Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, посилаючись на те, що [INFO] померла мати заявника, [PERSON] , яка була зареєстрована на день смерті в [ADDRESS] , з якою заявник постійно мешкав за такою адресою. На день смерті матері заявника залишилось спадкове майно у вигляді вказаного житлового приміщення, право на вселення до якого отримала мати заявника разом зі своїм чоловіком та сином, заявником, ще у 1991 році. Додавав, що [INFO] помер батько заявника, а [INFO] - мати заявника. Після смерті [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк заявник не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, бо вважав, що спадщину прийняв фактично, оскільки проживав постійно разом зі своєю матір`ю по [ADDRESS] . Однак, звернувшись до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті [PERSON] , заявнику було відмовлено, оскільки шестимісячний строк для прийняття спадщини сплинув, а [PERSON] виявилось, що на час смерті матері не був зареєстрований разом із [PERSON] за однією адресою, тому наразі йому необхідно встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зазначав, що відомості про зняття його з реєстрації зі спірної адреси йому стали відомі вже після смерті матері, коли він звернувся до Департаменту адміністративних послуг. Після смерті матері витрати на її поховання ніс також заявник. На підставі викладеного просив суд встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із матір`ю, [PERSON] , на час відкриття спадщини, тобто на [INFO] , в [ADDRESS] . Заявник, [PERSON] , у судове засідання не з`явився. Представник заявника, адвокат Лозінська О. О., у судовому засіданні, підтримуючи заявлені вимоги повністю, вказувала, що заявник дійсно з моменту вселення до кв. [ADDRESS] до смерті [INFO] його матері, [PERSON] , мешкав постійно разом зі спадкодавцем. Просила суд задовольнити заяву [PERSON] . Представник Маріупольської міської ради, Кучерява С. В. , не з`явилась до судового засідання, надавши заяву з проханням ухвалити рішення на підставі закону у відсутність представника зацікавленої особи. Суд, вивчивши матеріали справи та допитавши свідків, вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного вмотивування. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого Іллічівським відділом РАЦС м. Жданова, актовий запис № 1814 від 3 грудня 1975 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] (а. с. 21). На підставі ордеру № 000131 [PERSON] за рішенням виконкому Маріупольської міської ради № 84/3 від 6 березня 1991 року отримала право на вселення до кв. [ADDRESS] разом із чоловіком, [PERSON] , та сином [PERSON] (а. с. 11). За довідкою від 9 серпня 2011 року ТОВ «Житло-Гарант» вбачається, що [PERSON] внесла повну суму вартості кооперативної кв. [ADDRESS] (а. с. 12). Згідно зі свідоцтвом про смерть, виданим Орджонікідзевським відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області, актовий запис № 972 від 14 липня 2006 року, вбачається, що [PERSON] у віці 56 років помер [INFO] (а. с. 9). На підставі свідоцтва про смерть, виданого Орджонікідзевським відділом ДРАЦС Маріупольського МУЮ у Донецькій області, актовий запис № 242 від 8 лютого 2016 року, вбачається, що [PERSON] у віці 66 років померла [INFO] (а. с. 10). За інформацією 4-ї державної нотаріальної контори міста Маріуполя вбачається, що відносно майна померлої [INFO] [PERSON] спадкові справи не відкривались, що підтверджується інформаційною довідкою від 23 грудня 2021 року зі спадкового реєстру (а. с. 31-32). Реєстрація [PERSON] , яка померла [INFO] , по [ADDRESS] з 3 липня 1991 року по момент її смерті підтверджується копією паспорту спадкодавця (серія [NUMBER] ) та інформацією Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 28 грудня 2021 року (а. с. 17, 33). Відсутність інших осіб зареєстрованих із [PERSON] , яка померла [INFO] , по [ADDRESS] на момент відкриття спадщини підтверджується інформацією Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 28 грудня 2021 року (а. с. 34). У свою чергу факт реєстрації [PERSON] в [ADDRESS] з 31 жовтня 1995 року по 4 серпня 2010 року підтверджується копією паспорта заявника (серія [NUMBER] ) та інформацією Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 14 вересня 2020 року (а. с. 8, 13). Натомість, на підставі акту від 6 серпня 2018 року КСН «Східний», складеного за свідченнями сусідів, вбачається, що [PERSON] фактично мешкав по [ADDRESS] (а. с. 16). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , сусідка заявника, та [PERSON] , двоюрідний брат заявника, стверджували, що [PERSON] з моменту вселення до кв. [ADDRESS] у 1991 році постійно мешкав там зі своєю матір`ю та батьком. Однак у 2006 році помер батько [PERSON] , а через 10 років померла його мати, [PERSON] , з якою заявник постійно мешкав аж до її смерті, а також продовжив мешкати там ще деякий час. Несення витрат [PERSON] по похованню матері, [PERSON] , підтверджується долученими до справи квитанціями від 7 лютого 2016 року та 8 лютого 2016 року № 93, 145, 146, 147 (а. с. 14-15). Утримання заявником після смерті матері, [PERSON] , кв. [ADDRESS] підтверджується договором [PERSON] від 1 травня 2016 року із ОСББ «Мій будинок 53», актом ліквідації наслідків залиття від 4 липня 2017 року, а також заявою [PERSON] від 14 лютого 2020 року. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1220 ЦК спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За ст. 1261 ЦК в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На підставі ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Зважаючи на встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що [PERSON] , будучи сином спадкодавця, [PERSON] , яки померла [INFO] , фактично проживав постійно разом зі своєю матір`ю, [PERSON] , по [ADDRESS] , на момент відкриття спадщини, що було доведено сукупністю досліджених письмових доказів та показами свідків, внаслідок чого заявник набув спадкові права за законом на спадок після смерті [PERSON] . Таким чином судом було встановлено, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки постійно мешкав разом із нею на час відкриття спадщини по [ADDRESS] . Виходячи з переліченого вмотивування, суд вважає, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають задоволенню шляхом встановлення факту його постійного проживання разом із [PERSON] на момент смерті спадкодавця 6 лютого 2016 року.

Outcome: approved