Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Позивач - акціонерне товариство «Полтаваобленерго» звернувся до суду з позовом, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача збитки за самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, з порушенням схеми обліку в сумі 7006, 60 грн., судові витрати покласти на відповідача. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що АТ «Полтаваобленерго» в особі Велико-Кохнівської філії здійснювало постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . 20 листопада 2020 року уповноваженими представниками Велико-Кохнівської філії АТ «Полтаваобленерго» за вищезазначеною адресою було виявлено порушення, а саме, самовільне підключення електропроводки до електричної мережі оператора системи розподілу з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано відкрито мідним проводом з перерізом 1,5 мм. За фактом виявлення порушення у присутності споживача [PERSON] було складено акт про порушення № 00002241 від 20 листопада 2020 року, відповідач був ознайомлений з вказаним актом, від підпису в акті відмовився, пояснень не надавав. У подальшому на адресу відповідача направлено копію акту про порушення та додаток до акта рекомендованим листом повідомленням, які [PERSON] особисто отримав. У подальшому, 17 грудня 2020 року було проведено засідання комісії з розгляду акта № 00002241 від 20 листопада 2020 року та розраховано суму збитків відповідно до порядку, передбаченого главою 8.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії., сума збитків склала 7006, 60 грн. Копія протоколу засідання комісії та рахунок-повідомлення на оплату за необліковану електричну енергію було надіслано відповідачу поштою рекомендованим листом, який відповідач отримав особисто 08 січня 2021 року. При цьому, відповідач [PERSON] не вчинив жодних дій щодо відшкодування завданої шкоди, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду. Ухвалою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник АТ «Полтаваобленерго» в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце розгляду справи повідомлялася належним чином засобами рекомендованого повідомлення поштового зв`язку, а також шляхом публікації оголошення на веб-сайті Кременчуцького районного суду Полтавської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Проте відповідач не повідомив причини неявки, до суду не звертався із заявою про відкладення розгляду справи. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надала, тому відповідно до частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються Цивільним кодексом України, ПКЕЕН, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року (з наступними змінами та доповненнями, які діяли на час виникнення спірних правовідносин та втратили чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України №502 від 20.06.2018 року) та «Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», яка затверджена постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №562 від 04.05.2006 року (зареєстрована у Міністерстві юстиції України 04.07.2006 року за № 782/12656), із змінами і доповненнями, внесеними постановою НКРЕ України від 14.10.2010 року №1338). Відповідно до ч. 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями статей 26, 27 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. Порушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; порушення правил користування енергією. Відповідно до статті 77 Закону України №2019-VIII від 13.04.2017 року «Про ринок електричної енергії», який набрав чинності з 11 червня 2017 року, учасники ринку, в тому числі споживачі, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. Згідно пункту 8.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14 березня 2018 року (далі - ПРРЕЕ) у разі виявлення представниками оператора системи, зокрема, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу. 20 листопада 2020 року за адресою споживача [PERSON] : [ADDRESS] , представниками АТ «Полтаваобленерго» складено акт № 00002241 про порушення обліку електрично енергії, а саме, виявлено накид на опорі № 32 Л-1 ТП-40 для забезпечення безоблікового постачання електричної енергії. Цей будинок був відключений від електропостачання з демонтажем засобу обліку і вводу 24 вересня 2020 року. До вказаного вище акта додано додаток №1 від 20 листопада 2020 року на якому зображено схему електроживлення споживача. Оскільки [PERSON] відмовився від підпису в акті, 24 листопада 2020 року на його адресу за вихідним номером 14-01-03-4/47-75 направлено копію акта про порушення з додатком № 1 від 20 листопада 2020 року, які відповідачем [PERSON] отримані, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Згідно протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ № 0000241, складеного 17 грудня 2020 року прийнято рішення провести нарахування за період 57 днів з 24 вересня 2020 року по 20 листопада 2020 року та визначено суму збитків за недовраховану електричну енергію в сумі 7006, 60 грн. На підставі вказаного акта № 0000241 та протоколу рішення комісії № 0000241 відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №562 від 04 травня 2006 року №562, зроблено розрахунок суми збитків, заподіяних відповідачем, що становить 7006, 60 грн. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, [PERSON] отримав рахунок-повідомлення на сплату нарахованої суми збитків, однак відповідачем нараховані збитки не були відшкодовані. Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У матеріалах справи відсутні будь-які пояснення або заперечення відповідача щодо позовних вимог. Акт про порушення відповідачем не оскаржувався та доказів, які б спростовували суму збитків або обов`язок щодо її погашення, відповідачем не надані, судом не встановлені. Приймаючи до уваги установлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність підстав для задоволення позовної заяви, суд вважає позовні вимоги АТ «Полтаваобленерго» законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у сумі 2 270,00 грн.

Outcome: approved