Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу по сплаті за житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] за період з червня 2020 року по червень 2021 року в загальній сумі 10376,68 грн., мотивуючи тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина до складу якої увійшла вищевказана квартира, яка належала спадкодавцю на праві власності. За життя і по день смерті батько позивача проживав разом зі своєю другою дружиною - відповідачкою [PERSON] у квартирі, яка увійшла до спадкової маси. 03.06.2021р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Т.М. було видано свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] , відповідно до якого позивач [PERSON] отримав у власність 2/3 частини вказаної квартири (від 1/3 частини якої відмовилась дочка спадкодавця - [PERSON] ), право на 1/3 частину квартири в порядку спадкування було оформлено на відповідачку [PERSON] 29.06.2021р. між сторонами було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Т.М., відповідно до умов якого, відповідачка [PERSON] продала свою 1/3 частину квартири позивачу [PERSON] . Після укладання договору купівлі-продажу позивач дізнався про наявність заборгованості за житлово-комунальні послуги. 22.10.2021р. позивачем було сплачено заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з червня 2020р. по червень 2021р. в загальному розмірі 10 376,68 грн., яка складається з: витрат по сплаті послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, водовідведення гарячої води в сумі 1125,51грн., витрат по сплаті послуг з постачання електричної енергії в сумі 1123,92 грн., витрат по сплаті послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в сумі 8127,25 грн. Оскільки по червень 2021р. у квартирі, яка належала спадкодавцю проживала та була зареєстрована відповідачка [PERSON] , яка перешкоджала позивачу користуватись прийнятою частиною спадщини, та яка в добровільному порядку відмовляється компенсувати понесені позивачем витрати за користування житлово-комунальними послугами, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Просить стягнути з відповідачки вказану суму сплаченої заборгованості та понесені витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу. Ухвалою від 12.11.2021р. у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін на 08.12.2021р. 06.12.2021р. від відповідачки [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона позовні вимоги визнала частково та вказала, що дійсно [INFO] помер її чоловік [PERSON] , з яким вона мешкала в належній йому квартирі [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] вказана квартира була успадкована нею в розмірі 1/3 частки та сином померлого - позивачем [PERSON] в розмірі 2/3 частки. 29.06.2021р. на підставі договору купівлі-продажу, вона продала свою 1/3 частку вказаної квартири позивачу. На виконання абз.2 п.6.1 договору від 29.06.2021р. в день його укладання вона звільнила квартиру та 15.07.2021р. знялась з реєстраційного обліку за адресою квартири. Щодо розміру витрат, які позивач просить стягнути з неї в рахунок компенсації сплати заборгованості за комунальні послуги зазначила, що враховуючі дані, викладені у листі КП «Водоканал» від 09.09.2021р., її заборгованість за послуги водопостачання, водовідведення становить 572,73 грн. з розрахунку: 172,79 грн. (1/2 частка від боргу в сумі 345,58грн., який утворився до червня 2020р. у зв`язку з проживанням в квартирі разом з чоловіком [PERSON] ) + 57,60 грн. (1/3 частка від боргу в сумі 172,79 грн. успадкованого нею після смерті [PERSON] ) + 342,34 грн. (борг за період з червня 2020р. по червень 2021р. включно: 2621,50 грн. (нараховано) - 2279,16грн. (сплачено)). Враховуючі дані, викладені у довідці ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» від 04.10.2021р., її борг за електричну енергію становить 253,68грн. (нараховано за червень 2021р, але не сплачено.) Враховуючи дані, які містяться у листі Концерну «МТМ» від 06.08.2021р., її заборгованість за теплопостачання та гаряче водопостачання становить 2233,88 грн., з яких: за послуги гарячого водопостачання 1413,02 грн. з розрахунку: 4938,67грн. (нараховано за період з червня 2020р. по червень 2021р.) - 3525,65грн. (сплачено); за послуги опалення 820,86 грн. з розрахунку: 2757,18 грн. (1/3 частка від боргу в сумі 8271,54 грн., який нараховано за період з червня 2020р. по червень 2021р., як співвласника квартири) - 1936,32 грн. (сплачено). Таким чином, визнавала позовні вимоги на загальну суму 3060,29 грн., в задоволенні інших вимог просила відмовити. Судові засідання, призначені на 08.12.2021р., 22.12.2021р., судовим розглядом розпочаті не були. 04.01.2022р. від представника позивача - адвоката Сімонець Є.О. до суду надійшла відповідь на відзив та заява про збільшення позовних вимог [PERSON] . У вказаних заявах по суті спору зазначено, що відповідачка [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] до 15.07.2021р. Під час укладання договору купівлі-продажу між сторонами, вона гарантувала нести відповідальність, передбачену договором, та повідомила про відсутність будь-якої заборгованості з комунальних послуг в цілому, а не відповідно успадкованого майна. Позивач не зобов`язаний повертати борги попереднього власника. Також сторона позивача не погоджується з розрахунком відповідачки, який вона здійснює виходячи із належної їй частки. Щодо розрахунку заборгованості зі сплати за централізоване опалення та гарячого водопостачання зазначила, що відповідно до наданого Концерном «МТМ» розрахунку по особовому рахунку № [NUMBER] станом 01.06.2020р. заборгованість зі сплати за опалення становить 10518,95грн., яка повність погашена позивачем. У зв`язку з тим, що вказана заборгованість утворилась під час проживання у квартирі батька позивача та відповідачки, то остання повинна сплатити за вказаний період позивачу 7748,42 грн., з яких 5259,47грн. (1/2 частка від суми заборгованості 10518,95грн., у зв`язку із проживанням у квартирі разом з чоловіком) + 1753,15 грн. (1/3 частка від успадкованого боргу після смерті чоловіка). Таким чином, розмір заборгованості з централізованого опалення та гарячого водопостачання, який підлягає стягненню з [PERSON] становить 14761,04грн. (7748,42 грн. (борг до 01.06.2020р.) + 7748,42грн. (борг з 01.06.2020р. по 01.06.2021р.). Після збільшення позовних вимог просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] грошові кошти у загальному розмірі 17010,47 грн., в т.ч. витрати з оплати за надані послуги з централізованого водопостачання, водовідведення та водовідведення ГВ в сумі 1125,51грн., витрати з оплати за надані послуги з електричної енергії в сумі 1123,92грн., витрати з оплати за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 14761,04грн. 18.01.2022р. від відповідачки [PERSON] до суду надійшов відзив на заяву про збільшення позовних вимог, в якому вона заперечила проти задоволення позовних вимог та зазначила, що вона не перешкоджала [PERSON] проживати у вказаній квартирі, він не звертався до неї задля отримання доступу до квартири. Фактично вона перестала користуватись квартирою з 29.06.2021р., що позивачем не заперечується. Щодо зазначення у договорі купівлі-продажу від 29.06.2021р. застережень про відсутність боргів в цілому, а не відповідно до 1/3 частки успадкованого майна, то така позиція позивача є хибною, оскільки вона, будучи продавцем лише 1/3 частки квартири, яка була предметом договору, могла нести відповідальність лише за ту частку, яка належала їй особисто. Щодо витрат по сплаті послуг з постачання електричної енергії, підтримує викладене раніше нею у відзиві та вважає, що за оплачені позивачем послуги вона має відшкодувати 253,68 грн. лише за червень 2021р. Стосовно іншої частини позовних вимог зазначає, що до смерті її чоловіка - [PERSON] , між ними не було спорів щодо розміру участі у витратах на утримання квартири, яка належала йому на праві власності, чоловік самостійно ніс витрати на утримання квартири. Отже, заборгованість, яка виникла до його смерті є боргами спадкодавця, які успадковуються нарівні з правами та майном спадкодавця. Таким чином, вона з позивачем, приймаючи спадщину після смерті [PERSON] успадкували його обов`язки у відповідних частках без будь-яких умов чи застережень. Тому за послуги водопостачання вона має сплатити позивачу 457,54грн., з яких 342,34 грн. (особистий борг за час проживання у квартирі за період з червня 2020р. по червень 2021р.) + 115,20 грн. (1/3 частка від успадкованого боргу після смерті чоловіка в сумі 345,58грн.). За послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води вона має сплатити позивачу 5740,20 грн. з розрахунку: 3506,32 грн. (1/3 частка успадкованого боргу в сумі 10518,95 грн., який нараховано до червня 2020р.) + 1413,02 грн. за послуги гарячого водопостачання (4938,67грн. (нараховано за період з червня 2020р. по червень 2021р.) - 3525,65грн. (сплачено)) + 820,86грн. за послуги опалення ((1/3 частка від боргу в сумі 8271,54 грн., який нараховано за період з червня 2020р. по червень 2021р.) - 1936,32 грн. (сплачено)). Таким чином, позовні вимоги фактично визнає на загальну суму 6451,42 грн. Представник позивача в судове засідання не прибув, суду надана заяву про проведення судового розгляду без участі сторони позивача, позовні вимоги викладені у позові та у заяві про збільшення позовних вимог підтримують в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не прибула, надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності на підставі наявних доказів з урахуванням відзивів. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наданих доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 317, ч.4 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна; власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України установлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Стаття 360 ЦК України передбачає зобов`язання співвласника, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (ч.4 ст.544 ЦК України). Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Згідно з п.6 ч.1 ст.1, п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017р., індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч.1, ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно з ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідно до вимог статей 150,151,156 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Громадяни, які мають у приватній власності квартиру, зобов`язані забезпечувати її схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача та чоловік відповідачки - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] була зареєстрована у вказаній квартирі з 07.05.2009р. по 15.07.2021р., фактично мешкала у квартирі до 29.06.2021р. 03.06.2021р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Т.М. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , реєстровий №2700, відповідно до якого позивач [PERSON] отримав у власність 2/3 частки квартири [ADDRESS] . Позивач зареєстрований у квартирі [ADDRESS] з 15.06.2021р. 29.06.2021р. між сторонами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Т.М., реєстровий №3397, відповідно до умов якого, відповідачка [PERSON] продала 1/3 частку квартири [ADDRESS] , яка належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Т.М., 29.06.2021р. реєстровий №3372, позивачу [PERSON] . Згідно з даними, які містяться у листі КП «Водоканал» від 09.09.2021р. з додатком, заборгованість за послуги водопостачання, водовідведення за адресою: [ADDRESS] станом на 01.06.2020р. становить 345,58грн., станом на 01.09.2021р. - 1125,51грн. За період з 01.06.2020р. по 30.06.2021р. нараховано 2621,50грн., сплачено 2279,16грн., борг 342,34грн. Згідно з даними, які містяться у довідці ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» від 04.10.2021р., за адресою: [ADDRESS] борг станом на 01.07.2020р. відсутній, борг станом на 01.07.2021р. становить 253,68грн., борг станом на 01.10.2021р. становить 1123,92грн. Згідно з даними, які містяться у листі Концерну «МТМ» від 06.08.2021р. з додатком, за адресою: [ADDRESS] , заборгованість за надані послуги станом на 01.06.2020р. становить 10518,95грн. (опалення 1391,33грн. + ГВП 9127,62грн.), за період з 01.06.2020р. по 30.06.2021р. борг 7 748,24 грн. (опалення 6 335,22 грн. + ГВП 1413,02 грн.), з розрахунку: нараховано 13 210,21грн. (опалення 8271,54 грн. + ГВП 4938,67грн.) - сплачено 5 461,97грн. (опалення 1936,32грн. + ГВП 3525,65грн.). 22.10.2021р. [PERSON] сплатив за комунальні послуги, які надаються за адресою: [ADDRESS] : 1123,92грн. за електричну енергію; 327,68 грн. за водовідведення ХВП; 596,10 грн. централізоване водопостачання; 201,73 грн. за водовідведення ГВП; 8127,25 грн. за опалення. 18.11.2021р. [PERSON] сплатив за комунальні послуги, які надаються за адресою: [ADDRESS] : 1123,92грн. за електричну енергію; 142,99 грн. за водовідведення ХВП; 247,22 грн. централізоване водопостачання; 57,18 грн. за водовідведення ГВП; 11825,01грн. за гаряче водопостачання. 14.12.2021р. [PERSON] сплатив за комунальні послуги, які надаються за адресою: [ADDRESS] : 65,56 грн. за водовідведення ХВП; 113,35 грн. за централізоване водопостачання; 37,20 грн. за водовідведення ГВП, 387,29рн. за гаряче водопостачання, 1412,21 грн. за теплопостачання. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог. В даному випадку суд вважає встановленим та доведеним, що [INFO] помер власник квартири, яка знаходитьсяза адресою: [ADDRESS] - [PERSON] , тоді як відповідачка [PERSON] , як дружина власника, була зареєстрована та проживала у зазначеній квартирі та в силу ст. 64, ч.3 ст. 156 ЖК України, як член сім`ї власника та споживач отримуваних послуг, повинна була виконувати свій обов`язок зі сплати комунальних послуг нарівні з власником та нести разом з ним солідарну відповідальність за невиконання зобов`язань по оплаті комунальних послуг. Після смерті власника квартири [ADDRESS] - [PERSON] , його спадкоємцями за законом є [PERSON] та [PERSON] . Незалежно від часу прийняття ними спадщини, вона належить їм з часу відкриття спадщини, тобто з 04.06.2020р. Сторони, як нові власники, набули право власності на квартиру у порядку спадкування, тому на них, відповідно до ст. 1218 ЦК України, перейшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті в розмірі вартості спадкового майна, зокрема, борги за житлово-комунальні послуги. Після смерті [PERSON] і до 29.06.2021р. сторони були співвласниками квартири та повинні були спільно брати участь у поточних витратах щодо утримання майна, яке є у спільній частковій власності. Також суд враховує, що у даний період відповідачка також була зареєстрована та мешкала у вказаній квартирі. Як встановлено судом борг перед КП «Водоканал»за послуги водопостачання, водовідведення за адресою: [ADDRESS] станом на 01.06.2020р. становив 345,58 грн., за період з 01.06.2020р. по 30.06.2021р. - 342,34 грн. 22.10.2021р. позивач здійснив оплату за вказані послуги. В даному випадку суд погоджується з розрахунком відповідачки, який наведений у її першому відзиві на позовну заяву, що її особистий борг за вказані послуги становить 572,73 грн. з розрахунку: 172,79 грн. (1/2 частка від боргу в сумі 345,58грн., який утворився до червня 2020р. у зв`язку з проживанням в квартирі разом з чоловіком [PERSON] ) + 57,60 грн. (1/3 частка від боргу в сумі 172,79 грн. успадкованого нею після смерті [PERSON] ) + 342,34 грн. (борг за період з червня 2020р. по червень 2021р. включно: 2621,50 грн.(нараховано) - 2279,16грн.(сплачено), який нею визнається). Саме вказану суму слід стягнути з відповідачки на користь позивача. Доводи позивача та його представника, що відповідачка повинна повністю відшкодувати оплачені позивачем послуги, які надавались КП «Водоканал» в сумі 1125,51 грн. не заслуговують на увагу, оскільки вказана сума заборгованості утворилась станом на 01.09.2021р. Водночас, 29.06.2021р. частка квартири, яка належала відповідачці, вибула з її власності та користування на користь позивача, що останнім не спростовано. Тому вимоги про повне відшкодування витрат за оплачені послуги з водопостачання та водовідведення, в т.ч. за липень та серпень 2021р., є безпідставними. Доводи відповідачки, що вона повинна сплатити лише 1/3 частину від суми заборгованості, яка виникла до смерті чоловіка, не заслуговують на увагу, оскільки відповідачка до смерті чоловіка була зареєстрована та фактично проживала у квартиріяк член сім`ї власника, була нарівні з ним споживачем комунальних послуг, тому повинна була виконувати свій обов`язок зі сплати комунальних послуг нарівні з власником. Що стосується заборгованості за послуги електропостачання, то судом встановлено, що борг за вказані послуги станом на 01.07.2021р. становив 253,68 грн., який позивач сплатив 22.10.2021р. Вказані обставини сторонами не спростовані, визнаються відповідачкою, тому вказана сума підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Заявлена позивачем до стягнення сума в розмірі 870,24 грн., яка він просить також стягнути з відповідачки за оплачену ним електричну енергію є необґрунтованою, оскільки вказана сума нарахована за липень, серпень та вересень 2021р., тобто за період, коли відповідачка не була співвласником квартири та не користувалась нею. Що стосується позовних вимог про відшкодування позивачу витрат, понесених ним у зв`язку зі сплатою заборгованості за теплопостачання та гаряче водопостачання в сумі 14761,04 грн., то суд вважає їх часткового обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню в загальній сумі 10 537,40 грн. з наступного розрахунку: 5259,48 грн. (1/2 частка від боргу в сумі 10518,95грн., який утворився до червня 2020р. у зв`язку з проживанням в квартирі разом з чоловіком [PERSON] ) + 1753,16 грн. (1/3 частка від боргу в сумі 5259,48 грн. успадкованого нею після смерті [PERSON] ) + 1413,02 грн. (за послуги ГВП за період з червня 2020р. по червень 2021р., який нею визнається) + 2 111,74грн. (1/3 частка від боргу в сумі 6 335,22 грн. за опалення за період з червня 2020р. по червень 2021р., як співвласника квартири). Саме вказану суму слід стягнути з відповідачки на користь позивача. В даному випадку суд виходить з того, що відповідачка до червня 2020р., як член сім`ї власника та споживач отримуваних послуг, повинна була виконувати свій обов`язок зі сплати комунальних послуг нарівні з власником, а після його смерті набула право власності на 1/3 частку квартири у порядку спадкування та до неї перейшов обов`язок, що належав спадкодавцю в розмірі спадкового майна, зокрема, борг за житлово-комунальні послуги. Водночас, суд враховує, що з червня 2020р. по червень 2021р. відповідачка проживала у квартирі та одноосібно користувалась послугами гарячого водопостачанання, тому повинна сплатити всю суму боргу за вказану послугу за вказаний період, що нею визнається. Нарахування за централізоване опалення відбувалось в залежності від площі квартири та незалежно від кількості зареєстрованих та/або проживаючих в квартирі осіб, тому за період з червня 2020р. по червень 2021р. відповідачка повинна оплатити 1/3 частку від нарахованоі Концерном «МТМ» суми. Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 11 363,81 грн., які складаються з витрат по сплаті послуг з централізованого водопостачання, водовідведення та водовідведення гарячої води в сумі 572,73 грн., витрат по сплаті послуг з постачання електричної енергії в сумі 253,68 грн., витрат по сплаті послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в сумі 10 537,40 грн. Розподіляючи судові витрати, суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.141, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 608,81 грн. (з розрахунку: 11 363,81 грн. х 100% : 17010,47 грн. = 66,8 %; 66,8% х 908 грн. : 100 % = 606,54 грн.). Крім того, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, відповідно до ст.137, 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу пропорційно задоволеної частини позовних вимог. Так, згідно з ч.1, 2, 4, 5 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Вирішуючи питання про стягнення з позивача на користь відповідача понесених ним витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що в межах цієї справи позивач отримував правову допомогу адвоката Сімонець Є.О. та сплатив за це 3000,00 грн. Вказані обставини підтверджуються ордером АР №1060106 від 31.08.2021р., копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №2 від 21.01.2019р., копією Договору про надання правової (правничої) допомоги №49/07-21 від 19.07.2021р., копією акту №35/12-21 від 22.12.2021р. прийому-передачі наданої правової (правничої) допомоги на суму 3000,00 грн. із зазначенням наданих послуг, копією квитанції від 21.12.2021р. про оплату [PERSON] за правові (правничі) послуги в сумі 3000,00грн. Виходячи з предмету спору, ціни позову, значення справи для сторін, критеріїв реальності адвокатських послуг та розумності їх розміру, із урахуванням принципу пропорційності при розподілі судових витрат між сторонами, суд відповідно до вимог ст.137 ЦПК України, вважає необхідним стягнути з позивачки на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 2 004,00 грн. (із розрахунку: 3000,00грн. х 66,8% : 100%) Водночас, відповідачка обґрунтованих заперечень щодо розміру витрат на правову допомогу з посиланням на те, що вони не є співмірними із складністю справи, фактично витраченим адвокатом часом та обсягом відповідних послуг, не надала.

Outcome: partial