відповідно до статей 1261, 1268, 1269 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; малолітня, неповнолітня особа вважаються такими, що прийняли спадщину; в іншому випадку спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Аналіз статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, реалізувавши які спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває право на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права власності на нерухоме майно - право розпорядження ним. Приймаючи до уваги вище зазначене, суд приходить до переконання, що відповідач [PERSON] , який у належний спосіб прийняв спадщину після смерті [PERSON] набув право власності, хоча і в обмеженому обсязі, на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та на земельну ділянку площею 0,0585 га., кадастровий номер 3510600000:50:065:0001, розташовану за вказаною адресою. А відтак, до нього перейшли обов`язки набувача за договорами довічного утримання (догляду). Відсутність у відповідача [PERSON] свідоцтва про право власності на спадщину лише обмежує його в розпорядженні нерухомим майном. Таким чином, звернувшись 18.08.2021 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадкового майна, яке залишилося після смерті батька відповідач [PERSON] заявив своє право на спадщину, до складу якої входять не тільки права спадкодавця, але і його обов`язки. Отже, [PERSON] свідомо прийняв рішення про прийняття усіх прав та обов`язків, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто, до [PERSON] крім прав на спадкове майно, яке залишилося після смерті його батька, з часу відкриття спадщини перейшли ще й його обов`язки за договорами довічного утримання (догляду). Разом з цим, судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не є спадкоємцями померлого [PERSON] , а тому до них не перейшли обов`язки набувачів за договорами довічного утримання (догляду), а відтак вони є неналежними відповідачами у даній справі. Відповідно до п.1 ч.1 ст.755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Згідно з ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Пунктом 3.1.2 спірних договорів передбачено, що відчужував має право вимагати розірвання договору у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків. Позивач, звертаючись з позовом до суду зазначав, що відповідач [PERSON] належним чином не виконує свої обов`язки по договорам довічного утримання, а тому вони мають бути розірвані. Відповідач [PERSON] в свою чергу не заперечував щодо задоволення позовних вимог, надав суду нотаріально посвідчену заяву, відповідно до якої відмовився від догляду за позивачем та просив укладені договори довічного утримання розірвати. Таким чином, судом встановлено факт невиконання відповідачем своїх обов`язків по спірним договорам довічного утримання (догляду), об`єктивних, належних та допустимих доказів виконання [PERSON] зобов`язань і надання послуг за договорами довічного утримання суду не надано. З огляду на викладене та враховуючи, що відповідач [PERSON] не виконує передбачені договорами довічного утримання (догляду) обов`язки по утриманню позивача, що підтверджено останнім та не заперечується відповідачем [PERSON] , у зв`язку з чим позивач як сторона договорів (відчужувач) значною мірою позбавлений того, на що він розраховував при їх укладенні, тобто порушення умов договорів є істотними, тому суд вважає, що договори довічного утримання (догляду) від 07.03.2018 мають бути розірвані із застосуванням наслідків, передбачених законодавством. На підставі ст.756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання відчужувача, не підлягають поверненню. Відповідно до ч.2 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Отже, правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане. До передачі набувачу майна, житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належав позивачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Знам`янської міської ради депутатів трудящих 21.03.1978 за №494, зареєстрованого Олександрійським бюро технічної інвентаризації 21.03.1978, про що зроблено запис в Реєстровій книзі 21 за номером запису 4104, на підставі якого право власності позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про право власності 25172915 та реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1502960735106. Земельна ділянка призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0585 га., кадастровий номер 3510600000:50:065:0001, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , до передачі набувачу майна належала позивачу на праві власності згідно з державним актом серії КР №076227 на право власності на земельну ділянку, виданого Знам`янською міською радою 11.08.2008, на підставі якого право власності позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про право власності 25172603 та реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1502941835106. На підставі договорів довічного утримання від 07.03.2018, укладених між позивачем та [PERSON] , посвідчених 07.03.2018 приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріального округу Цибульською Л.М. та зареєстрованих в реєстрі за №№ 127, 129, 07.03.2018 відбулася реєстрація права приватної власності на ім`я набувача [PERSON] на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (номер запису про право власності 25176550), та на земельну ділянку площею 0,0585 га., кадастровий номер 3510600000:50:065:0001, розташовану за вказаною адресою (номер запису про право власності 25177561). Відомості щодо заборони відчуження вказаного вище нерухомого майна, накладені 07.03.2018 у зв`язку з посвідченням спірних договорів приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріального округу Цибульською Л.М. та зареєстровані в реєстрі за №№ 128, 130 та в реєстрі заборон за №№ 1, 2, були внесені до реєстру за реєстраційними номерами записів обтяження 25178376 та 25178142 відповідно. Відповідно до ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі, зокрема, судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. З огляду на те, що договори довічного утримання (догляду) від 07.03.2018 підлягають розірванню із застосуванням наслідків, передбачених законодавством, відтак позивачу слід повернути передане набувачу майно шляхом визнання права власності з припиненням та зняттям обтяжень у вигляді заборони на вказане вище нерухоме майно, а тому позовні вимоги до [PERSON] підлягають задоволенню. Разом з цим, позивачем позовні вимоги заявлені до трьох відповідачів, спадкоємців набувача за спірними договорами довічного утримання (догляду) - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Проте, як встановлено судом, відповідачі [PERSON] та [PERSON] не є спадкоємцями померлого [PERSON] , а тому до них не перейшли обов`язки набувачів за договорами довічного утримання (догляду), а відтак суд вважає, що вони є неналежними відповідачами у даній справі, а тому у задоволенні позовних вимог щодо них слід відмовити.

Outcome: partial