Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

В листопаді 2021 року до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 25.10.2018 сторони перебувають у шлюбі. За період шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, між сторонами часто виникали сварки, непорозуміння, відповідач залишив сім`ю відразу після народження старшої дочки, в подальшому спроби примиритися не дали жодного результату, а тому вже більше року сторони не проживають однією сім`єю, у зв`язку з чим шлюбні відносини припинилися назавжди, крім того, позивач зазначає, що у відповідача є інша сім`я. Враховуючи викладене, а також стверджуючи, що примирення між сторонами не можливе [PERSON] просить розірвати шлюб, що укладений між нею та відповідачем - [PERSON] . Ухвалою суду від 20 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, разом з тим подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримує, наполягає на розірвані шлюбу, зазначає, що миритися з відповідачем не бажає. Також висловилась про залишення ій прізвища « [PERSON] » (вх. №332/22 від 20.01.2022) Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, зазначив, що миритися з позивачем не бажає та просив суд розглянути справу без його участі (вх. №333/22 від 20.01.2022). Згідно з частиною третьою статті 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, дійшов наступного висновку. Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що 25 жовтня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] у Ірпінському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №639, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 3). [INFO] народилися [PERSON] , а [INFO] [PERSON] , батьками яких є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] виданого 23.02.2019 та серії [NUMBER] виданого 29.05.2020 (а.с. 4, 6). Доньки зареєстровані та проживають разом з матір`ю [PERSON] , що підтверджується довідками №557 від 24.09.2019 та №226 від 29.05.2020 (а.с. 5,7). Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 03.11.2020 по справі №147/552/20 з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей та позивача. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною 1статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам статті 215 ЦПК України. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС. Позивач в заяві вказала, що шлюбні відносини фактично припинені, примирення неможливе, сторони проживають окремо. В свою чергу, відповідач у заяві визнав позовні вимоги в повному обсязі та підтвердив, викладені в позовній заяві обставини. Суд вважає, що визнання відповідачем позову в частині розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем. З огляду на викладене, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб. За таких обставин суд дійшов висновку, що сім`я сторін по справі розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на вказані положення, а також враховуючи небажання позивача змінювати набуте при реєстрації шлюбу прізвище на дошлюбне, суд вважає за можливе залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст.141 ЦПК України. За змістом ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на сторону відповідача. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved