Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] зверну вся до суду з позовною заявою ТОВ «Вердикт капітал», третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення стягнутого. В обґрунтування позову зазначає, в червні 2020 року він довідався про те, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. здійснюється виконавче провадження № 64502044 від 15.02.2021 року по примусовому виконанню виконавчого напису № 1087 від 18.01.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в загальній сумі, яка складає 33365,86 грн. Звернувшись до приватного виконавця він отримав копію виконавчого напису № 1087 від 18.01.2021 року. Так, 18.01.2021 року, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинений виконавчий напис за № 1087 про стягнення з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» суми заборгованості в розмірі 33365,86 грн. Строк за який проводиться стягнення: з 29.01.2019 року по 27.11.2020 року. Позивач вказує, що згідно з даним виконавчим написом він є боржником за кредитним договором № 0111/003365-ZP від 29.09.2015 року, укладеним з АТ «Укрсоцбанк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами 2019-1УСБ/ВЕСТА від 28.01.2019 року є ТОВ «ФК Інвестохіллс Веста», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 29-01/19/1 від 29.01.2019 року є ТОВ «Вердикт Капітал». Також, позивач вважає, що вказаний виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., всупереч вимогам п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» та нормам Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, викладено на простому аркуші паперу. Так, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, в редакції на дату вчинення оспорюваного виконавчого напису, була передбачена можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Однак, приватним нотаріусом Горай О.С. було вчинено виконавчий напис № 1087 на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений та не забезпечений іпотекою, про стягнення з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» певної суми грошових коштів. Крім того, нотаріусом не перевірено безспірність заявлених вимог до стягнення ТОВ «Вердикт Капітал» вимог, оскільки кредитний договір № 0111/003365-ZP від 29.09.2015 року, який є підставою вчинення виконавчого напису № 1087 від 18.01.2021 року, та він з ПАТ «Укрсоцбанк» не укладав. Позивач зазначає, що в оспорюваному ним виконавчому написі нотаріуса взагалі не зазначено чим підтверджується наявність заборгованості по кредитному договору. Між тим, стягувач має надати нотаріусу виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості, відповідно до Переліку. Також, позивач вказує, що згідно з довідками № 395 від 06.05.2021 року та № 424 від 20.07.2021 року, виданих ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», за період з квітня по липень 2021 року з його заробітної плати на користь ТОВ «Вердикт Капітал» (примусове виконання виконавчого напису № 1087 від 18.01.2021 року) було утримано 6872,47 грн., які підлягають стягненню на його користь (повернення стягнутого) з ТОВ «Вердикт Капітал». Оскільки, в даному випадку, правовою підставою набуття відповідачем коштів утриманих з його заробітної плати став спірний виконавчий напис нотаріуса № 1087 від 18.01.2021 року, який, як він вважає, виконанню не підлягає. Тому, правова підстава для отримання ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів відсутня, і вказані кошти підлягають поверненню відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 18.01.2021 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., зареєстрований в реєстрі за № 1087, про стягнення з нього на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованості за кредитним договором № 0111\\003365-ZP від 29.09.2015 р., укладеним з АТ «Укрсоцбанк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1УСБ\\ВЕСТА від 28.01.2019 р. є ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс веста», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 29-01\\19\\1 від 29.01.2019 р. є ТОВ «Вердикт капітал», у розмірі 33365,86 грн., за період з 29.01.2019 р. по 27.11.2020 р., стягнути з відповідача на його користь 6872,47 грн. та судові витрати по справі. 24.11.2021 року засобами електронного зв`язку (30.11.2021 року засобами поштового зв`язку) до Тернівського міського суду Дніпропетровської області від відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі та відмовити у стягненні грошових коштів в розмірі 6872,47 грн. за безпідставністю. В обґрунтування відзиву посилається на те, що ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису нотаріуса, у зв`язку із наявною заборгованістю за кредитним договором позивача [PERSON] .. Таке звернення до нотаріуса про вчинення виконавчого напису було здійснено на підставі норм Закону України «Про нотаріат» та постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Також, представник відповідача вказує, що відповідне право стягувача за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Представник відповідача вказує, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність виникнення заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Щодо стягнутих коштів з позивача в сумі 6872,47 грн. представник відповідача зазначає, що з наявних довідок з місця роботи боржника неможливо встановити які суми були перераховані фактично на рахунок стягувача, а які на рахунок виконавця як витрати виконавчого провадження, оскільки сума, яку вказує позивач в розмірі 6872,47 грн. не була перерахована в повному обсязі ТОВ «Вердикт Капітал». Так, лише відомості приватного виконавця можуть бути підтвердженням дійсної суми стягнення із заробітної плати позивача (а.с. 79-83, 88-110). Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 22.07.2021 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису від 18.01.2021 р., вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 1087, за яким стягується з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» заборгованість в розмірі 33365,86 грн., яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. у виконавчому провадженні № 64502044, до набрання рішенням суду законної сили. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Лучко С.О. у судове засідання не з`явилися, однак позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити повністю (а.с. 39-41, 50). Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» у судове засідання не з`явився, однак раніше надіслав до суду відзив на позов (а.с. 79-83, 88-110). Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, письмових пояснень на позов та заяви про розгляд справи за її відсутністю до суду не подала, однак надіслала витребувані судом докази. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідно до кредитного договору на підставі анкети-заяви №011100000716 та заяви-договору № 0111/003365-ZP від 20.04.2015 року, про надання банківських послуг на умовах комплексного обслуговування для клієнтів-фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк», укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] , останньому надано кредит у розмірі 50000,00 грн., зі сплатою реальної процентної ставки 44,38% річних, строком на 364 календарних дні (а.с. 13). 18.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1087, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал», яке є правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «Фінансова компанія «Інвестхолліс Веста» на підставі договору відступлення прав вимоги № 29-01/19/1 від 29.01.2019 року, яке в свою чергу є правонаступником АТ «Укрсоцбанк» на підставі договору про відступлення права вимоги № 2019-1УСБ/ВЕСТА від 28.01.2019 року, усіх прав та обов`язків за кредитним № 0111/003365-ZP від 20.04.2015 року. За виконавчим написом стягнуто з [PERSON] заборгованість за період з 29.01.2019 року по 27.11.2020 року в розмірі 32715,86 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 8985,48 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам - 1448,08 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 12282,30 грн.; за вчинення виконавчого напису нотаріусом - 650,00 грн., загальна сума, що підлягає стягненню 33365,86 грн. (а.с. 12). На підставі виконавчого напису № 1087 від 18.01.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. 15.02.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 64502044 та 18.02.2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 14, 15). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси є виконавчий напис. Відповідно до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 3.1-3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5 із змінами, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, додаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» визнано незаконною та не чинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 залишено без змін. Визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п.1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, Постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Так, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, у постановах Верховного Суду від 21 грудня 2020 року у справі № 591/3779/19, від 30 вересня 2021 року у справі № 511/2748/17. Також, з правового висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, видно, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову. У зв`язку з викладеним, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача викладені у відзиві на позов про те, що звернення до нотаріуса про вчинення виконавчого напису було здійснено на підставі норм Закону України «Про нотаріат» та постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Крім того, представником відповідача не надано до суду документи, згідно з якими було вчинено виконавчий напис нотаріуса № 1087 від 18.01.2021 року та доказів того, що взагалі ТОВ «Вердикт Капітал» має право вимоги щодо стягнення заборгованості з позивача за кредитним договором № 0111/003365-ZP від 29.09.2015 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] , а отже суд позбавлений можливості перевірити законність права вимоги відповідачем заборгованості у позивача та обґрунтованість її розміру. Також, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що відповідачем було направлено позивачу лист з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання за кредитним договором із зазначенням у листі вимоги щодо усунення порушених зобов`язань, у зв`язку з чим, останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ «Вердикт-Капітал», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 13.10.2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20). Окрім цього, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідачем для вчинення виконавчого напису надавався нотаріусу оригінал кредитного договору, який був нотаріально посвідченим. Витребувані судом докази у Житомирського обласного державного нотаріального архіву до суду не надані, оскільки документи приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. за 2021 рік до нотаріального архіву на зберігання не передавалися, про що свідчить лист Житомирського обласного державного нотаріального архіву № 2629/01-22 від 08.09.2021 року (а.с. 59-60). За ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, в матеріалах справи відсутні докази того, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі з дотриманням строків давності заборгованості, на підставі якого приватним виконавцем було відкрите виконавче провадження та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, та чи надавався відповідачем для вчинення виконавчого напису нотаріусу оригінал кредитного договору, який був нотаріально посвідченим. З огляду на викладене, враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів того, що ТОВ «Вердикт Капітал» має право вимоги щодо заборгованості саме за кредитним договором № 0111/003365-ZP, укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] , і саме в розмірі заборгованості, за яким вчинено виконавчий напис, а також те, що нотаріус при вчиненні оскаржуваного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню саме за період стягнення, визначений у виконавчому написі з часу настання у відповідача права на звернення з вимогами про стягнення заборгованості по кредиту, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», та відсутності доказів надання нотаріусу нотаріально посвідченого кредитного договору, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно отриманих першим грошових коштів за спірним виконавчим написом в ході його примусового виконання в рамках виконавчого провадження, суд виходить з наступного. Норми ст.ст. 1212, 1215 ЦК України визначено позадоговірний спосіб захисту права власності як кондикція. Кондикційний позов - вимога повернення безпідставно набутого або збереженого особою у себе майна за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) або якщо правова підстава згодом відпала. Таким чином, кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала або відбулась її трансформація (наприклад, договір, на підставі якого відбулось набуття майна, в подальшому було визнано недійсним; одна особа передала іншій кошти в якості авансу на виконання попереднього договору, однак основний договір в майбутньому так і не було укладено тощо). Відтак, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав існуючий договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ст.1212 ЦК України, тобто норма даної статті підлягає застосуванню, коли одна сторона безпідставно утримує майно іншої сторони та при цьому в неї відсутнє відповідне договірне зобов`язання з повернення цього майна. У разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст.1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.01.2020 року у справі №161/17945/18, від 16.06.2020 року у справі № 910/22513/17. Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, і за яким (виконавчим написом) відбулося повне або часткове виконання, є правовою підставою для виникнення у стягувача зобов`язання з повернення майна, що набуто ним в ході примусового виконання означеного виконавчого напису, тобто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого рішення суду правова підстава (виконавчий напис) вважається такою, що відпала. Відповідно до ст.1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Наведена правова позиція узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 08.09.2021 року у справі № 201/6498/20, від 06.10.2021 у справі № 623/363/20. Так, згідно з заявою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. № 3807 від 27.01.2022 року про долучення доказів по справі, у виконавчому провадженні ВП № 64502044 стягнуто 9700,24 грн., з яких: 8872,47 - борг за виконавчим документом; 134,75 грн. - витрати виконавчого провадження; 693,02 - основна винагорода приватного виконавця (а.с. 119-120), що спростовує заперечення представника відповідача, викладені у відзиві на позов про відсутність доказів фактично стягнутих сум з позивача на користь відповідача за виконавчим написом нотаріуса № 1087 від 18.01.2021 року. Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму безпідставно стягнутих грошових коштів в розмірі 6872,47 грн., про що також свідчать довідки № 395 від 06.05.2021 року та № 424 від 20.07.2021 року, виданих ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» за період з червня 2020 року по червень 2021 року та з травня 2021 року по липень 2021 року, долучені позивачем до матеріалів справи, з яких видно, що з заробітної плати [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» (за ВП № 64502044 від 18.02.2021 року) було утримано 6872,47 грн. (4892,62 грн. (квітень-червень 2021 року) + 1979,85 грн. (липень 2021 року) (а.с. 16, 17). Аналіз ст. 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Отже, оскільки судом задоволено позовну вимогу про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, на підставі якого відбулось утримання з заробітної плати позивача грошових коштів в розмірі 6872,47 грн. на користь відповідача, то правова підстава для примусового стягнення спірних грошових коштів з позивача у виконавчому провадженні ВП № 64502044, вважається такою, що відпала, що є підставою для повернення стягнутих грошових коштів позивачу, а тому суд, в межах заявлених позивачем вимог, приходить до висновку про необхідність задоволення даної позовної вимоги [PERSON] та стягнення з ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів в сумі 6872,47 грн.. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 2270,00 грн. (1816 грн. за подання позову та 454 грн. за подання заяви про забезпечення позову).

Outcome: approved