Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

29.07.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд\~зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] згідно судового рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2013 року (справа №185/5245/13-ц) на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини всіх видів доходу до 1/6 частини всіх видів доходу та відкликати з виконання відповідний виконавчий лист. Позов обґрунтовано тим, що між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб, який було розірвано рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2013 року. Від цього шлюбу в них є неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2013 року у справі №185/5245/13-ц з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 17 травня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначав, що 08 квітня 2016 року він одружився зареєстрував шлюб із [PERSON] . Від спільного шлюбу з [PERSON] в них [INFO] народився син [PERSON] . Вважав, що його матеріальний та сімейний стан на даний час змінився, на його утриманні перебуває дружина, яка не працює, та малолітній син від іншого шлюбу. На даний час середньомісячний розмір аліментів складає 2870 грн, запропонований буде складати 1800 грн, що буде відповідати прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку і буде гарантувати достатній рівень забезпечення обох дітей. Представник відповідачки подала відзив на позов, згідно якого просила відмовити в позові. Згідно доводів відзиву, дружина позивача не працює за власною ініціативою, хоча також зобов`язана забезпечувати свою дитину, є працездатною, майновий стан позивача не погіршився, зменшення розміру аліментів не буде спрямоване на належне забезпечення потреб доньки [PERSON] , суперечитиме її інтересам. [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] внаслідок укладення шлюбу. Згідно відповіді на відзив представник позивача наполягав на задоволенні позову, вказуючи, що матеріальний стан позивача змінився, він утримує непрацюючу дружину та малолітню дитину, [PERSON] ; з серпня 2021 року заробітна плата зросла, розмір аліментів тепер складає 4500 грн щомісячно, у разі задоволення позову буде складати 3000 грн, що значно перевищує гарантований мінімум аліментів на дитину; син [PERSON] переніс оперативне лікування у 2019 році, яке було профінансовано з доходу позивача; заборгованості зі сплати аліментів позивач не має. Ухвалою суду від 13.09.2021 року відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 06.12.2021 року закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи позову, відповіді на відзив в повному обсязі, просив задовольнити позов. Додав, що син [PERSON] навчається англійській мові, відвідує курси підготовки до школи, які коштують 3360 грн. В судовому засіданні представник відповідачки підтримала доводи відзиву на позов, додатково вказала, що дохід відповідачки (3800 щомісячно) значно менший за дохід батька дитини (37000 грн щомісячно), зменшення розміру аліментів погіршить матеріальне забезпечення дитини. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 24.04.2012 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.11.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після фактичного припинення між сторонами подружніх відносин їх малолітня дочка\~ [PERSON] , [INFO] ,\~проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2013 року у справі №185/5245/13-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 17 травня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. 08.04.2016 року\~ [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 23.10.2019 року\~ [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , внаслідок укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Згідно з довідкою про доходи від 12.10.2021 року № 661, виданою [PERSON] , вбачається, що він працює у Виробничому структурному підрозділі «Шахтоуправління Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та займає посаду гірника на допоміжних роботах в шахтах із середнім доходом за вересень 2020 року- вересень 2021 року у розмірі 15 600,00 грн на місяць. В судовому засіданні представник позивача вказав, що станом на час розгляду справи дохід позивача збільшився, 1/6 його доходу складає 3000 грн, тобто середній дохід на місяць складає 18000 грн. Згідно з довідкою про доходи від 29.09.2021 року № 1153, виданою [PERSON] , вона працює в Управлінні комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради, середній дохід за січень червень 2021 року 14891 грн. Згідно довідки Павлоградського міського ліцею від 28.09.2021 року №145, вартість навчальних матеріалів для 3 класу на 2021-2022 н.р. для [PERSON] , [INFO] , складає 1000 грн. Згідно довідки англійського центру «Step by Step» від 10.11.2021 року №25, вартість підготовки для школи [PERSON] , [INFO] , 3360 грн щомісячно. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки від іншого шлюбу з [PERSON] має сина [PERSON] , [INFO] , а тому на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким\~вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти\~\~одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2013 року у справі №185/5245/13-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 17 травня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті\~141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові\~від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частин першоїдругої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Позивач посилається, як на підставу зменшення розміру аліментів зміну сімейного стану позивача. При цьому зміна сімейного стану позивача, а саме народження у нього іншої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, як вказав представник позивача в судовому засіданні, станом на час вирішення даного спору, доходи позивача збільшились. Відповідно до рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2013 року у справі №185/5245/13-ц розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні двох дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з [PERSON] дочки [PERSON] , [INFO] , та суперечитиме її інтересам. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову [PERSON] , оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі\~№ 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21), від 20 грудня 2021 року у справі № 681/15/21 (провадження № 61-15542св21). Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed