Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

В березні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Центр надання адміністративних послуг Дніпровського району Дніпровської районної державної адміністрації, Виконавчий комітет Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права користування частиною житлової квартири, в якому просила суд винести рішення, яким визнати за [PERSON] право користування на частину житлового приміщення, а саме на кімнату, площею 11,9 кв.м. та інші приміщення загального користування в квартирі [ADDRESS] . В грудні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради про визнання недійсним і скасування розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності на житло, в якому просила суд винести рішення, яким визнати недійсним з дати видання та скасувати Рішення (Розпорядження) органу приватизації про приватизацію квартири [ADDRESS] ; визнати недійсним з дати видання та скасувати свідоцтво про право власності на житло від 20 лютого 2019 року, що видане Виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2020 року цивільну справу №175/1244/19-ц (провадження №2/175/335/19) за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Центр надання адміністративних послуг Дніпровського району Дніпровської районної державної адміністрації, Виконавчий комітет Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права користування частиною житлової квартири, об`єднано в одне провадження із цивільною справою №175/5119/19-ц (провадження №2/175/1475/19) за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради про визнання недійсним і скасування розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності на житло. Позивачка [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] (а.с.43) у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] за ордером на надання правової допомоги [PERSON] (а.с.72) позовні вимоги не визнав. Третя особа Центр надання адміністративних послуг Дніпровського району Дніпровської районної державної адміністрації надали заяву про розгляд справи у їх відсутність(а.с.32). Виконавчий комітет Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області надали заяву про розгляд справи у їх відсутність(а.с.135). Третя особа Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради про дату, час і місце розгляду справи повідомленні належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням (а.с.160, 170, 189, 190), трекінгом поштового відправлення з офіційного сайту «Укрпошта»(а.с.216), однак представник у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення позивача, представників сторін, заслухавши свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Відемеєр , повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається зі змісту ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що [PERSON] з 1994 року проживав на підставі договору найму житлового приміщення, а саме: в квартирі [ADDRESS] . З 01 грудня 1989 року по 27 вересня 1994 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.16), від зазначеного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилася спільна донька [PERSON] (відповідачка по справі). Розпорядженням голови Дніпропетровської райдержадміністрації від 25 січня 1994 року за №38/1 було змінено умови договору найму житлового приміщення квартири [ADDRESS] (перейменовано на Слобожанське) а саме:- на кімнату, площею 17,6 кв.м. на [PERSON] (колишня дружина померла 2012 році) з дочкою [PERSON] ;- на кімнату, площею 11,9 кв.м. на [PERSON] , одного; - \~ \~ \~ \~усіма іншими приміщеннями і зручностями [PERSON] та [PERSON] мають право користуватися разом(а.с.12). В подальшому [PERSON] 31 серпня 2007 року уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб(а.с.10). [PERSON] після реєстрації шлюбу почала проживати разом з [PERSON] без реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї осіб , які фактично проживають відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї(а.с.13). [INFO] померла мати відповідачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть мерії [NUMBER] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] у віці 62 років(а.с.11). Згідно довідки наданої відділом загально-організаційного забезпечення Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 25 лютого 2019 року за адресою: [ADDRESS] мається два особові рахунки: за І особовим рахунком значиться зареєстрованою одна особа: [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 19 листопада 2009 року; за ІІ особовим рахунком не значиться зареєстрованих осіб, [PERSON] був зареєстрованим за вищевказаною адресою з 18 грудня 1990 року по день смерті [INFO] (а.с.14). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових справ на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] згідно свідоцтва про право власності, серія та номер: 030 виданий 20 лютого 2019 року, видавник : виконавчий комітет ССР ДР ДО(а.с.103). Статтею 310 ЦК України визначено, що фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово (ст. 29 ч. 1 ЦК України). Згідно з Конвенцією про захист прав і основоположних свобод поняття житло не обмежується приміщенням, яке законно займано або створено. Чи є конкретне місце проживання житлом , яке підлягає захисту на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин, а саме - від наявності достатніх та триваючих зв`язків із конкретним місцем. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору (ч. 1 ст. 64 ЖК України). Приписами статті 379 Цивільного кодексу України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них. У 2003 році в Україні прийнято Закон України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні , який ввів обов`язковість реєстрації місця проживання. При реєстрації місця проживання, вказана особа отримує право користування вказаним помешканням, адже офіційно - це місце де вона фактично проживає впродовж тривалого періоду. Право власності на квартиру при цьому у вказаної особи не виникає. Відповідно до ст. 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Відповідно до ст. 345 ЦК України, фізична або юридична особа може набувати право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~8\~ЗУ «Про\~приватизацію державного\~житлового фонду»,\~передача квартир\~(будинків),\~житлових приміщень\~у гуртожитках\~здійснюється в\~спільну сумісну\~або часткову\~власність за\~письмовою згодою\~всіх повнолітніх\~членів сім`ї,\~які постійно\~мешкають у\~цій квартирі (будинку). Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 43, 81 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги\~ [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки позивачка фактично зареєстрована за іншою адресою та згідно показань свідків позивачка не постійно проживала в зазначеній квартирі. Матеріали справи також не містять відповідної письмової згоди відповідачки [PERSON] на вселення та реєстрацію [PERSON] , які б надавали останній право на приватизацію зазначеної частки квартири. Згідно ст. 141 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові. Тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з вказаним позовом стягненню з відповідача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed