Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що вона є власником Ѕ частини квартири за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Вказана Ѕ частка квартири належала її батьку в порядку спадкування за законом після смерті його матері (її бабусі) [PERSON] , яка померла [INFO] . Інша Ѕ частини вказаної квартири належить відповідачу [PERSON] , тітці позивачки, яка успадкувала частку у праві власності на квартиру після смерті її матері [PERSON] . Позивачка зазначає, що відповідачка за вищезазначеною квартирою не проживає, не утримає, платежі за комунальні послуги не сплачує, не підтримує її технічний стан, а також не виявляє бажання її утримувати та нести матеріальні витрати. На її дзвінки тітка не відповідає, відносини не підтримує, під час останнього спілкування повідомила, що нічого робити відносно квартири не бажає, на територію України категорично приїжджати відмовляється, в результаті чого виникла велика заборгованість зі спати комунальних послуг. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить суд встановити наступний порядок користування квартирою за адресою: [ADDRESS] : - визнати за нею право користування кімнатами № 2 площею 15,2\~кв.м та № 5 площею 9,3\~кв.м; - визнати за [PERSON] право користування кімнатою № 6 площею 17,0\~кв.м; - у спільному користуванні залишити кухню площею 9,6 кв.м, коридор площею 11,9 кв.м, ванну кімнату площею 2,5 кв.м, туалет площею 1,0 кв.м. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 31 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 18\~травня 2021 року. Зупинено провадження у даній справі до отримання відповіді на судове доручення про надання правової допомоги. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 травня 2021 року поновлено провадження у справі. 18 травня 2021 року протокольною ухвалою суду підготовче судове засідання відкладено до 24\~червня 2021 року у зв`язку з невиконанням судового доручення та відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи. 24 червня 2021 року протокольною ухвалою суду підготовче судове засідання відкладено до 27\~липня 2021 року у зв`язку з невиконанням судового доручення та відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи. 27 липня 2021 року протокольною ухвалою суду підготовче судове засідання відкладено до 30\~вересня 2021 року у зв`язку з невиконанням судового доручення та відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30 вересня 2021 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду на 21\~грудня 2021 року. 25 жовтня 2021 року від компетентного суду Російської Федерації на виконання судового доручення про вручення документів надійшли письмові заперечення відповідачки [PERSON] , в яких вона просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та просить не стягувати з неї судові витрати у зв`язку з її тяжким матеріальним станом, а також наявними проблемами зі здоров`ям, При цьому, зазначає, що за станом її здоров`я її більше влаштовує такий порядок користування квартирою, де їй буде виділено у користування 2 кімнати площею 15,2\~кв.м та площею 9,3\~кв.м, а позивачці залишити у користуванні кімнату площею 17,0\~кв.м (а.с. 113-115). 21 грудня 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 24 січня 2022 року у зв`язку з витребуванням доказів по справі. В судове засідання учасники справи не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Представник позивача [PERSON] адвокат Бондар В.М. подав заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] про причини неявки суд не повідомила, у поданому раніше до суду клопотанні просила відкласти судовий розгляд на невизначену дату, оскільки вона проживає в іншій державі. Однак, суд зауважує, що вказане клопотання не відповідає вимогам закону, цілям та завданням цивільного судочинства, тому не підлягає задоволенню. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] за життя належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). [INFO] [PERSON] помер і спадкоємицею майна після його смерті у вигляді Ѕ частини квартири, що знаходиться в [ADDRESS] стала його дружина [PERSON] (а.с. 8, 10). [INFO] померла [PERSON] (а.с. 10). Після її смерті відкрилася спадщина, яку в установленому законом порядку прийняли її син [PERSON] та дочка [PERSON] , відповідачка по справі, звернувшись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини (а.с. 167-177). [INFO] помер [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 листопада 2018 року спадкоємицею майна після смерті [PERSON] , яке складається з Ѕ частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є його дочка [PERSON] , позивачка по справі (а.с. 18). За даними технічного паспорта на квартиру за адресою: [ADDRESS] спірна квартира є трикімнатною, житловою площею 41,5 кв.м, в тому числі: 1-а кімната 15,2 кв.м, 2-а кімната 9,3 кв.м, 3-тя кімната 17,0 кв.м, кухня 9,6 кв.м, коридор 11,9 кв.м, ванна 2,5 кв.м, туалет 1,0\~кв.м. Загальна площа квартири 69,37 кв.м (а.с. 12-13). Згідно з довідкою управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради у квартирі за адресою [ADDRESS] особи не зареєстровані (а.с. 14). Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Вказана норма регулює порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. При встановленні порядку користування нерухомим майном кожному із співвласників передається в користування конкретна частина нерухомості, виходячи із його частки в праві спільної власності. Разом з тим, виділені у користування приміщення можуть бути і неізольовані і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно. Встановлення співвласниками порядку користування квартирою з виділенням конкретних приміщень в натурі, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюються в об`єкт самостійної власності кожного з них. Вирішуючи позовні вимоги в частині встановлення порядку користування спірною квартирою, суд виходить з того, що [PERSON] дійсно належить Ѕ частина квартири [ADDRESS] , яка складається з 3-х житлових кімнат житловою площею 41,5\~кв.м, загальною площею 69,37 кв.м (а.с. 12-13, 15). Іншим співвласником вказаної квартири у розмірі Ѕ частки є відповідач [PERSON] . Таким чином, у користування сторонам необхідно виділити максимально адекватні розміру їх часток у праві власності на квартиру [ADDRESS] жилі приміщення, а саме: - визнати за [PERSON] право користування кімнатами № 2 площею 15,2\~кв.м та № 5 площею 9,3 кв.м; - визнати за [PERSON] право користування кімнатою № 6 площею 17,0\~кв.м; - у спільному користуванні залишити кухню площею 9,6 кв.м, коридор площею 11,9\~кв.м, ванну кімнату площею 2,5 кв.м, туалет площею 1,0 кв.м. На думку суду, вказаний порядок користування спільною квартирою найбільше враховує баланс інтересів кожного зі співвласників, оскільки судове рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно та не порушує їх прав, як власників. Заперечення відповідачки з приводу того, що їй необхідно виділити у користування 2 житлові кімнати меншими площами, а позивачці, навпаки, 1 житлову кімнату більшою площею суд не приймає до уваги, оскільки матеріалами справи доведено той факт, що відповідачка постійно проживає на території іншої держави та спірною квартирою не користується. Про свій намір переїхати до України та користуватися спірною квартирою відповідачка суд не повідомила та не надала жодних доказів на підтвердження цих обставин. За таких обставин, запропонований позивачкою порядок користування не порушить прав та інтересів жодної зі сторін, ураховуючи, що ніхто у цій квартирі не зареєстрований та не проживає, а встановлення порядку користування необхідно позивачу з метою вирішення питання по сплаті заборгованості за житлово-комунальні послуги. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved