Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Гречко І.В. , яка є представником позивача [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю позивача. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю), що розташований в адміністративних межах с.Вергуни Черкаського району Черкаської області та перебував у колективній власності Колективного с/г підприємства «Колос», розміром 2.35 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Позивачка вказує, що є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , а тому просить визнати право власності на земельну частку (пай), що розташований в адміністративних межах с. Вергуни та перебував у колективній власності Колективного с/г підприємства «Колос», розміром 2.35 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), освідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0221217 від 12.05.1997, зареєстрованим у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 90, у порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту не залишила. В установлений законом строк позивачка звернулися із заявою до Черкаської районної державної нотаріальної контори, де заведено спадкову справу № 300/2019, з приводу можливості оформлення спадкових прав на спадщину, а саме - на земельну частку (пай) на підставі копії сертифіката серії ЧР № 0221217 від 12.05.1997, виданого на підставі рішення Черкаської районної державної адміністрації від 25.03.1997 № 120, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на вказану спадщину, оскільки відсутній оригінал документу, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Враховуючи неможливість реалізувати свої спадкові права, позивач звернулася до суду з відповідним позовом. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, проте на адресу суду від представника позивача адвоката І.В. Гречко надійшла заява про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області в судове засідання не з`явився, хоча відповідач належним чином був повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяв, клопотань чи відзиву відповідач не подав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 22.02.2019 року, [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON] ), серія [NUMBER] від 25.08.1987 року; свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серія [NUMBER] від 16.05.1992, яка після одруження отримала прізвище чоловіка - [PERSON] ; Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища позивача від 15.05.2019, встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] . Згідно адвокатського запиту адвоката Гречко І.В. до Міськрайонного управління у Черкаському районні та м. Черкасах Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області щодо інформації про відповідний земельний пай, листом від 20.04.2021 № 29-23-0.222-140/120-21, вказано, що за матеріалами по паюванню земель, переданих у колективну власність Колективному с/г підприємству «Колос» Вергунівської сільської ради, [PERSON] було видано сертифікат на земельний пай серії ЧР № 0221217 від 12.05.1997, зареєстрований за № 90. Сертифікат на право на земельну частку (пай) зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів та виданий на ім`я [PERSON] , проте державний акт на її ім`я не видавався. Вартість земельної частки (паю) складає 85 496, 58 грн. Згідно адвокатського запиту Гречко І.В. до архівного відділу Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області, надано копію Розпорядження голови Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області від 25.03.1997 № 120 про затвердження вартості земельної частки (паю) в сумі 10151 грн. та її розмір 2,35 умовних кадастрових гектара по колективному сільськогосподарському підприємству «Колос» Відповідно до відомостей, які надійшли на запит суду від завідувача Черкаської районної державної нотаріальної контори Н.В. Чуй, після смерті [PERSON] , з заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк звернулася [PERSON] , заведено спадкову справу № 300-2019 від 21.05.2019 року. Інші особи із заявами про прийняття спадщини не зверталися. [PERSON] є дочкою померлої та відповідно є спадкоємцем першої черги. Заповіту померла [PERSON] за життя не залишила. Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованою Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пункт «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України визнає - захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюються шляхом визнання прав. Згідно з нормами ст. 22 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» та ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформиу сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути об`єктом спадкування. Згідно вимог абз. 3, 7 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно вимог абз. 1, п. 3 абз. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Відповідно до пункту 17 Перехідних положень ЗК України від 25.10.2001 року Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсним до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно п.3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. А отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1261 ЦК України позивач [PERSON] відноситься до першої черги на спадкування за законом після смерті своєї матері [PERSON] . В матеріалах справи відсутні дані, про наявність спору щодо спадкового майна померлої [INFO] [PERSON] . Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на земельну частку (пай), що розташований в адміністративних межах с. Вергуни та перебував у колективній власності Колективного с/г підприємства «Колос», розміром 2.35 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), освідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0221217 від 12.05.1997, зареєстрованим у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 90, у порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, а тому підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved