Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, а саме з 30.08.2021 року і до досягнення донькою віку повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] з 2013 року.Від шлюбних відносин вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , відносно якої боржник визнав своє батьківство у встановленому законом порядку.Сімейно-шлюбні відносини між нею і відповідачем припинені з серпня 2021 року, вони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть та не мають загального бюджету. Донька сторін [PERSON] залишилась проживати разом з позивачем і знаходиться на її повному утриманні та вихованні. [PERSON] не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки, тому вона бажає, щоб з нього стягувались аліменти у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим звертається до суду. Ухвалою суду від 08 листопада 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутність, позовні вимоги підтримала, просили їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. 23.11.2021 року, 11.01.2022 року надавались суду заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку із графіком праці. 04.02.2022 року до суду вкотре надійшла заява від відповідача про відкладення розгляду справи призначеної на 07.02.2022 року, в якій позивач повторно посилався на зайнятість на роботі. Суд вважає вказане клопотання таким, що не підлягає задоволенню, оскільки ухвалою суду від 08.11.2021 року визначено, що вказана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, клопотань від учасників справи про інше, до суду не надходило. Крім того, суд вважає, що відповідачем [PERSON] не надано належних доказів на підтвердження неможливості його прибуття у судове засідання, з урахуванням яких суд міг би визнати причину неявки поважною. Виходячи з наведеного, суд ухвалив провести судове засідання за відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 2013 року по серпень 2021 року проживали однією сім`єю без укладання шлюбу. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). На теперішній час сторони мешкають окремо, мають роздільний бюджет, спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, дочка сторін по справі [PERSON] , [INFO] проживає без реєстрації з позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 25.08.2021 року наданої ТОВ «Абонент ХХІ» (а.с. 11). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 08 вересня 2021 року було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з боржника [PERSON] аліментів на утримання дитини, у зв`язку із неможливістю встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника (а.с. 5). Відповідно до листа Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради № 01вих-06/3756 від 18.11.2021 року відповідач [PERSON] перебуває на обліку в департаменті як внутрішньо переміщена особа з 08.10.2015 року. Зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23). Відповідач працездатний та працює у ТОВ «Метінвест» м. Кам`нське, відповідно має можливість надавати матеріальну допомогу, однак він добровільно не здійснює матеріальної допомоги на утримання дочки, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, згідно якої, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. У відповідності з ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі ст. 182, ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач працездатний, має постійний та регулярний заробіток у вигляді заробітної плати, стан його здоров`я задовільний, інших утриманців за виконавчими листами не має, відповідно має можливість надавати матеріальну допомогу. Згідно вивчених судом матеріалів справи, з`ясованих обставин справи які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в зв`язку з тим, що дочка сторін потребує матеріальної допомоги від батька, який згідно закону повинен утримувати неповнолітню дитину і має можливість це робити. Розмір аліментів який просить стягнути позивач, суд вважає обґрунтованим та доцільним в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу відповідача, щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У зв`язку з вищевикладеним суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з дня звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, а саме з 30.08.2021 року, та присуджує стягувати аліменти з дня пред`явлення позову, а саме з 20.10.2021 року до досягнення дитиною повноліття. З урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору за вимоги про стягнення аліментів, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: partial