Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, яку уточнила та просить встановити факт народження дитини жіночої статі [PERSON] , яка народилась [INFO] на тимчасово окупованій території України у місті Севастополі, Автономна Республіка Крим, Україна, від батьків: матері - [PERSON] , [INFO] , громадянки України, та батька - [PERSON] , [INFO] , громадянина Російської Федерації. Вимоги заяви обґрунтовує тим, що [INFO] у м. Севастополь, АР Крим, яка на даний час окупована, у державній бюджетній установі охорони здоров`я Севастополя «Міська лікарня №1 імені М.І. Пірогова» у неї народилася дитина жіночої статі - [PERSON] . Оскільки народження дитини сталось на частині території АР Крим, м. Севастополя, яка з 2014 року та до теперішнього часу вважається окупованою територією України, свідоцтво про народження, родовий сертифікат, якими підтверджується факт народження дитини, оформлено та видано незаконним місцевим органом, який підпорядковується РФ. При зверненні 27.01.2022 до Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бердянському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини, оскільки медичні документи, оформлені медичними закладами, які розташовані на тимчасово неконтрольованій території. Свідоцтво про народження дитини видане на території АР Крим зразка РФ є недійсним. Довідка про народження дитини, видана компетентною установою України, відсутня. Встановлення факту народження дитини необхідно їй для державної реєстрації народження, отримання свідоцтва про народження дитини у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, який розташований на підконтрольній українській владі території. В судове засідання сторони не з`явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: заявник підтримує вимоги заяви; представник заінтересованої особи, проти вимог заяви не заперечує (а.с.21,22). Матеріалів справи достатньо для розгляду справи за відсутності сторін, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного. До суду з заявою про встановлення факту народження дитини звернулася [PERSON] , [INFO] , громадянка України (а.с.10-11). Згідно з свідоцтвом про шлюб, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 03 серпня 2012 року, місце реєстрації шлюбу: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис № 471 (а.с.16). Згідно з свідоцтвом про народження, [PERSON] народилася [INFO] в м. Севастополь, відомості про батьків: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.13). У родовому сертифікаті серії [NUMBER] Державної бюджетній установі охорони здоров`я Севастополя «Міська лікарня №1 імені М.І. Пірогова» вказано, що [PERSON] [INFO] о 15.12 годині народила дитину жіночої статі (а.с.14). 27.01.2022 Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бердянському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) видано [PERSON] відмову у проведенні державної реєстрації народження дитини жіночої статі, народженої [INFO] в м. Севастополь АР Крим, оскільки відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 3 ст. 9 цього Закону, є недійсним і не створює правових наслідків. У зв`язку з чим для державної реєстрації народження дитини заявнику було запропоновано звернутися до суду із заявою про встановлення факту народження дитини (а.с.17). З даних паспорту громадянина Російської Федерації, виданого 06.07.2019 УМВС Росії по м. Севастополю на ім`я [PERSON] вбачається, що він зареєстрований 31.08.2004 в [ADDRESS] (а.с.12). Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» від 15 квітня 2014 року, територія Автономної Республіки Крим визначається тимчасово окупованою територією. Зі змісту ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Отже, документ, що підтверджує факт народження дитини заявника - свідоцтво про народження, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополь на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, є нікчемним і не створює правових наслідків відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до правил ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Статтею 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Разом з тим, вирішуючи дану справу, суд бере до уваги Інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VІІІ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особина тимчасово окупованій території України», в якому містяться роз`яснення стосовно того, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку ст. 257-1 ЦПК України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Згідно ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для державної реєстрації народження дитини. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Таким чином в судовому засіданні знайшов підтвердження факт народження дитини жіночої статі - [PERSON] у [PERSON] . З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянами України свідоцтва про народження дитини, виданого державним органом України. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині щодо встановлення факту народження.

Outcome: approved