Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості, в якому вказує, що 25.06.2019 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 25.06.2019-100004901, відповідно до п.1.1 якого за цим Договором Кредитор зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти за користування ним. Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 01.06.2021 року у справі № 288/424/20 встановлена правомірність вказаного договору та його укладення у повній відповідності до чинного законодавства, суд відмовив позивачу у задоволенні його позовних вимог про визнання цього договору недійсним. Даний договір укладений на строк до одного місяця (п. 8.1. договору), кредит наданий на будь-які законні цілі, включаючи перекредитування, підприємницьку, незалежну професійну діяльність або виконання обов`язків найманого працівника (п.1.2 договору), внаслідок чого цей договір не є договором про споживчий кредит та на нього не поширюється дія Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, яка діяла на момент укладення договору та на момент його порушення відповідачем), так як відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування» цей Закон не поширюється на: ... кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця. Відповідно до заявки та підтвердження укладення кредитного договору Кредитор надає Позичальнику Кредит у розмірі 9000,00 гривень на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення Кредиту до 08.07.2019 року та платою за користування Кредитом у розмірі 2520 гривень. 25 червня 2019 року позивач видав відповідачу Кредит у розмірі 9000,00 гривень, що підтверджується квитанцією № 152542042 від 25.06.2019 року, чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі. 19 липня 2019 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 19.07.2019-010000891 з аналогічними умовами як в попередньому договорі. За заявою позичальника про перекредитування/зарахування від 19.07.2019 року та на підставі ст. 601 ЦК України, сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 9000,00 гривень за кредитним договором № 19.07.2019-010000691 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 9000,00 гривень за кредитним договором № 25.06.2019-100004901 від 25.06.2019 року. Позивачем та відповідачем строки повернення кредиту та процентів не переносились. До теперішнього часу відповідач не сплатила позивачу заборгованість, розрахунок та розмір якої зазначені в додатку № 1 до даної позовної заяви, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Пунктом 5.4 договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання Позичальником грошових зобов`язань за Договором Кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Таким чином, сума штрафу, на яку має право позивач та яку відповідач повинна сплатити позивачу, становить 48384,00 гривень відповідно до розрахунку. Однак, в даній позовній заяві позивач просить стягнути лише частину штрафу у розмірі 4500,00 гривень, що не є відмовою позивача від права на стягнення іншої частини штрафу у майбутньому. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість та штраф за кредитним договором № 19.07.2019-010000691 в розмірі 16020 гривень 00 копійок та судовий збір в розмірі 2270 гривень 00 копійок. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, відповідно до пункту 2 частини сьомої статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі письмових доказів. Згідно пункту 2 частини сьомої статті 128 ЦПК України, судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до Судового виклику № 288/2217/21/15636/21 від 29 грудня 2021 року розміщеного на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет, відповідач [PERSON] була повідомлена про судове засідання, яке відбудеться 25 січня 2022 року о 11.00 годині. Згідно чаcтини 4 статті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом враховано, що в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно з вимогами статей 274-279 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 25 червня 2019 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» - кредитор та [PERSON] - позичальник, укладено кредитний договір, що підтверджується заявкою, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору № 25.06.2019- 100004901 від 25.06.2019 року позичальнику надається кредит на наступних умовах: сума кредиту - 9000 гривень 00 копійок; строк користування кредитом - 14 календарних днів з дати отримання; проценти - 2520 гривень 00 копійок, що становить 28% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка); графік платежів: сума кредиту 900,00 гривень та проценти 2520,00 гривень сплачуються до 08.07.2019 року включно. У даній заявці також вказано, що відповідач однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 25.06.2019-100004901 від 25.06.2019, з якими попередньо уважно ознайомилась. Акцептовані умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті. Підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором. Дана заявка містить електронний підпис позичальника [PERSON] /а.с.5/ Вказана інформація підтверджується також Пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) від 25 червня 2019 року. /а.с.6-11/ Пункт 1.1 вказаного Кредитного договору передбачає, що Кредитор зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти за користування ним. Відповідно до пункту 1.2 Договору, Кредит надається для використання позичальником на будь-які законні цілі, включаючи перекредитування, підприємницьку, незалежну професійну діяльність або виконання обов`язків найманого працівника, Сторони погодились, що Кредит за даним Договором не є споживчим, а даний договір не є договором про надання споживчого кредиту. Згідно пункту 5.4 Договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання Позичальником грошових зобов`язань за Договором Кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Як вбачається з пункту 8.1 Кредитного договору, цей Договір набирає чинності з дати отримання Кредитором у інформаційній системі кредитора від позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником від Кредитора на номер телефону Позичальника, вказаний при реєстрації у інформаційній системі Кредитора. Цей договір діє протягом 28 днів. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до підтвердження укладання кредитного договору, заявка [PERSON] на видачу кредитного договору прийнята, підтверджено укладення електронного кредитного договору між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] - позичальник на суму 9000,00 гривень. /а.с.12/ Згідно копії квитанції № 152542042 виданої 25 червня 2019 року, відправник ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» перерахувало кошти на картку [NUMBER] на суму 9000,00 гривень, призначення - видача за договором № 25.06.2019-100004901. /а.с.13/ 19 липня 2019 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» - кредитор та [PERSON] - позичальник, укладено кредитний договір, що підтверджується заявкою, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору № 19.07.2019- 010000691 від 19.07.2019 року, згідно якого позичальнику надається кредит на наступних умовах: сума кредиту - 9000 гривень 00 копійок; строк користування кредитом - 14 календарних днів з дати отримання; проценти - 2520 гривень 00 копійок, що становить 28% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка); графік платежів: сума кредиту 900,00 гривень та проценти 2520,00 гривень сплачуються до 08.07.2019 року включно. У даній заявці також вказано, що відповідач однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 19.07.2019-010000691 від 19.07.2019, з якими попередньо уважно ознайомилась. Акцептовані умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті. Підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором. Дана заявка містить електронний підпис позичальника [PERSON] /а.с.14/ Також, на вищевказаних у заявці умовах, надано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферта) від 19 липня 2019 року. /а.с.15-20/ Згідно підтвердження укладання кредитного договору від 19 липня 2019 року, заявка [PERSON] на видачу кредитного договору прийнята, підтверджено укладення електронного кредитного договору між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] - позичальник на суму 9000,00 гривень. Заява позичальника про перекредитування/зарахування, на підставі ст. 601 ЦК України позичальник просить зарахувати вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 9000,00 гривень за кредитним договором № 19.07.2019-010000691 в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 9000,00 гривень за кредитним договором № 25.06.2019 -100004901 від 25.06.2019 року. Кредитор погоджується на вказане зарахування рівних зустрічних однорідних вимог шляхом припинення попередніх зобов`язань позичальника в обліку кредитора. Зобов`язання кредитора з видачі кредиту за кредитним договором № 19.07.2019-010000691 та зобов`язання позичальника з повернення суми кредиту за кредитним договором № 25.06.2019-100004901 від 25.06.2019 вважаються виконаними в момент припинення попередніх зобов`язань позичальника в обліку кредитора. Дана заява є частиною кредитного договору № 19.07.2019-010000691. /а.с.21/ Відповідно до рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 01 червня 2021 року, в задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» про захист порушеного права споживача фінансових послуг шляхом визнання недійсним положення кредитного договору відмовлено. /а.с.23-28/ Як вбачається з Розрахунку заборгованості та штрафу за прострочення повернення Кредиту та Процентів за користування Кредитом, розмір Кредиту, отриманого відповідачем - 9000,00 гривень, розмір Процентів за користування Кредитом, нарахованих за договором - 2520,00 гривень, розмір заборгованості відповідача - 11520,00 гривень. Кінцева дата сплати заборгованості - 02.08.2019 року. Розмір штрафу відповідно до договору на день подачі позовної заяви % - 420,00 гривень, розмір штрафу за весь період прострочення - 48384,00 гривень, розмір штрафу, про стягнення якої заявляються позовні вимоги - 4500,00 гривень, розмір заявлених позовних вимог (розмір заборгованості + розмір штрафу) - 16020,00 гривень. /а.с.4/ Згідно з положеннями частин першої, другої статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно статей 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. В статті 611 ЦК України вказується, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України та частиною першою статті 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 6 ЦК України утверджений принцип свободи договору у цивільних правовідносинах, за змістом якого його учасники вправі врегулювати свої відносини на власний розсуд; учасникам цивільних правовідносин лише забороняється відступати від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин. Відповідно до статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі статті 8 вищевказаного Закону, юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну фору. Вказаний договір позики укладений у формі електронного документу, що не суперечить вимогам ЦК України та цивільного законодавства. Відповідно до пунктів 1, 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Згідно із частиною третьою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Частиною шостою статті 11 вищевказаного Закону передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: -надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; -вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З копій заявок від 25 червня 2019 року та 19 липня 2019 року вбачається, що відповідачем було використано для їх підписання електронний підпис. Доказів на підтвердження відсутності у відповідача боргу перед позивачем або наявності такого у меншому розмірі ніж пред`явлено до стягнення, суду надано не було. Частиною першою статті 76 ЦПК України, встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі вищевикладеного, суд повно та всебічного з`ясувавши обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правові норми, які підлягають застосуванню до даних правовідносин, приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 2270.00 гривень /а.с.22/, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved