Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

08.11.2021 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з вищевказаною позовною заявою на обгрунтування якої зазначено, що 14.11.2007 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит, за умовами якого відповідач отримав від Банку кредит у розмірі 50000 грн. на поліпшення житлових умов терміном до 14.11.2027 pоку та зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Разом з тим, [PERSON] не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, а тому у нього станом на 20.10.2021 року виникла заборгованість перед АТ КБ «Приватбанк» в загальному розмірі 20769.89 грн., яка складається з: 11708.52 грн. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 7303.22 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1758.15 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Враховуючи наведене, просить суд стягнути із [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» 20769.89 грн. заборгованості та судові витрати по справі. 09.12.2021 року представником відповідача було подано до суду відзив на позовну заяву в обгурнтування якого останній зазначив, що наданий стороною позивача розрахунок заборгованості є неналежним доказом у справі, оскільки такий не містить усіх обставин сплати його довірителем коштів на виконання взятих на себе зобов`язань. При цьому, [PERSON] повністю виконав свої кредитні зобов`язання перед АТ КБ «Приватбанк». У свою чергу, заявлена вимога в частині стягнення пені заявлена із пропуском встановлених строків позовної давності. Враховуючи наведене, у задоволенні позову просить відмовити. 28.12.2021 року від АТ КБ «Приватбанк» надійшла відповідь на відзив на позовну заяву в якій зазначено, що розрахунок заборгованості Банку проведений автоматизованою системою станом на 20.10.2021 року і в такому достовірно відображено та враховано всі фінансові зобов`язання боржника за умовами договору, а також здійснені боржником платежі на його виконання. Також, жодних належних доказів виконання взятих на себе зобов`язань за Договором про іпотечний кредит від 14.11.2007 року в повному обсязі [PERSON] та його представником не надано, а довідка від 22.08.2017 на яку посилається сторона відповідача, як на підставу погашення спірної заборгованості є неналежним доказом, оскільки вона не містить жодних відомостей про погашення заборгованості в повному обсязі або посилань щодо розірвання договору. Поряд з тим, підстав для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені, оскільки порушення зобов`язання триває, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Станом на дату постановлення даного судового рішення від [PERSON] чи його представника заперечення на відповідь на відзив не надходили, а тому суд вирішив за можливе провести розгляд справи по суті. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 14.11.2007 року уклали кредитний договір № ROMWGI0000001515, за умовами якого Банк зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 50000 грн. на термін до 14.11.2027 року, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору. У свою чергу, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором № ROMWGI0000001515. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним Договором не виконав. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором, (ст. ст. 626, 628, 1048 ЦК України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. (ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України) Протягом строку дії договору, кредитор здійснює нарахування відсотків відповідно до погоджених сторонами в договорі умов, в свою чергу у боржника є обов`язок виконати вимоги кредитора сформовані виходячи з умов договору, який є обов`язковими для виконання сторонами. У відповідності з п. п. 2, 5 кредитного договору: «Розрахунок відсотків здійснюється з дати списання коштів з позичкового рахунку, до дати повного погашення кредиту. Відсотки розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів користування Кредитом - 360 днів у році» Враховуючи вищевикладене, згідно з умовами договору сторони погодили, що відсотки нараховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, а тому з урахуванням правових позицій ВСУ та Постанов ВП ВСУ сторони погодили сплату відсотків до повного повернення суми кредиту. Статтями 509, 526, 527, 629 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (виконати роботу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідач повинен виконати свої зобов`язання належним чином, згідно до умов договору (ст. 526 ЦК України), до того ж, у відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно до п. 10.1 кредитного договору даний договір діє до повного виконання зобов`язань сторонами. Обов`язок Позичальника є повернення позики, позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. У розрахунку заборгованості, крім загальної суми заборгованості, зазначаються: періоди здійснення погашення заборгованості за Кредитним договором; періоди та на яку суму зменшувалось сальдо за кредитом (тіло кредиту); період (кількість днів знаходження кредиту на прострочені) виникнення прострочення за тілом кредиту та її розмір; розмір відсоткової ставки, яка нараховується за користування кредитними коштами; розмір пені, що нараховується за невиконання умов кредитного договору та період (кількість днів за які нараховувалась пеня); період за який здійснювалося погашення Відповідачем відсотків та їх розмір; розмір та період нарахування відсотків на поточну заборгованість та прострочену заборгованість (з зазначенням періоду виникнення прострочення); загальна заборгованість за відсотками. Згідно до Додатку 1 Загальна Вартість кредиту до кредитного договору вказано, шо сума відсотків яка підлягає оплаті складає 109864 грн. Відповідачем не надано жодного належного доказу на підтвердження сплати зазначених коштів. Крім того, із розрахунку заборгованості вбачається, шо Позичальник неодноразово порушував зобов`язання за договором, а тому йому окрім відсотків за порушення зобов`язання нараховується ще й пеня. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 України наслідками порушення Відповідачем зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відтак, Банком були надані належні докази щодо наявного розміру заборгованості Відповідача за Кредитним договором, з урахуванням проведеного розрахунку заборгованості, зарахування всіх сплачених Позичальником платежів в рахунок погашення кредитної заборгованості. У свою чергу, довідка від 22.08.2017 року на яку посилається Відповідач, як на підставу погашення кредитної заборгованості є неналежним доказом, оскільки така не містить жодних відомостей про погашення [PERSON] заборгованості в повному обсязі або ж обставин щодо розірвання договору, а також вона видана щодо іншого кредитного договору, який не є предметом даного спору. При цьому, розрахунок, який здійснив відповідач не є належним доказом, тому що останній немає спеціальних знань для здійснення такого розрахунку. Більш того, згідно ст. 103 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо суд призначає експертизу у справі. Відповідачем не доведено, що останній має спеціальні знання для здійснення такого розрахунку заборгованості. Судово-бухгалтерської експертизи з метою з`ясування питання наявності або відсутності заборгованості Відповідача за кредитним договором не проводилась, а тому підстави вважати наданий Банком розрахунок заборгованості неналежним відсутні. Поряд з тим, розрахунок заборгованості Банку проведений автоматизованою системою станом на 20.10.2021 року і в ньому відображено та враховано всі фінансові зобов`язання боржника за умовами договору, а також здійсненні боржником платежі на його Виконання. Відповідач станом на 20.10.2021 року має заборгованість - 20769,89 грн., яка складається з наступного: 11708.52 грн. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 7303.22 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1758.15 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; Розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в певні періоди часу. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів Відповідача - всі проведені операції. Виписка є первинним бухгалтерським документом. Відповідно до ст. ст. 629, 525, 612 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази погашення кредитної заборгованості за договором. Враховуючи норми закону та докази що містяться в матеріалах справи можна дійти висновку, що правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті. Щодо застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Підстав для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені немає, оскільки порушення зобов`язання триває, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості є обгрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Із наведеного слідує, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 2270 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved