Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

10 листопада 2021 року позивач звернувся до Варвинського районного суду Чернігівської області з зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що від шлюбних стосунків з відповідачем [PERSON] у них народилося двоє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На користь відповідача на утримання дітей з позивача стягуються аліменти, зокрема: на утримання доньки [PERSON] , на підставі рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2012 року, стягуються аліменти в розмірі 35% усіх видів його доходів щомісячно, на утримання сина [PERSON] , на підставі судового наказу Варвинського районного суду Чернігівської області від 22 жовтня 2021 року, стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно. Таким чином, з позивача, щомісячно, в рахунок оплати аліментів здійснюється стягнення коштів у загальному розмірі - 60% від усіх його доходів, що відповідно до позиції останнього ставить його у скрутне матеріальне становище. Позивач стверджує, що вказаний розмір аліментів є значно завищеним. Більше того, син [PERSON] перебуває у нерівному становищі по відношенні до доньки [PERSON] , оскільки на утримання останньої стягується значно більша сума аліментів. Таке стягнення аліментів на користь відповідача на утримання двох дітей, яке здійснюється різними частками від його заробітку, суперечить вимогам ч. 2 ст. 183 СК України. Також позивач вказує про зміну його матеріального та сімейного стану, оскільки після винесення судом рішення про стягнення аліментів на утримання доньки, у нього народився син [PERSON] , який також потребує матеріальних витрат. При цьому, при стягненні аліментів на його користь, факт наявності у нього доньки судом враховано не було, оскільки відповідач діючи недобросовісно, вказаних обставин суду не повідомляла. Крім того, на даний час позивач не має постійного місця роботи, оскільки є фізичною особою - підприємцем, проте дохід від підприємницької діяльності у нього відсутній. Таким чином, через наявну зміну у позивача сімейного та матеріального стану, останній вважає, що наявні правові підстави для зміни встановленого судом розміру аліментів та просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього до 1/3 (однієї третьої) частки усіх видів мого заробітку (доходу) щомісячно, на двох дітей, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття, відповідно. 10 грудня 2021 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до змісту якого, відповідач заявлені позовні вимоги визнає частково, вказавши, що вона згодна на зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на утримання їхніх спільних дітей до 44% його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Обґрунтовує свою позицію тим, що позивачем не доведено наявність таких обставин, які б слугували підставами для зменшення розміру аліментів саме до 1/3 частки усіх видів його доходів, оскільки на переконання відповідача, такий розмір не відповідатиме інтересам дітей та позбавить її можливості забезпечити належне утримання дітей. Відповідач стверджує, що діти мають проблеми зі здоров`ям та потребують додаткових витрат на його покращення та оздоровлення. Крім того, відповідач на даний час перебуває на обліку у Варвинській філії Чернігівського обласного центру зайнятості, як безробітна. Стан її здоров`я, також, незадовільний. Можливість влаштуватися на роботу у неї відсутня, оскільки син, зважаючи на його вік, потребує догляду. Цим самим, відповідач вказує, що зменшення аліментів на утримання дітей до 1/3 частки доходів позивача поставить її у скрутне матеріальне становище, позбавивши її можливості забезпечити гідний рівень життя дітей (а.с. 41-45). Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 24 листопада 2021 року цивільну справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 23 грудня 2021 року, яке в подальшому з підстав заявленого клопотання відповідача, було відкладене на 10 січня 2022 року. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 26 січня 2022 року. 25 січня 2022 року від позивача [PERSON] до суду надійшло клопотання про долучення письмових доказів до матеріалів справи (а.с. 89-98). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в змісті позову заявив прохання про здійснення розгляду справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судовому засідання заявлені до неї позовні вимоги визнала частково вказавши, що вона згодна на зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на утримання їхніх спільних дітей до 44% від доходів відповідача. Обґрунтовуючи свою позицію тим, що зменшення аліментів на утримання дітей до 1/3 частки доходів позивача поставить її у скрутне матеріальне становище, позбавивши її можливості забезпечити гідний рівень життя дітей. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 11 червня 2005 року перебували у шлюбі, який в подальшому, на підставі рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 24 березня 2021 року, було розірвано (а.с. 52). За період шлюбних відносин у сторін народилося двоє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] (а.с. 13), та [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Згідно з довідкою про склад сім`ї №3004, виданою 29 листопада 2020 року Варвинською селищною радою, до складу сім`ї відповідача [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , входить донька [PERSON] та [PERSON] (а.с. 64). З матеріалів справи вбачається, що діти перебувають під наглядом лікарів. Зокрема, відповідно до довідок, виданих 30 листопада 2021 року КНП «Варвинський центр первинної медико-санітарної допомоги» Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області №669 та №670, [PERSON] , знаходиться під наглядом та перебуває на «Д» обліку, як часто хворіючий. В період з 02 серпня 2021 року по 14 серпня 2021 року знаходився на стаціонарному лікуванні через гострий бронхіт. В період з 11 вересня 2021 року по 17 вересня 2021 року знаходився на стаціонарному лікуванні через функціональну диспепсію (а.с. 59, 60). Вказані обставини також доводяться копією консультативного висновку спеціаліста КНП ХОР «Обласна дитяча клінічна лікарня №1» від 18 жовтня 2021 року та відповідною довідкою №671 від 30 листопада 2021 року (а.с. 56, 57, 58, 66-67). Згідно з довідками, виданими 30 листопада 2021 року КНП «Варвинський центр первинної медико-санітарної допомоги» Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області №668, №672 та №673, [PERSON] перебуває на «Д» обліку у лікаря офтальмолога та педіатра. В період з 17 листопада 2020 року по 24 листопада 2020 року перебувала на стаціонарному лікуванні (а.с. 53, 54, 55). Зважаючи на відсутність добровільної домовленості сторін щодо участі позивача в утриманні їхніх дітей, рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області по справі №2504/1026/12 від 19 листопада 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , в розмірі 35% усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 жовтня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття, про що свідчить копія відповідного виконавчого листа від 30 листопада 2012 року (а.с. 15). З копії судового наказу по справі №731/461/21, виданого 22 жовтня 2021 року Варвинським районним судом Чернігівської області, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 жовтня 2021 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 16). Вказані рішення суду не оскаржувалися та набрали законної сили. Таким чином, судом встановлено, що з позивача [PERSON] стягуються аліменти на двох дітей в розмірі 60% від його заробітку (доходу). Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що після винесення Варвинським районним судом Чернігівської області рішення від 19 листопада 2012 року по справі №2504/1026/12, сімейний стан платника аліментів дійсно змінився, оскільки в подальшому у нього народилася друга дитина, - син [PERSON] , який також потребує матеріального забезпечення. При цьому, суд бере до уваги, що при винесенні судового наказу, факт наявності рішення суду про стягнення на доньку [PERSON] аліментів, стягувачем аліментів не повідомлено і судом враховано не було. За таких підстав, на даний час з позивача одночасно стягуються аліменти на користь відповідача на утримання двох дітей різними частками від його заробітку, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 183 СК України та ставить дітей у нерівне становище, що на переконання суду є неприпустимим. Крім того, суд зважає, що позивачем в обґрунтування необхідності зменшення аліментів вказано, що його матеріальний стан, після призначення судом аліментів, також змінився, адже його майнове положення погіршилося. Суд бере до уваги, що на момент винесення судом рішення щодо стягнення аліментів з позивача на утримання доньки [PERSON] , зокрема, 19 листопада 2012 року він працював у Варвинській районній державній лікарні ветеринарної медицини (а.с. 28-29). З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, Фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що [PERSON] з 06 квітня 2021 року зареєстрований, як фізична особа-підприємець (а.с. 27). Відповідно до копії належної позивачу трудової книжки серії [NUMBER] , останній, на даний час, не відноситься до категорії найманих працівників, оскільки крайній запис від 13 лютого 2018 року містить відомості про його звільнення (а.с. 28-29). Згідно з відомостями податкової звітності [PERSON] його дохід за результатами своєї підприємницької діяльності станом на третій квартал 2021 року, відсутній (а.с. 21-23, 24-26). Разом з тим, вказані обставини не можуть бути беззаперечним обґрунтуванням відсутності у позивача будь-якого доходу, оскільки суд бере до уваги, що [PERSON] проблем зі здоров`ям не має, адже відомості щодо наявності у нього хронічних захворювань чи наявності статусу особи з інвалідністю у суду відсутні, він працездатного віку, а тому має можливість отримувати дохід за результатами своєї праці. Платоспроможність позивача також доводиться інформацією з Варвинського відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), яка міститься у довідці №19.4-28/6944/21 від 01 листопада 2021 року, де вказано, що заборгованість по сплаті аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , що здійснюється в межах виконавчого провадження №35513649, станом на 01 листопада 2021 року - відсутня (а.с. 17). В підтвердження свого матеріального стану відповідач [PERSON] подала до суду довідку Варвинської районної філії Чернігівського обласного центру зайнятості №294 від 30 листопада 2021 року, про те, що вона перебуває на обліку як безробітна (а.с. 65), що узгоджується з відомостями, які вказані у її трудовій книжці серії [NUMBER] (а.с. 68-70). Згідно з довідкою, виданою 29 листопада 2021 року КНП «Варвинський центр первинної медико-санітарної допомоги» Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області [PERSON] знаходиться на «Д» обліку в КНП «Варвинська ЦППСД», з підстав наявності проблем зі здоров`ям (а.с. 61). Відповідач також стверджує, що позивач не бере участі в додаткових витратах на утримання спільних дітей на період їх хвороби, зокрема, на COVID-19, надавши суду медичні довідки, які свідчать, що [PERSON] та [PERSON] з 29 грудня 2021 року по 18 січня 2022 року перебували на амбулаторному лікуванні, з підстав захворювання на COVID-19 (а.с. 94, 95). Додавши копії фіскальних чеків про придбання лікарських засобів (а.с. 96-98). При цьому відомості, що саме вказані медичні препарати були призначені лікарем для лікування дітей, матеріали справи не містять, що ставить під сумнів їх цільове призначення та належність, як доказу по справі. Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Таким чином, аналізуючи позовні вимоги щодо зміни розміру аліментів, які стягуються з позивача на утримання дітей суд констатує, що вказаний позов заявлений з підстав суттєвої зміни сімейного та матеріального стану позивача. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку що, вказані позивачем підстави в обґрунтування зміни розміру аліментів заявлені в межах ст. 192 СК України та повинні бути враховані судом. З наведеного вбачається, що розмір аліментів визначений судом на утримання дітей має бути змінений із врахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Суд також бере до уваги зміст ч. 2 ст. 183 СК України та констатує фактичну можливість стягнення аліментів на двох дітей визначивши в рішенні суду єдину частку від заробітку (доходу) батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення дітьми повноліття. Цим самим змінивши розмір аліментів, які визначені Варвинським районним судом Чернігівської області: у рішенні по справі №2504/1026/12 від 19 листопада 2012 року та судовому наказі по справі №731/461/21 від 22 жовтня 2021 року, де визначено розмір аліментів, які стягуються з позивача щодо кожної дитини окремо. Враховуючи вищевикладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та взаємозв`язку, зважаючи на наявність у платника аліментів двох дітей, стан їх здоров`я, стан здоров`я платника аліментів, оскільки відомості щодо його інвалідності чи наявності у нього хронічних захворювань у суду відсутні, останній є працездатною особою, відсутність в матеріалах справи інформації про придбання позивачем коштовного рухомого та нерухомого майна, наявності у нього вкладів в банківських установах, також беручи до уваги мінімальний гарантований розмір аліментів, який може бути призначений на одну дитину, враховуючи рівність прав та обов`язки щодо утримання батьками своєї дитини суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково. Зокрема, зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] до 2/5 часток всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно. На переконання суду вказаний розмір аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Крім того, суд зважає, що стягнення аліментів в даному випадку виконується у частці від заробітку/доходу платника. Вказаний вид стягнення автоматично регулює розмір стягнень, у відповідності до рівня доходу платника, і одночасно обмежує мінімальний розмір платежів, гарантований законом на рівні не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: partial