Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

19.10.2021 [PERSON] звернулась до Хортицького районного суду м. Запоріжжя із вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 6000 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини - [INFO] , а також стягнути витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з квітня 2017 по червень 2021 року перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, від яких має неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю, перебуває на її утриманні. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв`язку з чим позивач була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді від 21.10.2021 року вказаний позов було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Федько О.А., в якій вона уточнила позов та просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 грн. щомісячно. Справу просила розглядати за своєї відсутності та відсутності позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, представник відповідача - адвокат Піскарьов А.О. надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 грн. щомісячно, справу просив розглядати без його участі та без участі відповідача. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178, ч.2 ст. 247 ЦПК України вирішив розглядати справу за наявними матеріалами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження, сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182, 184 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Згідно до ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що оскільки відповідач є особою працездатного віку, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу суду надано не було, крім того позовні вимоги відповідач визнав у повному обсязі, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, в даному випадку - з 19.10.2021 року. Оскільки позивач за вимогою про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору при подачі позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Крім того, у відповідності до ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved