Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

27 травня 2021 року Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить: 1) Позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ; 2) Стягнути із [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання її малолітньої доньки [PERSON] . [INFO] , в розмірі 1\\4 частини всіх видів її доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; 3) Прийняти рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок малолітньої [PERSON] , [INFO] , у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язати відповідного законного представника дитини відкрити у відділенні Державного ощадного банку України особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що малолітня [PERSON] фактично залишилися без батьківського піклування у зв`язку з тим, що мати дитини [PERSON] протягом двох років не проживає з донькою та ухиляється від батьківських обов`язків з її виховання. Дівчинка проживала зі своїм біологічним батьком [PERSON] , [INFO] в незадовільних умовах за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини зловживав алкоголем та не в повному обсязі забезпечував потреби доньки. Наприкінці лютого 20221 року [PERSON] помер. Після цього мати дитини, [PERSON] приїжджала в місто Біла Церква, але свою доньку до себе на забрала. З того часу малолітня [PERSON] за її згодою проживає в родині сусідки, третьої особи у справі [PERSON] , з якою у дитини склалися близькі стосунки. [PERSON] та її члени родини також виявили бажання залишити [PERSON] на виховання у своїй сім`ї та піклуватися про неї. Згідно з інформацією Білоцерківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 18, де у 6-Г класі навчається малолітня [PERSON] , за період навчання дитини, мати до школи не приходила, батьківські збори не відвідувала, вихованням дитини займався її біологічний батько [PERSON] . З 26.02.2021 по 14.04.2021 сім`я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом Білоцерківського міського центру соціальних служб у зв`язку з ухиленням відповідача від виконання батьківських обов`язків з виховання дитини. Протягом соціального супроводу робота була спрямована на працевлаштування матері, створення належних умов для повноцінного розвитку та життєдіяльності дитини, підвищення рівня батьківського потенціалу матері, відновлення документів, проходження консультації нарколога та психіатра. Неодноразово родині надавалися продукти харчування, гуманітарна допомога у вигляді взуття, одягу, постільної білизни. Проте, [PERSON] не виконувала плану соціального супроводу, надавала неправдиву інформацію, не відповідала на телефонні дзвінки, не з`являлася на призначені зустрічі. Відповідно до інформації служби у справах дітей та сім`ї Дівичківської сільської ради за фактичним місцем проживання [PERSON] ( [ADDRESS] ) не створені умови для проживання дитини. Державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. 21.04.2021 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітету Білоцерківської міської ради було розглянуто питання щодо соціально-правового захисту малолітньої дитини [PERSON] та прийнято рішення про доцільність підготовки та подання службою у справах дітей Білоцерківської міської ради позову до суду про позбавлення батьківських праві матері дитини [PERSON] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 27 травня 2021 року, вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 17 червня 2021 року, позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовне засідання на 09 вересня 2021 року. Вказаною ухвалою зобов`язано службу у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. 09 вересня 2021 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про виклик в судове засідання свідків [PERSON] , [PERSON] , заслухання думки малолітньої [PERSON] 09 вересня 2021 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про виклик в судове засідання свідка [PERSON] 09 вересня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 16 листопада 2021 року. 15 листопада 2021 року на адресу суду надійшло рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 776 від 09 листопада 2021 року «Про вирішення судового спору щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітньої доньки [PERSON] " В судовому засіданні 16 листопада 2021 року судом допитано в якості свідка [PERSON] , яка показала що сім`я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом. Сім`я проживала в місті Біла Церква. Мати дитини з дитиною не проживала, вихованням дитини займався батько. Батько дитини помер в лютому місяці 2021 року. В будинку, де проживала дитина, не було належних умов проживання. Дитина була голодна, погано вдягалася. Відносини дитини з матір`ю напружені. Мати здійснювала моральний та психологічний тиск на дитину. Сім`ї [PERSON] надавалася допомога. Мати дитини не виконувала плану соціального супроводу. З 12 березня 2021 року мати поїхала в село Стовп`яги до свого співмешканця. Дитина проживає зі своєю сусідкою [PERSON] . Сім`я з 14 квітня 2021 року виведена з соціального супроводу. Судом 16 листопада 2021 року було з`ясовано думку малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з приводу вирішення питання щодо позбавлення її матері батьківських прав щодо неї, на що дитина повідомила суд про те, що вона не може висловити свою думку з цього питання. У зв`язку з неякою в судове засідання 16 листопада 2021 року відповідача та свідків, розгляд справи відкладено на 30 грудня 2021 року. В судовому засіданні 30 грудня 2021 року судом допитано в якості свідка [PERSON] , яка показала, що дитину [PERSON] вона знає з дитинства, влітку дитині буде 14 років. Дитина проживала в сім`ї [PERSON] та її чоловіка [PERSON] . Фактично вихованням дитини займався її батько [PERSON] , який водив дитину в дитячий садочок та школу, так як мати дитини любила вживати спиртні напої. [PERSON] помер [INFO] . Мати дитини [PERSON] хотіла щоб її донька поїхала з нею в село. Натомість дитина не хотіла залишати місто Біла Церква, так як вона гарно навчається в міській школі, ходить на плавання. На даний час дитина проживає окремо від матері в сім`ї третьої особи, яка фактично замінила дитині рідню. Мати дитини проживає в селі понад 3 роки окремо від дитини. Мати дитини двічі висилала грошові кошти для дитини в березні 2021 року - 2000 грн. та в травні чи липні - 1900 грн. На день народження мати дитині не купила подарунок. Дитина намагається телефонувати своїй матері, але остання не відповідає на телефонні дзвінки і сама дитині не телефонує. Дитина їй розповідала, що коли мати забрала її до села, то співмешканець матері погано відносився до дитини, ображав та заставляв займатися важкою фізичною працею. У зв`язку з повторною неявкою відповідача в судове заслання 30 грудня 2021 року, розгляд справи відкладено на 01 лютого 2022 року. В судовому засіданні 01 лютого 2022 року представник позивача підтримав позовну заяву та просив суд її задоволити. Пояснив суду, що [INFO] помер біологічний батько дитини [PERSON] . Мати [PERSON] декілька років проживала окремо від дитини зі своїм співмешканцем в селі Стовп`яги Бориспільського району. Після смерті біологічного батька дитину було влаштовано в сім`ю третьої особи. З 26 лютого 2021 року по 14 квітня 2021 року сім`я відповідачки була під соціальним супроводом, їй надавалися продукти харчування та одяг, проте відповідач не захотіла приймати дану допомогу та продовжувала жити окремо від дитини. Дитині було запропоновано тимчасово пожити в центрі соціальної реабілітації «Злагода», але дитина відмовилася від даної пропозиції, сказавши, що їй краще проживати в сім`ї третьої особи. 29 вересня 2021 року на засіданні виконавчого комітету міської ради розглядалося питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , на яке остання була запрошеною і давала свої пояснення, проте будь-яких висновків для себе [PERSON] не зробила, тому в інтересах дитини буде краще позбавити відповідачку батьківських прав. В судовому засіданні представник позивача не заперечив проти ухвалення заочного рішення у даній справі. Третя особа в судовому засіданні 01 лютого 2022 року просила суд задоволити позовну заяву. Пояснила суду, що знає дитину з народження, так як її менша дитина одного віку з [PERSON] . Дитина проживала до лютого 2021 року зі своїм батьком, а після його смерті почала проживати з нею. Мати дитини близько 4 років проживає зі своїм співмешканцем в іншому населеному пункті та дитині не телефонує і до неї не навідується. На протязі 2021 року тричі мати дитини пересилала грошові кошти, останній раз на початку літа в розмірі 1,500 грн. Дитина займається плаванням, у неї третій дорослий розряд з цього виду спорту. Через декілька днів дитина поїде в місто Бровари на змагання з плавання. Дитина при спілкуванні з нею не сумує за матір`ю та не заперечує проти позбавлення останньої батьківських прав. Відповідач [PERSON] в судові засідання тричі не з`явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася судом своєчасно. Рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень повернулися на адресу суду 27 вересня 2021 року та 28 грудня 2021 року за закінченням терміну зберігання, 17 січня 2022 року через відсутність адресата за вказаною адресою Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: [INFO] народилася [PERSON] . В свідоцтві про народження дитини, в графі «мати» записана [PERSON] . Відомості про батька дітей записано зі слів матері відповдіно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] станом на 26.02.2021 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 12.07.2005, її дитина [PERSON] , [INFO] , за даною адресою не зареєстрована. 22.03.2021 до служби у справах дітей Білоцерківської міської ради звернулася [PERSON] з проханням тимчасово влаштувати до своєї сім`ї малолітню [PERSON] , [INFO] у зв`язку зі смертю ї біологічного батька [PERSON] та проживанням її матері, яка не займається вихованням дитини, в с. Стовп`яги. 31.03.2021 до служби у справах дітей Білоцерківської міської ради з аналогічними заявами звернулися члени сім`ї [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] . З такою ж заявою, до служби у справах дітей Білоцерківської міської ради, звернулася малолітня [PERSON] 29.03.2021 службою у справах дітей Білоцерківської міської ради проведено обстеження умов проживання малолітньої дитини [PERSON] по [ADDRESS] в сім`ї [PERSON] відповідно до якого умови проживання за даною адресою задовільні. Інші члени родини не заперечують щодо проживання малолітньої [PERSON] в даному приміщенні. Зі слів членів родини, мати малолітньої ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. 18.02.2021 Білоцерківський міський центр соціальних служб звертався до служби у справах дітей Білоцерківської міської ради щодо самоусунення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків з виховання [PERSON] , яка проживає окремо від дитини. До даної інформації долучено висновок оцінки потреб сім`ї, відповідно до якого мати [PERSON] на протязі 2 років проживає в Хмельницькій області, село Стовп`яги та самоусунулася від виконання обов`язків з виховання дитини. 19.05.2021 Білоцерківський міський центр соціальних служб звертався до служби у справах дітей Білоцерківської міської ради з приводу того, що з 26.02.2021 по 14.04.2021 сім`я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом Білоцерківського міського центру соціальних служб у зв`язку з ухиленням відповідача від виконання батьківських обов`язків з виховання дитини. Протягом соціального супроводу робота була спрямована на працевлаштування матері, створення належних умов для повноцінного розвитку та життєдіяльності дитини, підвищення рівня батьківського потенціалу матері, відновлення документів, проходження консультації нарколога та психіатра. Неодноразово родині надавалися продукти харчування, гуманітарна допомогу у вигляді взуття, одягу, постільної білизни. Проте, [PERSON] не виконувала плану соціального супроводу, надавала неправдиву інформацію, не відповідала на телефонні дзвінки, не з`являлася на призначені зустрічі. Згідно з характеристикою Білоцерківської загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів № 18, де у 6-Г класі навчається малолітня [PERSON] , за період навчання дитини, мати до школи не приходила, батьківські збори не відвідувала, вихованням дитини займався її біологічний батько [PERSON] , який помер у [INFO]. На даний час [PERSON] проживає з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , яка дбає про отримання освіти та всебічний розвиток [PERSON]. 07 травня 2021 року до служби у справах дітей Білоцерківської міської ради надійшов лист служби у справах дітей Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, відповідно до якого [PERSON] фактично проживає, але не зареєстрована в орендованому будинку зі співмешканцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . До даної інформації долучено характеристику на [PERSON] , неінформативного характеру та акт обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого в даному будинку не створені умови для проживання дитини Зі слів [PERSON] , останній не проти, щоб донька співмешканки проживала з ними та стверджує, що буде створювати належні умови проживання. Зі слів [PERSON] її дитина не хоче їхати проживати з Білої Церкви і сусідка, у якої проживає дитина, налаштовує її проти матері. Вказані обставини підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Статтею 164 Сімейного кодексу України (надалі СК України) зазначено підстави позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Якщо суд при розгляді справи про позбавлення батьківських прав виявить у діях батьків або одного з них ознаки кримінального правопорушення, він письмово повідомляє про це орган досудового розслідування, який в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, розпочинає досудове розслідування. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, відповідно до статті 165 СК України, мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 166 СК України описано правові наслідки позбавлення батьківських прав. Так, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. Так, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Порядок і розміри відшкодування витрат на перебування дитини в прийомній сім`ї, сім`ї патронатного вихователя, дитячому будинку сімейного типу, будинку дитини, дитячому будинку, дитячому будинку-інтернаті, школі-інтернаті чи іншому закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлюються законодавством. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. У разі відмови від надання дитині необхідної медичної допомоги, якщо це загрожує її здоров`ю, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність згідно з законом. Медичні працівники у разі критичного стану здоров`я дитини, який потребує термінового медичного втручання, зобов`язані попередити батьків або осіб, які їх замінюють, про відповідальність за залишення дитини в небезпеці. Статтею 17 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено право дитини майно. Так, кожна дитина, в тому числі й усиновлена, має право на одержання в установленому законом порядку в спадщину майна і грошових коштів батьків чи одного з них у разі їх смерті або визнання їх за рішенням суду померлими незалежно від місця проживання. Дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не втрачає права на успадкування їх майна. У разі визнання батьків або одного з них рішенням суду безвісно відсутніми дитина має право на утримання за рахунок їх коштів і майна. Батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання. Суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Інші майнові права дитини та порядок їх захисту встановлюються законами України. Статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено право дитини на житло. Так, держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Статтею 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (ст.9 Конвенції). Згідно роз`яснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу (СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України) . Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів свідчить про те, що відповідач [PERSON] самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , не цікавиться її навчанням, не забезпечує за нею необхідного догляду: харчування, медичного догляду та лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток доньки як складову виховання, не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, тому суд, з урахуванням рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 776 від 09 листопада 2021 року, дійшов висновку, що в інтересах дитини, є доцільним позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Приймаючи до уваги доцільність позбавлення батьківських прав, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання її малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1\\4 частини від всіх її доходів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Також суд вважає за доцільне зобов`язати службу у справах дітей Білоцерківської міської ради відкрити у відділенні Державного ощадного банку України особистий рахунок малолітньої дитини для перерахування аліментів. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в сумі, що становить 0,4 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908, 00 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved