Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

13 грудня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Другий відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що на сьогодні на примусовому виконанні Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому ЦЗ МУ МЮ (м. Хмельницький) перебуває відкрите виконавче провадження № 67426153 в якому вона є боржником, а стягувачем є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236). Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 67426153, їй стало відомо про те, що примусове стягнення з неї боргу здійснюється на підставі виконавчого напису нотаріуса № 38878, вчиненого 14.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., за яким стягувачем є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», а [PERSON] зазначена боржником та з неї стягнення підлягає борг у розмірі - 12\~230,00 грн. на користь стягувача (відповідача). Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.11.2021 року було забезпечено позов до його подання до суду, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа відкритому виконавчому провадженні № 67426153, яке відкрито Другим відділом державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Лещенко Миколою Васильовичем на підставі виконавчого напису нотаріуса № 38878, посвідченого від 14.05.2021 року. Позивачка стверджує, що оскільки, боржник за виконавчим написом проживає в іншому нотаріальному округу, нотаріальна дія щодо посвідчення такого виконавчого напису в Київському міському нотаріальному окрузі порушує положення ст. 13-1 Закону України «Про нотаріат». Також зазначає, що нарахування та стягнення боргу без відома боржника спірного боргу, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса суперечить ст. 88 Закону України «Про нотаріат», порушує положення Постанови КМУ від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». [PERSON] також посилається на те, що вчинення нотаріусом виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами (договорами позики), які не посвідчено нотаріально незаконно, оскільки постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано нечинною та незаконною Постанову КМ України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення Змін, що вносяться до Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, зокрема, п. 2 вказаних змін до положення. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд визнати виконавчий напис нотаріуса, реєстровий номер № 38878, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем 14.05.2021 року, за яким стягнуто заборгованість у розмірі 12 230,00 грн. із [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-Капітал», ЄДРПОУ 35234236, таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 17 грудня 2021 року було по справі відкрито провадження та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала. Представник третьої особи - Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, щодо вирішення справи поклався на розсуд суду. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, жодних заяв, клопотань чи пояснень з приводу позову до суду не подав. Представник відповідача ТОВ «Кредит-Капітал», який повідомлявся про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з`явився, відзиву на позов до суду не надіслав. У відповідності до ст. 223 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 14\~травня 2021року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 38878, про звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», ЄДРПОУ 35234236, заборгованості за Кредитним договором № 001/20/028158 від 02 березня 2020 року в розмірі 12 230 грн. 00 коп., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту 3\~200 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками 8 100 грн. 00 коп. За вчинення виконавчого напису стягнуто плату в розмірі 930 грн. 00 коп. У виконавчому написі зазначено, що сума заборгованості стягується за період з 28.01.2021 року по 10.05.2021 року включно. На підставі вищевказаного виконавчого напису нотаріуса, головним державним виконавцем Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому ЦЗ МУ МЮ (м. Хмельницький) 09 листопада 2021 року було відкрито виконавче провадження № 67426153. Частиною 1 статті 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. За змістом ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. В силу ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому Переліку. Із положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, слідує, що таке стягнення здійснюється за нотаріально посвідченими договорами. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. До цього Переліку постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 (яка набрала чинності 10 грудня 2014 року) були внесені зміни. Зокрема, після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами перелік був доповнений розділом Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Із положень указаного розділу слідує, що до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, віднесені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання такого виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 в частині вказаних змін. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису, яка підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. У свою чергу, боржник у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 червня 2020 року (справа № 645/1979/15-ц), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. У зв`язку з набранням законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 в частині змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, нотаріус вправі вчинити виконавчий напис про стягнення грошових сум лише за нотаріально посвідченими договорами. До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 жовтня 2020 року (справа №172/1652/18). Зібрані докази вказують на те, що приватний нотаріус Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис 14 травня 2021 року № 38878 про стягнення з [PERSON] грошових коштів на підставі Кредитного договору № 001/20/028158 від 02 березня 2020 року в розмірі 12 230 грн. 00 коп. Вказаний Кредитний договір № 001/20/028158 від 02 березня 2020 року, копія якого наявна в матеріалах справи, не був посвідчений нотаріально та не вказує на безспірність заборгованості боржниці, внаслідок чого мають місце підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Оскільки позов [PERSON] підлягає задоволено, то з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»\~в дохід держави слід стягнути судові витрати - 908 грн. 00 коп. судового збору за подання позову згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved