Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до [PERSON] з позовом в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 9487,34 грн., судові витрати та витрати на правову допомогу. В основу своїх позовних вимог позивач зіслався на те, що 15 червня 2021 року, о 12 год. 30 хв., відповідачка, керуючи транспортним засобом Ауді А 4 рухаючись заднім ходом по вул. Шкільна, що на території КНП Рожнятівської багатопрофільної лікарні, в смт. Рожнятів Івано-Франківської області, порушуючи п.10.9 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб, не переконалась в безпечності такого руху, в результаті чого здійснила наїзд на належний йому припаркований автомобіль марки «Мерседес-Бенц Е200» реєстраційний № [NUMBER] , чим завдала автомобілю технічних пошкоджень. Внаслідок протиправних дій [PERSON] , належний йому автомобіль «Мерседес-Бенц Е200» зазнав технічних ушкоджень, і оціночна вартість спричиненого матеріального збитку становить 5676,89 грн. Протиправними діями відповідачки йому завдано матеріальної шкоди на суму 9487,34 гривень, яка виразилась в оціночній вартості матеріального збитку спричиненого йому, як власнику транспортного засобу «Мерседес-Бенц Е200» реєстраційний № [NUMBER] , в сумі 5676,89 гривень, що підтверджується звітом про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 181 від 13.09.2021, вартості складання такого звіту в сумі 2140,65 гривень, що підтверджується квитанцією про оплату від 01.09.2021, вартості витраченого пального на поїздку до експерта в сумі 669,80 грн. підтверджено фіксальним чеком від 03.09.2021, та вартості складання позовної заяви в сумі 1000 гривень, що підтверджується квитанцією адвоката. Чи була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідачки йому невідомо, тому вона повиннна відшкодувати завдану матеріальну шкоду. Оскільки, відповідачка по справі в добровільному порядку відшкодувати збитки відмовляється, він змушений звернутись до суду. В судове позивач не прибув, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час розгляду справи судом повідомлялася у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у її відсутності та ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи судом повідомлялася у встановленому законом порядку. За таких обставин суд вважає необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону ( ст.5 ЦПК України). За змістом статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що 15.06.2021 у сел.Рожнятів по вул.Шкільна на території КНП Рожнятівської багатопрофільної лікарні [PERSON] керувала транспортним засобом Ауді А4, н.з. [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не впевнившись в безпечності скоїла наїзд на припаркований автомобіль Мерседес Бенц Е200, д.н.з. [NUMBER] . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями водій порушила вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху, за що постановою Рожнятівського районного суду від 16 серпня 2021 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП ( а.а.5-6) Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні (правовий висновок Верховного Суду України від 03.09.2014 № 6-84цс14). Право потерпілого на відшкодування шкоди є абсолютним. Так, за загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Частиною першою статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Сума збитків, які позивач просить стягнути з відповідачки підтверджується матеріалами справи, а саме звітом № 181 від 19.09.2021 про вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження колісного транспортного засобу згідно якого вартість матеріального збитку при умові доцільності КТЗ, визначається як сума вартості відновлювального ремонту з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості, і становить 5676 гривень 89 копійок (а.с.8-24) та квитанцією про оплату проведення експертизи ТЗ на суму 2140, 65 грн. ( а.с. 23), а також витрати вартості витраченого пального на поїздку до експерта в сумі 669,80 грн. підтверджено фіксальним чеком (а.с.7). Ураховуючи, що вина [PERSON] у скоєнні ДТП, в результаті якого було завдано позивачу матеріальну шкоду, установлена постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 16.08.2021, тому наявні правові підстави для покладення на відповідача відповідальності по відшкодуванню завданої шкоди. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.141 ЦПК України. Відповідно до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. та витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, що відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України підтверджується: квитанцією №14 від 05.10.2021 про оплату послуг адвоката на суму 1000 грн. у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved