Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

Позивач у березні 2021 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить усунути її від права на спадкування за законом після смерті їх батька - [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в [INFO] помер її батько - [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина: двокімнатна квартира по [ADDRESS] , земельна ділянка площею 0,0517 га, яка розташована в садівничому товаристві «Комунальник-3», та автомобіль KIA Sportage. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є дві його доньки: вона - позивач по справі та відповідач - [PERSON] . Після смерті вона вступила в спадщину на підставі ст.1268 ЦКУ. Відповідач також звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Спадкодавець постійно проживав разом з нею, хворів, перебував у безпорадному стані, просив допомоги від відповідача, яка в свою чергу, померлим не опікувалася, участі у лікуванні та похованні не приймала, ухилялася від надання будь-якої допомоги. Вважає, що відповідач є фінансово забезпеченою людиною, та могла б надавати допомогу батькові, але неодноразово заявляла йому про небажання надавати цю допомогу, що слугує підставою для усунення відповідача від права на спадкування майна померлого батька. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.03.2021року вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу вчиняти будь-які дії щодо оформлення права на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] та видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю [PERSON] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.04.2021року прийнято до провадження позовну заяву, відкрито провадження за вищезазначеним позовом та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 25.05.2021 року на адресу суду від представника [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що відповідач є донькою померлого [PERSON] , до 2016 року проживала в місті Херсоні, та періодично спілкувалась з батьком. Зазначає, що [PERSON] в середньому по пів року перебував у рейсах давнього плавання, крім цього проживав у м. Одеса зі своєю дружиною. Щодо необхідності у матеріальному утримані відповідача ніколи не повідомляв. Після 2016 року відповідач переважно перебувала за кордоном, тому у зв`язку з усіма цими обставинами спілкування батька та доньки не могло бути частішим. На момент смерті батька відповідач перебувала за кордоном, про його хворобу, безпорадний стан та факт смерті їй було повідомлено родичами вже після декілька днів після смерті, що і стало причиною її відсутності під час поховання. Ухвалою суду від 27.07.2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив задовольнити позов. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника відповідача надійшла заява про проведення судового розгляду без його участі. Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Місюр Валерій Миколайович надав суду заяву про розгляд справи без його участі, та зазначив, що при вирішені судового спору покладається на розсуд суду.(а.с.41) Відповідно до ст.247 ЦПК України, фіксація судового засідання не здійснювалася. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 30.07.2019 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №1079 (а.с.70). [PERSON] (позивач по справі) є донькою спадкодавця - [PERSON] , що підтверджується: свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 16.08.1988 року де батьком зазначений [PERSON] . Позивач змінила дівоче прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » при реєстрації шлюбу з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.06.2013 року (а.с.80). [PERSON] (відповідач по справі) є донькою спадкодавця - [PERSON] , що підтверджується: свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 02.08.1984 року де батьком зазначений [PERSON] . Відповідач змінила дівоче прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » при реєстрації шлюбу з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.05.2008 року (а.с.82) З копії спадкової справи наданої Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Місюр В.М. 19.07.2021 року на запит суду вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальною контори звернулися: [PERSON] та [PERSON] заведена спадкова справа №26/2019 у спадковому реєстрі № 64545828. Після його смерті відкрилась спадщина на майно: автомобіль KIA SPORTAGE, реєстраційний номер [NUMBER] , квартиру [ADDRESS] , депозитні рахунки у MTB BANK. (а.с.64-117) Таким чином спадкоємцями після смерті [PERSON] є його доньки - [PERSON] та [PERSON] . З витягу із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] КНП «Херсонської міської клінічної лікарні ім. А. і О. Тропіних» б/н, дата видачі відсутня, вбачається, що [PERSON] звертався до лікарів для отримання консультацій та обстеження з 11.06.2012 року по25.10.2018 року з діагнозом: подагричний поліартрит з ураженням суглобів кістей, ступнів, колінних, гомілково-ступневих суглобів, порушення функції суглобів ІІ ст., виражений больовий синдром, Артрозо-артрит лівого променево-зап`ясткового суглобу, подагра, деформуючий остеоартроз. (а.с.12) Причина смерті [PERSON] - гостра коронарна недостатність, що підтверджується довідкою від 30.11.2019 року № 86/с (а.с.13). Відповідно до статей 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням передусім характеру поведінки відповідача. Відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Підставою для задоволення позову про усунення від права на спадкування за законом є в тому числі і знаходження спадкодавця в безпорадному стані. Належними доказами, які підтверджують безпорадний стан особи, є відповідні медичні (лікарські) документи, висновки судово-медичних експертів. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 29 квітня 2021 року по справі №683/179/18, провадження №61-1622св21. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 712/4709/15-ц (провадження № 61-8023св18), від 04 березня 2019 року у справі № 321/1573/17-ц (провадження № 61-45879св18) та від 17 липня 2019 року у справі № 676/5086/15-ц (провадження № 61-25032св19). Вимога про усунення спадкодавця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки. Тлумачення частини п`ятої статті 1224 ЦК України свідчить, що усунення від права на спадкування за законом можливе за наявності таких умов: ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві при наявності у нього можливості її надання; перебування спадкодавця у безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц (провадження № 61-1302св18) та від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18) зроблено висновок, що «ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій». Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Крім того, при розгляді такої справи суду належить з`ясовувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу. Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. При цьому відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від спадкування. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною першою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Досліджені судом докази свідчать про те, що померлий з 2012 року мав хронічні захворювання, пов`язанні з суглобами, помер через серцеву недостатність. Надані доказі у їх сукупності не свідчать про перебування померлого у безпорадному стані, потреба його допомоги саме від відповідача та умисне ухилення останньої від надання такої допомоги. Крім того, матеріали справи не містять висновків лікарів стосовно необхідності здійснювати сторонній догляд за хворим та його стан, що унеможливлює (обмежує) пересування хворого. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України. Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів, у їх сукупності, спадкоємець може бути усунений від спадкування. З огляду на викладене, доводи позивача з приводу того, що відповідач не має права на спадкування за законом, оскільки за життя спадкодавця не турбувалася про нього, не підтримувала його матеріально, проживала окремо та фактично ухилилася від виконання свого обов`язку, як донька, щодо утримання спадкодавця та надання йому допомоги є необґрунтованими. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач ухилялася від надання померлому батьку допомоги при можливості її надання, докази того, що спадкодавець перебував в безпорадному стані та потребував допомоги саме від відповідача. Матеріали справи не містять доказів, що спадкодавець мав потребу у постійному, сторонньому догляді, у тому числі з боку відповідача. Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням передусім характеру поведінки відповідача. Суд, повно і всебічно дослідивши обставини справи, надані докази від яких залежить правильне вирішення спору, дійшов висновку про те, що позивачем не надано належних, допустимих та безспірних доказів, що є її процесуальним обов`язком, щодо ухилення відповідача від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання. Оскільки одночасне настання наведених вище обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності не підтверджено відповідними доказами, тому відповідач, як спадкоємець першої черги не може бути усунута від спадкування за законом після смерті батька в зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до положень п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ч. 9 ст.158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Outcome: dismissed