Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи. У травні 2019 р. [PERSON] (далі також - [PERSON] , позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідачка) про поділ в натурі майна, що є у спільній частковій власності, а саме:житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (далі також - спірний будинок), та земельної ділянки загальною площею 0,10 га, кадастровий номер: 8000000000:90:010:0064, розташованої за вищевказаною адресою (далі також - спірна земельна ділянка). До закінчення підготовчого засідання позивачка змінила предмет позову - просила припинити право спільної часткової власності на спірний житловий будинок зі стягненням з відповідачки на її користь грошової компенсації вартості Ѕ його частки в сумі 141 645,50 грн. та поділити спірну земельну ділянку між співвласниками згідно варіанту № 2 порядку поділу земельної ділянки (додаток № 2 до висновку експерта). Позов та заява про зміну предмета позову обґрунтовані такими обставинами. Сторони є співвласниками житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки загальною площею 0,10 га, призначеної для будівництва і обслуговування вказаного жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 8000000000:90:010:0064. Частки співвласників у праві власності на майно є рівними. За час володіння спільним майном між співвласниками виникали непорозуміння та суперечки з приводу користування житловим будинком та земельною ділянкою, оскільки відповідач користується житловим будинком та земельною ділянкою одноособово та не погоджує запропонований позивачем варіант їх розподілу. На обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що їй з відповідачем належить на праві власності в рівних частках житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , у якій мешкає відповідачка з синами. Позивача та членів її сім`ї до будинку [PERSON] не пускає. Домовитись з нею щодо документально оформленого порядку користування земельною ділянкою взамін на відмову позивачки від свого права власності на 1/2 частину спадщини не вдається. В будинку зареєстровані позивач, її син [PERSON] , відповідачка та її діти: [PERSON] та [PERSON] . Порядок користування земельною ділянкою на якій знаходиться домоволодіння [ADDRESS] був встановлений співвласниками будинку ще в 2010 році та не змінювався. 3 2003 року земельна ділянка порівну була розділена дерев`яним парканом. Пізніше у 2010 році позивач, за погодженням з відповідачкою, на місці дерев`яного паркану, встановила паркан з бетонних плит. 15 травня 2017 року, в порядку ст. 641 ЦК України, [PERSON] звернулася з листом до відповідача та просила укласти договір про поділ спільного майна, і в разі не надання письмової відповіді протягом 15-ти днів з моменту отримання листа, повідомила, що буде змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення позову про поділ в натурі житлового будинку та земельної ділянки відповідно до розміру її 1/2 частки в цьому спільному майні. Лист був отриманий відповідачем 19.05.2017 року, що підтверджується відміткою в зворотному повідомленні, але відповіді від відповідача позивачка так і не отримала. Відповідачка про розгляд справи повідомлялась у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, проте в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин неявки, правом на подання відзиву не скористалась. ІІ. Рух справи, процесуальні дії суду та заяви (клопотання) учасників справи. Ухвалою суду від 07.06.2019 позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків. 26.07.2019 на виконання ухвали суду позивачка подала заяву про усунення недоліків. Ухвалою суду від 04.10.2019 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 26.02.2020. 26.02.2020від представника позивачки надійшло клопотання про призначення експертизи. Ухвалою суду від 26.02.2020 призначено судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі. 01.10.2021 до суду надійшов висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи. Ухвалою суду від 25.10.2021 поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 08.12.2021. 01.12.2021 від представника позивачки надійшла заява про зміну предмета позову. В підготовчому засіданні 08.12.2021 суд прийняв до розгляду заяву про зміну предмета позову, встановив строки для подання заяв по суті справи, закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 01.02.2022. 01.02.2022 від представника позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлялась за зареєстрованим місцем проживання, проте судові повістки повернулися без вручення з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання», жодних заяв та клопотань від неї на надходило, правом на подання відзиву вона не скористалась. Зважаючи на те, що справа тривалий час перебуває в провадженні суду, а надані сторонами докази є достатніми для прийняття обґрунтованого рішення, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності її учасників. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права і мотиви їх застосування. У 2001 р. позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] в порядку спадкування після смерті батька набули право власності в рівних частках на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.02.2002 (а.с.10). Відповідно до вказаного свідоцтва та згідно з даними технічного паспорту на вищевказаний житловий будинок, виготовлений Київським міським бюро технічної інвентаризації станом на 17.06.2015, об`єкт спадкування складався з таких будівель та споруд: житловий будинок літ. «А» з прибудовою літ. «а», сарай літ. «В», літня кухня літ. «Д», огорожа № 1, огорожа № 2, ворота № 3, калитка №№ 4-6, колонка літ. І, замощення літ. ІІ (а.с. 86). Рішенням Київської міської ради від 24.10.2002 № 73/233 сторонам передано у спільну часткову власність в рівних частках земельну ділянку площею 0,1 га по [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:90:010:0064, для обслуговування належного їм на праві спільної часткової власності житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується виданим на підставі цього рішення державним актом на право власності на земельну ділянку від 27.03.2004 (а.с. 15). Розпорядженням Дарницької районної державної адміністрації у місті Києві від 01.06.2004 № 421 [PERSON] надано дозвіл на здійснення будівництва нового житлового будинку та забудову господарсько-побутових споруд по [ADDRESS] за умови виконання пункту 4 цього розпорядження, відповідно до яких вона зобов`язується: отримати архітектурно-планувальне завдання в Головному управлінні містобудування, архітектури та дизайну міського середовища; виконати технічні умови експлуатаційних органів на приєднання об`єкту до інженерних мереж міста; розробити та погодити проектну документацію; оформити дозвіл на проведення будівельних робіт в Управлінні Держархбудконтролю м. Києва та отримати в Головному управлінні контролю за благоустроєм міста ордер на виконання будівельних робіт. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) будинок [ADDRESS] , виготовленого Київським міським бюро технічної інвентаризації станом на 17.06.2015, вбачається, що домоволодіння за вищевказаною адресоюскладається з таких будівель та споруд: житловий будинок під літерою «А» з прибудовою рік побудови 1944, загальною площею 69,4 кв.м., житловою площею 35 кв.м.;; житлового будинку під літерою «Т» рік побудови 2005 загальною площею 196,7 кв.м., житловою площею 43,3 кв.м.; убиральня під літерою «Е» рік побудови 1991 та «К» рік побудови 2003; альтанка під літерою «У» рік побудови 2005; сарай під літерою «Ф» рік побудови 2003, «З» рік побудови 1992 та «Ц» рік побудови 2004; навісу під літерою «Х» рік побудови 2003; літній душ під літерою «Я» рік побудови 2004; споруд № 1-12 рік побудови 2005. Водночас доказів виконання позивачкою вимог пункту 4 розпорядження Дарницької районної державної адміністрації у місті Києві від 01.06.2004 № 421 суду не надано. Отже, на цей час на спірній земельній ділянці розташовані два житлові будинки, один з яких, а саме: житловий будинок під літ. «А», належить сторонам на праві спільної часткової власності, а другий будинок під літ. «Т» та окремі будівлі і споруди, зокрема, три сараї під літ. «З», «Ф», «Ц» є об`єктами самочинного будівництва. Правовою підставою заявлених [PERSON] вимог є положення цивільного законодавства, які регулюють правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням права спільної часткової власності. Так, за правилом статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Статтею 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У статті 183 ЦК України визначено принцип поділу речей на подільні та неподільні. За положеннями цієї норми подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, а неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. За нормою статті 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спірної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. З викладених у позовній заяві пояснень вбачається, що спірний будинок перебуває в одноособовому користуванні відповідачки, позивачку та членів її сім`ї [PERSON] в будинок не пускає і угоди про порядок користування будинком або спосіб його поділу не досягнуто. Проведеною у справі будівельно-технічною та земельно-технічною експертизою (висновок експерта № 7773/20-43/26160/26161/21-43 від 30.09.2021) установлено, що поділити спірний житловий будинок між співвласниками у відповідності до вимог нормативних документів неможливо (а.с. 102). До такого висновку експерт дійшов зіставляючи технічний стан спірного житлового будинку, який оцінюється як «ветхий», об`ємно-планувальне рішення будинку та функціональне призначення приміщень з вимогами нормативних документів в галузі будівництва. Згідно з даними цього висновку ринкова вартість усього спірного будинку (домоволодіння) складає 283 291 грн., а вартість Ѕ його частини - 141 645,50 грн. За принципом змагальності цивільного судочинства кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12, 81 ЦПК України). Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, окрім іншого, висновками експертів (стаття 76 ЦПК України). Зі змісту висновку експерта убачається, що його складено судовим експертом в галузі дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів, розподілу земель та визначення порядку користування земельними ділянками, визначення оціночної вартості будівельних об`єктів і споруд та оцінки земельних ділянок, який був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Вирішуючи постановлені судом питання щодо технічної можливості поділу будинку та земельної ділянки і варіантів їх поділу, експерт за результатами дослідження та аналізу наданих позивачем правовстановлюючих документів, матеріалів технічної інвентаризації, інструментальної (тахеометричної) зйомки земельної ділянки та натурного обстеження об`єктів дослідження надав висновок, який за змістом відповідає вимогам статті 102 ЦПК України та узгоджується з наявною в матеріалах справи документацією. Жодних доказів, які б спростовували висновок експерта, суду не надано. Зважаючи на викладене, висновок експерта суд вважає належним і допустимим доказом у цій справі та покладає його в обґрунтування свого рішення, оскільки не встановлено обставин, які б давали підстави для його відхилення. Отже ураховуючи, що поділити спірний будинок в натурі між співвласниками неможливо, а альтернативного порядку вирішення існуючого спору відповідачка не запропонувала, суд визнає обґрунтованими та доведеними вимоги позову про припинення права позивачки на частку у праві спільної часткової власності на цей будинок зі стягненням з відповідачки грошової компенсації вартості цієї частки в сумі 141 645,50 грн. Водночас жодних перешкод для поділу в натурі спірної земельної ділянки судом не встановлено. Згідно з висновком експерта існує два варіанти поділу спірної земельної ділянки. Перший з цих варіантів ураховує фактичний порядок користування земельною ділянкою, що склався між співвласниками, та передбачає незначний відступ від ідеальних часток сторін у праві власності. Другий варіант чітко відповідає часткам співвласників у праві власності і не передбачає будь-яких компенсацій і відшкодувань. Оскільки позивачка обрала другий варіант поділу земельної ділянки, а відповідачка свого варіанту поділу не запропонувала, суд не розглядає перший варіант як такий, що не відповідає інтересам сторін. За обраним позивачкою варіантом у її власність виділяється земельна ділянка площею 500 кв.м, що на схемі зображена штрихуванням червоного кольору, та проходить по точках: (див а.с. 102 - зворотня сторона) 12-2-1-10-9-11-13-14-15-16-12. За цим варіантом у власність відповідачки виділяється земельна ділянка площею 500 кв.м, що на схемі зображена штрихуванням зеленого кольору, та проходить по точках(див а.с. 102 - лицьова сторона) 3-12-16-15-14-13-11-8-7-6-5-4-3. ІV. Розподіл судових витрат між сторонами. За правилом, встановленим статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача. Отже з огляду на результат розгляду справи суд покладає на відповідачку в повному обсязі сплачений позивачкою судовий збір в сумі 2 953,26 грн. та витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в сумі 9 806,40 грн., а усього 12 759,66 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved