Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

у жовтні 2021 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до Плахтіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, в якій просить: 1) встановити факт проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 2002 року по [INFO] ; 2) визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 4,723 га, розташовану на території Надеждинської сільської ради Саратського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 2002 року вона та [PERSON] почали постійно проживати однією сім`єю як дружина та чоловік, без реєстрації шлюбу. Проживали вони разом в [ADDRESS] , до часу відкриття спадщини, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, вели спільне господарство, приймали участь у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. [INFO] [PERSON] помер, заповіту не залишив. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 4,723 га, розташована на території Надеждинської сільської ради Саратського району Одеської області, масив [NUMBER] , ділянка [NUMBER] . 21 травня 2021 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І. для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Постановою від 21 травня 2021 року нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] та рекомендував звернутись до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем принаймні п`ять років до часу відкриття спадщини. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 26 жовтня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, за клопотанням позивача витребувано у приватного нотаріуса копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.25) Ухвалою суду від 23 листопада 2021 року була задоволена заява позивача про залучення до участі у справі [PERSON] як співвідповідача, підготовче засідання відкладено (а.с.49). Позивач [PERSON] у підготовчому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у підготовчому засіданні подала письмову заяву про визнання позову, яку обґрунтувала тим, що на спадщину не претендує. Пояснила, що її двоюрідний брат [PERSON] та [PERSON] , починаючи з 2002 року і до часу відкриття спадщини, постійно проживали разом та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] . Вона неодноразово відвідувала їх за місцем проживання та їй достеменно відомо, що [PERSON] та [PERSON] були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, несли спільні витрати на оплату комунальних послуг, придбання продуктів харчування, одягу, тощо. Представник Плахтіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явився, надав письмову заяву про визнання позову. В заяві зазначив, що йому відомі та зрозумілі наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.206 ЦПК України, просив розглядати справу за його відсутності (а.с. 74, 76). Заслухавши позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] , дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Частинами 3, 4 ст.200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з частинами 1, 2, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У підготовчому засіданні суд роз`яснив сторонам наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.206 ЦПК України та впевнився у тому, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивачка [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджено копією паспорту [NUMBER] , виданого 26 грудня 2000 року Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області (а.с.6-7). Згідно довідки Плахтіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 05 лютого 2021 року за № 99, [PERSON] , [INFO] , на день своєї смерті, яка настала [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . До складу його сім`ї входила співмешканка [PERSON] , [INFO] , яка сумісно з ним проживала та вела спільне господарство (а.с. 37). Відповідно до акту, складеного 27 вересня 2021 року начальником дільниці № 2 КП "ЖКС "Хмельницький" виконавчого комітету Одеської міської ради, [PERSON] , [INFO] , починаючи з 2002 року постійно проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , [INFO] , та вони вели спільне господарство по день його смерті, яка настала [INFO] (а.с.13). У декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу за № 0000-Т94К-99ЕА від 25.05.2018 року пацієнта [PERSON] , [INFO] , останній зазначив адресу фактичного проживання: [ADDRESS] , а також указав номер мобільного телефона [PERSON] як його близької особи (а.с.14). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26 жовтня 2020 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) [INFO] в м. Одесі помер [PERSON] (а.с. 8). Заповіту [PERSON] не залишив, про що свідчить інформаційна довідка зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), яка видана 03.11.2021 року приватним нотаріусом Сулаковим І.І. (а.с.33). 27 жовтня 2020 року [PERSON] уклала договір з ПП " [PERSON] ", предметом якого є організація послуг на поховання [PERSON] . Загальна вартість послуг на поховання склала 5530 гривень (а.с.12) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 4,723 га, розташована на території Надеждинської сільської ради Саратського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 9). 05 лютого 2021 року [PERSON] подала приватному нотаріусу Саратського районного нотаріального округу Сулакова І.І. заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . За її заявою нотаріусом було заведено спадкову справу № 24-2021. 28 квітня 2021 року заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подала його двоюрідна сестра [PERSON] . Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Зазначені обставини підтверджуються копією спадкової справи (а.с. 31-45). Постановою приватного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу Сулакова І.І. від 21 грудня 2021 року позивачці [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] через необхідність встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем більше п`яти років до часу відкриття спадщини (а.с. 11). Копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Надеждинською сільською радою Саратського району Одеської області підтверджує, що [PERSON] народився [INFO] в с. Молдове Саратського району, його батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с.61). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а.с.65). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.66). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого райбюро ЗАГС Білгород-Дністровського району Одеської області та копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Надеждинською сільcькою радою Саратського району Одеської області, батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] (а.с.59, 64). Копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Надеждинською сільською радою Саратського району Одеської області та копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Надеждинською сільською радою, підтверджують, що [PERSON] , народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.62-63). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження за № 00019623631 від 21.02.2918 року, та копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] (а.с.64, 67). Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами, тобто [PERSON] є рідною тіткою померлого [PERSON] . Статті 1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частинами 1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) Відповідно до ч. 1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Частиною 2 ст.1223 ЦК України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За положеннями ст. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно із частиною 4 ст. 1266 ЦК України двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Суд встановив, що за життя [PERSON] заповіту складено не було, а його батьки [PERSON] та [PERSON] померли до відкриття спадщини. Спадкоємець за законом третьої черги, а саме рідна тітка спадкодавця [PERSON] - [PERSON] на час відкриття спадщини була живою, але заяву про прийняття спадщини нотаріусу не подала, тобто спадщину не прийняла. Відповідно до положень ч.4 ст. 1266 ЦК України відповідач [PERSON] не є спадкоємцем за правом представлення після смерті [PERSON] , тому що спадкування за правом представлення - це спадкування за законом, яке передбачає появу в певних спадкоємців права на спадкування за умови смерті до відкриття спадщини того з їхніх родичів, хто був би спадкоємцем. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ст. ст.1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до частин 2, 4 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до п. 23 цієї ж постанови, якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. За частиною 1 ст.1255 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ураховуючи, що викладені у позовній заяві обставини підтверджені належними та допустими доказами, відповідачі позов визнали у повному обсязі, позивач позбавлена можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також те, що позивач як спадкоємець за законом четвертої черги прийняла спадщину, суд вважає за необхідне повністю задовольнити позов.

Outcome: approved