Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що КП «Білоцерківтепломережа» (теплопостачальна організація) є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідачі не сплачують кошти за надані послуги з опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами, в зв`язку з чим за відповідачами рахується заборгованість перед КП «Білоцерківтепломережа» в сумі 20 322 грн. 10 коп., за період з 01.10.2016 року по 01.10.2021 року, сума на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів - 4396 грн.80 коп., та трьох відсотків річних в розмірі - 1602 грн.32 коп. Відповідачі добровільно не сплачують кошти за отримані послуги, в травні 2021 року на адресу відповідачів було направлено претензію про сплату в добровільному порядку суми заборгованості, та 25.02.2019 року між відповідачем [PERSON] та КП БМР «Білоцерківтепломережа» було укладено договір про надання розстрочки по виплаті бору, але зобов`язання не виконані в повному обсязі, а тому позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно вказану суму боргу та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 08.12.2021 року було відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без участі представника, вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали суду заяви, в яких просили провести розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що по особовому рахунку № [NUMBER] , який відкрито Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» по квартирі [ADDRESS] рахується заборгованість за послуги з опалення та гарячого водопостачання перед КП БМР «Білоцерківтепломережа», за період з 01.10.2016 року по 01.10.2021 року, в сумі 20 322 грн. 10 коп., що слідує з розрахункового листа абонента, наданого позивачем, а також, розрахунку суми на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів - 4396 грн.80 коп., та трьох відсотків річних в розмірі - 1602 грн.32 коп. Відповідно до наявних у справі відомостей з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання, відповідач [PERSON] зареєстрований за вказаною вище адресою, відповідач [PERSON] не зареєстрована в даній квартирі (а.с.24,25). Згідно особового рахунку № [NUMBER] , між відповідачем [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] та КП «Білоцерківтепломережа» було укладено Договір про надання послуги з централізованого опалення та підігріву води. (а.с.6,7) З матеріалів справи вбачається, що 17.05.2021 року на адресу відповідачів було надіслано претензію про наявність заборгованості з вимогою сплатити в добровільному порядку, яка залишилася без задоволення.(а.с. 8). З матеріалів справи вбачається, що 25.02.2019 року між [PERSON] та КП «Білоцерківтепломережа» було укладено Договір про надання розстрочки по виплаті богу з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води за №976 (а.с.9). Згідно вказаного договору споживач зобов`язувалась виплатити існуючу заборгованість, але зобов`язання не виконала в повному обсязі. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. Згідно частини першої статті 9 даного Закону - споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 14.02.2018 у справі № 462/6393/15-ц. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1,2 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Згідно з вимогами статті 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Таким чином, з відповідачів, які не сплачували кошти за отримані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, у повному обсязі, потрібно стягнути солідарно заборгованість за період з 01.10.2016 року по 01.10.2021 року в сумі 26 321,22 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2 270,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 1801, яке міститься у матеріалах справи, який підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у рівних частинах, а саме по 1135,00 грн. з кожного.

Outcome: approved