Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «АССІСТО», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов обгрунтований наступними обставинами. 26.04.2007 року між позивачем та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (ПАТ «ВІЕЙБІ БАНК») було укладено Кредитний договір про надання споживчого кредиту № 115/07ф, у вигляді грошових коштів у розмірі 81180 доларів США. Позивач вказала, що ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» скористався своїм правом на пред`явлення вимог до позичальника про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором та звернувся до суду. 08.11.2010 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси з [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» було стягнуто 771296 грн. 72 коп. заборгованості за кредитним договором, на виконання якого 28.02.2011 року Приморським судом м. Одеси було видано виконавчий лист № 2-7996, який було пред`явлено для виконання до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції. Також, позивач стверджує, що 08.11.2016 року Уповноважена особа ФГВФО на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №115/07ф, від 26.04.2007 року, в сумі 1180785 грн. 65 коп., але рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 29.07.2019 року, по справі № 500/6095/16-ц, провадження № 2/500/920/19 у задоволенні позовних вимог було відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 10.09.2019 року. Як вказує позивач, 30.06.2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 65935304, щодо примусового виконання виконавчого напису № 3005, від 09.03.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В.. На думку позивача, оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та законодавства України, а також строків вчинення виконавчих написів оскільки право вимоги у стягувача, а саме ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» виникло з моменту набрання законної сили рішення Приморського районного суду м. Одеси, від 08.11.2010 року, по справі № 2-7996/10. Також, позивач вказала, що саме з цієї дати - право банку, а також усіх його правонаступників на отримання процентів за кредитним договором припинилось, оскільки рішенням суду було вирішено спір щодо всіх боргових зобов`язань позивача за кредитним договором № 115/07ф, від 26.04.2007 року. Позивач вказує, що у оскаржуваному виконавчому написі №3005 зазначено що стягнення заборгованості проводиться за період з 25.03.2020 року по 05.03.2021 року та заборгованість складає 4 877 630,88, що, на її думку, здійснено з пропуском трирічного строку, протягом якого відповідач міг звернутися до нотаріусу із заявою про вчинення виконавчого напису. Також, позивач вказала, що кредитний договір про надання споживчого кредиту №115/07ф, від 26.04.2007 року, по якому право вимоги було відступлене ТОВ «Фінансова компанія «АССІСТО» був складений у простій письмовій формі і не був посвідчений нотаріально, у зв`язку з чим нотаріус не мав право вчиняти виконавчий напис. Окрім того, як вказала позивач, на момент вчинення виконавчого напису нотаріус не переконався, чи дійсно позивач мала безспірну заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «АССІСТО» та, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, а також не переконався у факті отримання нею повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості. Враховуючи викладене, позивач просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3005, вчинений 09.03.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем, щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «АССІСТО» заборгованості у загальному розмірі 4877630,88 (чотири мільйони вісімсот сімдесят сім тисяч шістсот тридцять) грн. 88 коп. Позивач у відкрите судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву про розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Крім того, до канцелярії суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись, зокрема, на норми ЗУ «Про нотаріат». Представник відповідача вказав, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості позивача. Окрім того, як вказав представник відповідача, в оспорюваному виконавчому написі заборгованість можна вважати безпірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначила жодної обставини, яка б свідчила про протилежне, а тому просив в задоволенні позову відмовити (а.с.81-86). Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Ю.С. у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутність не подав. Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не подав. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши позовну заяву, відзив на позов, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності приходить до наступного висновку. На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 26.04.2007 року між [PERSON] та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» було укладено кредитний договір № 115/07ф, згідно якого, позивач отримала кредит у розмірі 81180 доларів США строком до 25 квітня 2027 року із сплатою 13 відсотків річних (а.с.32-37). Рішенням Приморського районного суду міста Одеси, від 08.11.2010 року по справі № 2-7996/10 з [PERSON] було стягнуто 771296 грн. 72 коп. заборгованості за кредитним договором № 115/07ф (а.с.13). На виконання вказаного рішення суду, 28.02.2011 року Приморським судом м. Одеси видано виконавчий лист № 2-7996, який було пред`явлено для виконання до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (а.с.14). 16.03.2012 року постановою № В-7/37 головного державного виконавця Першого приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Коземір О.С. року виконавчий документ № 2-7996 повернуто стягувачу, у зв`язку з відмовою залишити за собою майно боржника не реалізоване під час виконання рішення, скасовано постанову про арешт майна боржника, виконавче провадження припинено.(а.с.15). 29.07.2019 року рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області по справі № 500/6095/16-ц у задоволенні позовних вимог Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №115/07ф, від 26.04.2007 року, в сумі 1180785 грн. 65 коп., було відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 10.09.2019 року (а.с.22-25). З огляду на наведене, суд погоджується з твердженнями позивача та приходить до висновку, що з моменту набрання рішенням Приморського районного суду м. Одеси, від 08.11.2010 року, по справі № 2-7996/10 законної сили, право банку, а також усіх його правонаступників на отримання процентів за кредитним договором припинилось, оскільки рішенням суду було вирішено спір щодо всіх боргових зобов`язань позивача за кредитним договором № 115/07ф, від 26.04.2007 року. Згідно до виконавчого напису № 3005, вчиненого Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем, від 09.03.2021 року, ТОВ «ФК «АССІСТО» є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (а.с.29). Посилаючись на вказане, Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем, вчинено виконавчий напис № 3005 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «АССІСТО» заборгованості, що виникла за кредитним договором №115/07ф, від 26.04.2007 року, укладеним між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] . Зі змісту виконавчого напису вбачається, що стягнення заборгованості проводиться за період з 25.03.2020 р. по 05.03.2021 р. та складає 4 876 130,88 (чотири мільйона вісімсот сімдесят шість тисяч сто тридцять гривень 88 копійок) в тому числі: - прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 1 832 606,45 (один мільйон вісімсот тридцять дві тисячі шістсот шість гривень 45 копійок). - сума заборгованості за відсотками та комісіями складає 3 043 524,42 (три мільйони сорок три тисячі п`ятсот двадцять чотири гривні 42 копійки) (а.с.29). 30.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65935304, щодо примусового виконання виконавчого напису № 3005, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем, від 09.03.2021 року (а.с.26-27). Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. У абзаці 3 пункту 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року N 20/5, вказано, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Згідно із пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року N1172 для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду, від 21 лютого 2018 року у справі № 910/5226/17. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду, від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Як вбачається з матеріалів справи, оскаржений виконавчий напис, вчинений нотаріусом 09.03.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Також, судом встановлено, що укладений 26.04.2007 року Кредитний договір між «Всеукраїнський акціонерний банк» (ПАТ «ВІЕЙБІ БАНК») та [PERSON] про надання споживчого кредиту №115/07ф, не був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір, в розмірі 908,00 грн. (а.с.9), а також судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн. (а.с.48), тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved