Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

У грудні 2021 року позивач звернувся з позовом до суду до Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк»), про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна (далі - приватний нотаріус Бондар І.М.), державний виконавець Покровського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Яковенко О.А. (далі - державний виконавець Яковенко О.А.). Позовна заява мотивована тим, що у листопаді 2021 року позивач дізнався про відрите державним виконавцем Яковенко О.А., на підставі виконавчого напису №4666 виданого 26 травня 2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Бондар І.М., виконавче провадження ВП № 54888857 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 48427,27 гривень. Позивач вважає, що приватний нотаріус, вчиняючи виконавчий напис, помилково вважав цю заборгованість безспірною, не повною мірою перевірив наявність документів, які підтверджують безспірність заборгованості, не перевірив факт повідомлення боржника про існування заборгованості та здійснив виконавчий напис на підставі кредитного договору, який не був нотаріально посвідчений. Крім того, позивач заперечує сам факт підписання кредитного договору. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 4666 від 26.05.2017 вчинений приватним нотаріусом Бондар І.М. про стягнення з [PERSON] заборгованості в загальному розмірі 48427,27 грн. 20 грудня 2021 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження у справі та призначення справ до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Витребувано у ПАТ КБ «Приватбанк» належним чином завірену копію кредитного договору який був укладений між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» (№б/н від 15.09.2012) та за яким був вчинений виконавчий напис приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 26 травня 2017 року та у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни належним чином засвідчені копії матеріалів, які були підставою вчинення виконавчого напису від 26 травня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4666, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №б/н від 15.09.2012 року в розмірі 45427,27 грн. 19 січня 2022 року, на виконання ухвали суду від 20 грудня 2021 року, приватним нотаріусом надано витребувані судом докази. Сторони отримали ухвалу про відкриття провадження у справі, однак відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, треті особи не надали письмові пояснення. Сторони не подали до суду клопотань про проведення розгляду справи з повідомленням учасників справи. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 15.09.2012 року [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк». (а.с.47-48) 17.05.2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» направило на адресу [PERSON] вимогу про усунення порушень за кредитним договором № б/н від 15.09.2012 року у якому вимагає від останнього погасити заборгованість за Кредитним договором № б/н від 15.09.2012, яка утворилась станом на 30.04.2017 року в розмірі 45927,27 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3466,02 грн., заборгованості за відсотками - 36698,05 грн., заборгованості за пенею та комісією - 3100,00 грн., заборгованості по штрафам (фіксована частина) - 500,00 грн., заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі - 2163,20 грн. (а.с.44) 26.05.2017 року приватному нотаріусу Бондар І.М. ПАТ КБ «Приватбанк» подано заяву про вчинення виконавчого напису. У вказаній заяві ПАТ КБ «Приватбанк» зазначає, що відповідно до умов кредитного договору б/н від 15.09.2012 року, який було укладено між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] позичальнику було надано кредит, який останній зобов`язався повернути на умовах платності та строковості. (а.с. 40) 26.05.2017 року приватним нотаріусом Бондар І.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 4666, згідно якого запропоновано звернути стягнення з громадянина [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № б/н від 15.09.2012 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк». Нотаріусом зазначено, що строк платежу за Кредитним договором № б/н від 15.09.2012 року настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 15.09.2012 року по 30.04.2017 року, сума заборгованості складає 45427,27 грн., в тому числі: залишок заборгованості за кредитом - 3466,02 грн., залишок заборгованості за відсотками - 36698,05 грн., пеня та комісія - 3100 грн., штраф - 2163,20 грн. Витрати за вчинення виконавчого напису складають 3000,00 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 48247,27 (а.с. 13). Постановою державного виконавця Яковенко О.А. від 12.10.2017 року відкрито виконавче провадження ВП № 54888857 на підставі виконавчого напису № 4666 виданого 26.05.2017 року приватним нотаріусом Бондар І.М. про стягнення з боржника [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 48427,27 грн. (а.с. 15) Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі - Порядок). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі Про нотаріат та Порядку вчинення нотаріальних дій. Наведені законодавчі положення дають підстави для висновку, що, здійснюючи свою діяльність, нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до пункту 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність. Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Отже, з огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Слід відзначити, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» суд перевіряє доводи боржника, зокрема, чи є заборгованість боржника перед стягувачем безспірною. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 квітня 2021 року в справі № 761/11003/19 (провадження № 61-13134св20). Так, під час розгляду справи суд позбавлений можливості встановити, чи були надані нотаріусу документи, передбачені переліком, за яким проводилось стягнення у безспірному порядку. В той же час, відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно висновків, викладених у постанові Верховного суду від 02 жовтня 2018 року у справі №910/18036/17, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Так, позивачем [PERSON] оспорюється наявність заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк», а відповідачем не було надано до суду документів, що підтверджували би безспірність заборгованості боржника та встановлювали прострочення виконання зобов`язання за Кредитним договором № б/н від 15.09.2012 року, укладений з ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] . Крім того, ПАТ КБ «Приватбанк» не надано доказів вручення боржнику письмової вимоги про усунення порушення за кредитним договором, а також відсутнє повідомлення боржника про звернення ПАТ КБ «Приватбанк» до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. При цьому, неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі №357/12818/17 (провадження №44380св18). У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Суд зазначає, що процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі №201/4198/17 (провадження №61-48504св18), від 27 серпня 2020 року у справі №554/6777/17 (провадження №61-19494св18). Таким чином, зважаючи, що позивач виконав всі передбачені процесуальним законом вимоги щодо надання доказів, суд не може відмовляти у задоволенні позову з підстав ненадання позивачем доказів на доведення своїх позовних вимог, оскільки позивач не може довести ту обставину, існування якої він заперечує, отже у нього не може існувати матеріальних доказів наявності певної обставини, а саме відсутності у нього боргових зобов`язань перед ПАТ КБ «Приватбанк». В той же час, суд враховує, що оскільки оспорюваний виконавчий напис видавався нотаріусом на підставі документів, наданих відповідачем, останній мав реальну можливість надати їх до суду з метою доведення безпідставності позовних вимог позивача. Зважаючи, що відповідачем не було надано до суду документів, що підтверджували би безспірність заборгованості боржника та встановлювали прострочення виконання зобов`язання за договором № б/н від 15.09.2012 року укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , виконавчий напис № 4666 від 26.05.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Бондар І.М., за яким стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.09.2012 року в розмірі 45427,27 грн., плату за вчинення виконавчого напису у розмірі 3000,00 грн., підлягає скасуванню. За частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню на користь [PERSON] сплачений останнім судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved