Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивачі звернулися 15 вересня 2021 року до Любашівського районного суду Одеської області з позовом до відповідача про розірвання договорів оренди землі, стягнення судових витрат. В обгрунтування своїх вимог позивачі вказують, що вони є власниками земельних ділянок кадастровий номер 5123383600:01:002:0002 загальною площею 3.94 га, кадастровий номер 5123383600:01:002:0003 загальною площею 4.26 га, кадастровий номер 5123383600:01:001:0031 загальною площею 2.9296 га. Вони є власниками вказаних ділянок в рівних долях по Ѕ частині кожна. 01.10.2016 року вони уклали договори оренди вказаних земельних ділянок із відповідачем по справі строком на 7 років. Відповідач обробляв їх земельні ділянки та сплачував їм орендну плату грошима - по 12000 грн. щороку кожному. В 2019 та 2020 роках вони не отримували орендну плату і дізнались, що їх земельні ділянки обробляє інше підприємство, так як ТОВ «СГП ім. Піддубного» припинило свою діяльність. З новим орендарем ніяких договорів не укладали, ніякої плати не отримували. Враховуючи на істотні порушення договору оренди, а саме несплата орендної плати, передача їх земельних ділянок в суборенду без їх згоди, просили розірвати договори оренди земельних ділянок, укладені між ними та відповідачем 201 жовтня 2016 року, а також стягнути з відповідача судові витрати по 3908 грн. 00 коп. кожному. Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав, повідомлений про день, час та місце слухання справи відповідно до ст.ст. 128-139 ЦПК України. Представник третьої особи в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, так як позивачам сплачена орендна плата за 2019 та 2020 року, що підтверджується поштовими реєстрами переказів. Крім того, представник третьої особи зазначив, що договір суборенди з відповідачем було укладено відповідно до закону та договорів оренди земельних ділянок, якими передбачена можливість передачі земельної ділянки в суборенду. Крім того, ТОВ «СГП ім. Піддубного» не припинило своє існування, так як відомості про припинення юридичної особи не внесено до реєстру. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Процесуальні дії у справі. 17 вересня 2021 року ухвалою судді провадження по даній справі було відкрито і постановлено провести розгляд справи за правила спрощеного позовного провадження. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. З витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень видно, що позивачі є власниками земельних ділянок кадастровий номер 5123383600:01:002:0002 загальною площею 3.94 га, кадастровий номер 5123383600:01:002:0003 загальною площею 4.26 га, кадастровий номер 5123383600:01:001:0031 загальною площею 2.9296 га в рівних долях по 1/2 частині (а.с. 9-10). З договорів оренди землі видно, що позивач [PERSON] передала в оренду відповідачу належні їй земельні ділянки площею 1.47 га, 1.97 га, 2.13 га строком на 7 років. Розмір орендної плати визначено не менше 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки. У всіх договорах нормативно грошова оцінка земельних ділянок вказана 114796 грн. 69 коп. Право оренди вказаний ділянок на підставі вказаних договорів зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З договорів оренди землі видно, що позивач [PERSON] передала в оренду відповідачу належні їй земельні ділянки площею 1.47 га, 1.97 га, 2.13 га строком на 7 років. Розмір орендної плати визначено не менше 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки. У всіх договорах нормативно грошова оцінка земельних ділянок вказана 114796 грн. 69 коп. Право оренди вказаний ділянок на підставі вказаних договорів зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 18-28). З договору суборенди від 26 червня 2019 року з додатками видно, що ТОВ «СГП ім. Піддубного» передало в суборенду ТОВ «Південна житниця» земельні ділянки, в тому числі і земельні ділянки, що належать позивачам. Згідно п. 8 вказаного Договору судорендар сплачує орендну плату орендодавцям (а.с. 52-54). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Вислухавши сторони, дослідивши докази, надані сторонами, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 81 КПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Відповідно до вимог статті 124 ЗК України, передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди. Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У статті 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. За положеннями статті 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частиною першою статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Отже, згідно зі статтями 13, 21 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі і припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання як договору оренди, так і договору суборенди земельної ділянки, в той час як разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання. Крім того, згідно постанови ВС у справі за № 61-8798 св19 від 31 липня 2020 року визначено, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до п.9 Договору про оренду землі орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі шляхом видачі коштів через касу підприємства або перерахування на банківську картку орендодавця. Розмір орендної плати становить не менше 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки та вноситься до 31 грудня поточного року. Нормативна грошова оцінка в договорах оренди зазначена 114796 грн. 69 коп. кожної земельної ділянки. Тому, розмір орендної плати, яка належить до сплати позивачам становить 10331 грн. 70 коп. кожному орендодавця, як власнику трьох земельних ділянок (3% від нормативно грошової оцінки земельних ділянок, яка визначена в договорі). Надані представником третьої особи в судове засідання списки згрупованих поштових переказів, як доказ сплати позивач орендної плати по 5095 грн. 22 коп. не може бути належним доказом виконання договірних зобов`язань, так як позивачі заперечують факт отримання коштів, а вказані списки не містять інформації про отримання позивачами коштів в рахунок сплати орендної плати. Крім цього, зазначена сума є значно меншою (майже вдвічі), ніж сума орендної плати визначена договором 10331 грн. 70 коп. (10331 грн. 70 коп. - 5095 грн. 22 коп. = 5236 грн. 48 коп.). Будь яких належних та допустимих доказів сплати відповідачем чи третьої особою, яка є суборендарем, позивачам орендної плати за 2019 рік, 2020 рік у розмірах передбачених договорами оренди землі суду не надано. Договорами оренди землі укладеними між позивачами та відповідачем передбачено право передавати земельну ділянку в суборенду, однак не визначено необхідність згоди орендодавця. Згідно зі статтею 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За положеннями статті 773 ЦК України наймач зобов`язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Наймач має право змінювати стан речі, переданої йому у найм, лише за згодою наймодавця. З довідки Познанського старостинського округу Любашівської селищної ради від 23.10.2020 року видно, ТОВ «СГП ім. Івана Піддубного» на території Познанського старостинського округу відсутнє. Адміністрації товариства не має (а.с. 31). З листа Любашівського районного ВДВС Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) № 18648/44-18 від 07.09.2020 року видно, що ТОВ «СГП ім. Івана Піддубного не розшукано» (а.с. 32). З поштового повідомлення від 28.09.2021 року видно, що ТОВ «СГП імені Івана Піддубного» не існує (а.с. 44). В судовому засіданні встановлено, що ТОВ «СГП імені Івана Піддубного» фактично припинило свою господарську діяльність з приводу обробітку орендованих земель, не володіє ними, а передало їх в суборенду без згоди орендодавців та поклавши обов`язки по сплаті орендної плати на третю особу. Верховний Суд України у своїй постанові від 19 березня 2014 року (справа № 6-15цс14) висловив правову позицію за якою, виходячи зі змісту статей 24 та 25 Закону України "Про оренду землі" (далі - Закон) припинення орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки та передача третім особам функцій з її обробітку й оплати орендної плати орендодавцю, виходить за межі господарської діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем, та є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки за статтею 32 Закону. Аналогічний висновок міститься у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі № 133/158/16-ц (провадження № 61-21693сво18). Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що припинення орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки та передача третім особам функцій з її обробітку й оплати орендної плати орендодавцю, виходить за межі господарської діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем, не сплата орендної плати протягом двох років поспіль, є підставами для розірвання договорів оренди земельних ділянок, в зв`язку з чим позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачами сплачено по 908 грн. судового збору та по 3000 грн. витрат на правову допомогу. Вказані витрати підтверджені документально. Позов задоволено повністю, а тому з відповідача належить стягнути на користь позивачів по 3908 грн. судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved