Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 29.07.2021 р. № 3812, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною щодо стягнення заборгованості за кредитом у сумі 26681,29 грн. В обґрунтування позову зазначила, що оспорюваний виконавчий напис є незаконним, оскільки кредитний договір нотаріально не посвідчений, нотаріусом не отримано його оригіналу, повідомлення про вчинення виконавчого напису вона не отримувала, а також не дотримано вимог закону щодо безспірності заборгованості. Чинна редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. 26.10.2021 р. представник відповідача подав відзив, у якому просить відмовити у позові. В обґрунтування своєї позиції зазначив те, що АТ «Банк ФОРВАРД» на момент звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису надав всі передбачені законом документи (оригінал кредитного договору, розрахунок заборгованості, виписки по особовим розрахункам, вимогу про усунення порушень). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, та нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів, тим паче не повинен повідомляти боржника про стан заборгованості за Кредитним договором. Безспірність вимог визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, нотаріус вчинив виконавчий напис відповідно до закону та підстав відмовляти банку у вчиненні виконавчого напису не було, а підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, відсутні. 09.11.2021 р. представник позивача подав відповідь на відзив, у якій зазначив, що відповідач жодним чином не заперечує той факт, що 22.02.2017 р. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 визнано незаконним та нечинним. Тобто, відповідач не заперечує той факт, що Третя особа приватний нотаріус не мала права керуватись незаконними та нечинними нормами. 17.01.2022 р. . учасники справи у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позов підтримують. Відповідач та третя особа приватний виконавець будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. подала заяву про розгляд справи у її відсутності. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. З постанови приватного виконавця Овсієнко А.В. про відкриття виконавчого провадження вбачається, що дане виконавче провадження відкрите на примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. № 3812 від 29.07.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Форвард Банк» заборгованості в розмірі 26 681,29 гривень. Стягувачем у виконавчому провадженні є АТ «Форвард Банк». Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відтак, вчиняючи 29 липня 2021 року виконавчий напис № 3812, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 3812, таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Відповідно, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 зробила висновок, що нотаріусом порушено порядок вчинення виконавчого напису, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а отже, про задоволення позову. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України). З врахуванням викладеного суд не вбачає необхідності надавати правову оцінку іншим підставам позову та аргументам, які зазначені у відзиві відповідача, так як судом встановлена самостійна та достатня підстава для для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 908,00 грн. судового збору.

Outcome: approved