Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

У вересні 2021 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «А-Банк») звернулося до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором б/н від 28 липня 2016 року в сумі 37 472 грн 56 коп, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 26 467 грн 73 коп та заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 11 004 грн 83 коп. В обґрунтування позову позивач вказує, що 28 липня 2016 року відповідач приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» з метою укладення вказаного кредитного договору та отримання кредитної картки, в зв`язку із чим їй надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, тоді як відповідач не надала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості, у зв`язку із чим станом на 02 вересня 2021 року виникла зазначена заборгованість. Зважаючи на викладене, позивач просить стягнути з відповідача 37 472 грн 56 коп заборгованості та судові витрати. Ухвалою судді від 08 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено строки для подання сторонами заяв по суті справи. Від відповідача відзиву до суду не надходило. Ухвалою суду від 28 грудня 2021 року витребувано в АТ «А-Банк» виписку по особовому рахунку позичальника [PERSON] за кредитним договором від 28 липня 2016 року, довідку про встановлення кредитного ліміту за умовами укладеного договору, довідку про видані відповідачу кредитні картки та строк їх дії. Представник позивача Шкапенко О. В. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, у поданому до суду клопотанні просив розглянути справу без його участі, вказав, що позов підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена в установленому порядку. Через канцелярію суду подала клопотання, у якому просить слухати справу за її відсутності, вказуючи, що проти позову заперечує. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 липня 2016 року відповідачем підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. На виконання укладеного договору позивачу [PERSON] було відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні кредитні картки: № [NUMBER] , дата випуску 28 липня 2016 року, зі строком дії до квітня 2018 року; № [NUMBER] , дата випуску 21 червня 2018 року, зі строком дії до березня 2022 року; № [NUMBER] , дата випуску 19 жовтня 2020 року, зі строком дії до липня 2027 року. Крім того, позивачем відповідачу було встановлено 28 липня 2016 року кредитний ліміт використання кредитних коштів в сумі 1000 грн, який у подальшому неодноразово змінювався. Зазначені обставини підтверджуються Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 28 липня 2016 року та наданими позивачем довідками. Посилаючись на те, що вказана вище Анкета-заява в сукупності з «Умовами та правилами надання банківських послуг» складають умови кредитного договору, який [PERSON] не виконує, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка за розрахунком позивача станом на 02 вересня 2021 року становить 37 472 грн 56 коп. Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України). У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У силу ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України). Із змісту анкети-заяви, підписаної відповідачем 28 липня 2016 року, вбачається, що в ній сторони не узгодили сплату відсотків за користування кредитом та, відповідно, і їх розмір. Витягом з Тарифів Банку та витягом з Умов та правил надання банківських послуг, які надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом, права та обов`язки, відповідальність сторін. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги з Тарифів Банку, з Умов та правил надання банківських послуг розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними при підписанні анкети-заяви. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані [PERSON] . Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані позивачем витяг з Тарифів Банку і витяг з Умов та правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Таким чином, враховуючи, що витяг з Тарифів Банку та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які наявні в матеріалах справи, не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви, отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Наведена позиція суду відповідає сформульованій Великою Палатою Верховного Суду правовій позиції, викладеній в постанові від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17), яка, в силу положень частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», підлягає врахуванню усіма іншими судами при застосуванні таких норм права. З урахуванням викладеного вище, суд вважає безпідставними вимоги АТ «А-Банк» про стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 11 004 грн 83 коп, оскільки умова про їх розмір, порядок нарахування та сплати сторонами не узгоджені, а витяг з Умов та правил надання банківських послуг не може вважатися складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 26 467 грн 73 коп, то слід зазначити наступне. Судом встановлено, що [PERSON] фактично отримала у АТ «А-Банк» і використала грошові кошти в загальному розмірі 28 260 грн 00 коп. Водночас, повернула кошти в сумі 8909 грн 10 коп, що підтверджується випискою по особовому рахунку, яка в розумінні норм процесуального законодавства є належним та достовірним доказом, і ці обставини узгоджуються із розрахунком, що долучений позивачем до позову. Отже, станом на 02 вересня 2021 року у відповідача була наявна заборгованість перед позивачем за кредитним договором б/н від 28 липня 2016 року в розмірі 19 350 грн 90 коп (28 260,00 - 8909,10). Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості з відповідача за тілом кредиту в сумі 19 350 грн 90 коп є обґрунтованими, в зв`язку із чим підлягають задоволенню у цій частині. В іншій частині позову АТ «А-Банк» до [PERSON] слід відмовити. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню і судові витрати. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 37 472 грн 56 коп і задоволено на суму 19 350 грн 90 коп, тобто на 51,64 % (19 350,90х100:37 472,56). Таким чином, з [PERSON] на корить АТ «А-банк» слід стягнути 1172 грн 23 коп (2270,00х51,64 %) судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial