Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

12 серпня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про виключення запису як батька дитини з актового запису про народження. Позовні вимоги [PERSON] обгрунтовані тим, що 23.04.2014 у Бережанському РАЦС між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , зазначив, що на той час перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, а тому у свідоцтві про народження був вказаний батьком дитини. Після народження дитини разом із відповідачем близько року проживали разом. Рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 18.05.2018 року шлюб між ними розірвано та вирішено стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень. Вказав, що регулярно дитину провідував, однак згодом помітив, що дитина на нього не схожа, а тому в травні 2021 року звернувся у клініку для проведення ДНК тесту на визначення батьківства. Отримавши результати тесту встановив, що він не є біологічним батьком дитини. Посилаючись на викладені обставини позивач просив виключити запис його як батька дитини з актового запису про народження [PERSON] . Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 24.11.2021 відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Представник позивача - адвокат Прийдун В. М. в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив такі задовольнити. В підготовчому засіданні подане 07.02.2022 року клопотання про призначення судово-генетичної експертизи просив залишити без розгляду, оскільки в проведенні такої необхідності немає. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася. Представник відповідача - адвокат Строцень Т. О. в підготовчому засіданні зазначив, що сторона відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує з приводу їх задоволення. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, надані сторонами судового провадження письмові докази є достатніми для цілей вирішення даної справи, а тому призначення справи до судового розгляду суд розцінює як невиправдане зволікання формального характеру, у зв`язку з чим вважає за необхідне ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Так, засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначає Сімейний кодекс України. Порядок визначення походження дитини регулює глава 12 Сімейного кодексу України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (ч. 8 ст.7 Сімейного кодексу України). Як вбачається з копії рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 18 травня 2021 року, позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено, шлюб між сторонами зареєстрований 23 квітня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції в Тернопільській області, актовий запис №38 - розірвано. Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , повторно виданого 06 липня 2021 року Бережанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №1, [PERSON] народилася [INFO] , її батьком вказаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . В силу вимог 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним походить від подружжя. Як встановлено з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2014 року по [INFO] , [INFO] народилася дочка - [PERSON] . Позивач стверджує, що не є батьком дитини. Відповідач [PERSON] з цього приводу не заперечує. Згідно ст.136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п.11) зазначено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених статтею цього Кодексу. Відповідач визнала факт відсутності кровного споріднення між [PERSON] та її дочкою - [PERSON] . Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення шляхом виключення з актового запису №1 від 07 лютого 2017 року про народження дитини [PERSON] , [INFO] , місце народження: Україна, Тернопільська область, Козівський район, село Будилів складеного Будилівською сільською радою Козівського району Тернопільської області, відомостей про [PERSON] , як батька дитини. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», одночасно із прийняттям рішення щодо анулювання актового запису цивільного стану відповідний орган, на підставі рішення або висновку якого проводиться анулювання актового запису цивільного стану, приймає рішення щодо вилучення і повернення анульованого свідоцтва відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану. Оскільки представник відповідача до початку розгляду справи по суті зазначив, що відповідач визнає позовні вимоги, то у відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову та у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача іншу частину витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved