Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

15 грудня 2021 р. до Вовчанського районного суду Харківської області звернулась позивач [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред`явлення позову до досягнення повноліття. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 02.07.2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вовчанського районного управління юстиції Харківської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 52. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 24.12.2020 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач матеріально не допомагає, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться повністю на її утриманні, у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду з вимогою про стягнення з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред`явлення позову до досягнення повноліття. Ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області від 22 грудня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, визначено проводити розгляд справи без виклику сторін. 10 січня 2022 до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що після розірвання шлюбу з [PERSON] він постійно підтримує стосунки зі своїм сином [PERSON] , приймає участь у його забезпеченні та вихованні. Добровільно перераховував аліменти на користь [PERSON] на утримання сина. Також зазначив, що син періодично проживає разом з ним. Просив відхилити позовну заяву [PERSON] про примусове стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] та зобов`язувався добровільно на час постійного проживання сина [PERSON] , перераховувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1\\4 частини усіх видів доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, або у розмірі, визначеного Судом. Крім того, згідно із пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» просив звільнити його, як учасника бойових дій, від сплати судового збору під час розгляду даної справи. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Виходячи з вимог ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно копії рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року шлюб між сторонами у справі [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 02.07.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вовчанського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №52 - розірвано (а.с.4-6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження Серія [NUMBER] ) (а.с.7). Відповідно довідки про склад сім`ї № 305 від 30.11.2021, наданої виконавчим комітетом Вовчанської міської ради Харківської області, неповнолітній [PERSON] мешкає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Згідно довідки № 352 від 21.12.2021 року, виданої Державною прикордонною службою України, [PERSON] сплачував аліменти у розмірі 1\\4 частини на підставі рапорту на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] з 01.01.2021 року по 31.05.2021 року (а.с. 34). Також, відповідно до квитанції АТ «ПриватБанк» від 16.11.2021 року відповідачем [PERSON] перераховано [PERSON] кошти у розмірі 2 522,61 грн. (а.с.36). Даних на підтвердження того, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з відповідачем суду не надано. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтями 182, 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з урахуванням: стану здоров`я та матеріального становища дитини і платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Враховуючи надані позивачем докази, той факт, що відповідач [PERSON] знаходиться в працездатному віці, працює на посаді старшого офіцера в 4 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України, не має зобов`язань щодо сплати аліментів на утримання інших дітей або непрацездатних членів сім`ї, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно з п.3 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. За вимогами ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до копії посвідчення [NUMBER] , наданого відповідачем [PERSON] , останній є учасником бойових дій (а.с.33). Згідно з п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, між іншим, учасники бойових дій. За правилами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved