Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

У липні 2021 року представник [PERSON] адвокат Головачева О.М. та [PERSON] звернулись до суду з позовними вимогами до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Перша Київська державна нотаріальна контора, Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про зняття заборони відчуження та звільнення з під арешту квартиру [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 квітня 2003 року [PERSON] (дідусь [PERSON] ), [PERSON] (бабуся [PERSON] ) та [PERSON] , який діяв за згодою своєї матері [PERSON] купили квартиру [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , позивачі не мають можливості успадкувати належну [PERSON] частину спільної квартири через помилково накладений на неї арешт. У зв`язку із закінченням строку зберігання виконавчого провадження, в межах якого було накладено арешт, зняття арешту органами державної виконавчої служби не вбачається можливим, а тому за захистом своїх прав вимушені звернутися до суду. Позивач [PERSON] просить суд задовольнити позовні вимоги, справу розглянути без його участі. Ухвалою судді Святошинського районного суду міста Києва від 02 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 01 вересня 2021 року до канцелярії суду надійшла заява від третьої особи - Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори щодо розгляду справи без участі представника. 04 жовтня 2021 року до канцелярії суду надійшла заява від третьої особи - Першої Київської державної нотаріальної контори щодо розгляду справи без участі представника. 26 листопада 2021 року через канцелярію суду звернулась представник позивача [PERSON] адвокат Лемба А.В. із клопотанням про залучення до участі у справі співвідповідачів: Кредитна спілка «Лідер» та Акціонерне товариство «Альфа-Банк», мотивуючи тим, що в інтересах вказаних підприємств накладався арешт на майно, яке належить позивачам. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 08 грудня 2021 року залучено до участі у цивільній справі в якості співвідповідачів Кредитну спілку «Лідер», Акціонерне товариство «Альфа-Банк», підготовче судове засідання призначено на 31 січня 2022 року. Представник Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) в судове засідання не з`явився. Відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явились в судове засідання без повідомлення причин, відзиву на позовну заяву не подали. За таких умов, у відповідності до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу від 15 квітня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. за № 2256, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , який діяв за згодою своєї матері [PERSON] , а вона діяла в інтересах неповнолітнього сина, набули право власності на квартиру [ADDRESS] у таких частках: [PERSON] - 1/6 частини квартири, [PERSON] - 1/6 частини квартири та [PERSON] - 2/3 частини квартири. Зазначене також підтверджується Інформаційною довідкою Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 21 вересня 2017 року № 32848. [INFO] [PERSON] померла (свідоцтво про смерть від 10 травня 2017 року Серія [NUMBER] , за актовим записом № 128, виданим Обухівським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області). Після смерті [PERSON] . Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою відкрито спадково справу за № 990/17. Листом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори від 06 липня 2021 року № 6803/02-14 [PERSON] повідомлено, що видача свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на належну їй частину квартири [ADDRESS] призупинено до зняття з неї арешту. Так, відповідно до Інформаційної довідки від 30 червня 2021 № 263655296 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна Першою київською державною нотаріальною конторою 24 травня 2004 року за № 15626 зареєстровано заборону на квартиру [ADDRESS] на підставі ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 18 травня 2004 року та накладений арешт: - на підставі ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 20 травня 2004 року, зареєстрований 24 травня 2004 року за № 15664 Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою; - на підставі постанови Відділу Державної виконавчої служби у Ленінградському районі від 20 лютого 2004 року № 233/31, зареєстрований 27 жовтня 2004 року за № 1415266 Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою; - на підставі постанови Відділу Державної виконавчої служби у Ленінградському районі від 20 лютого 2004 року № 68/31, зареєстрований 27 жовтня 2004 року за № 1415286 Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою; - на підставі постанови Відділу Державної виконавчої служби у Ленінградському районі від 20 лютого 2004 року № 232/31, зареєстрований 27 жовтня 2004 року за № 1415298 Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою; - на підставі постанови Відділу Державної виконавчої служби у Ленінградському районі від 20 лютого 2004 року № 68/31, зареєстрований 27 жовтня 2004 року за № 1415332 Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою; - на підставі постанови Відділу Державної виконавчої служби у Ленінградському районі від 20 лютого 2004 року № 233/31, зареєстрований 27 жовтня 2004 року за № 15664 Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою. За наявними у справі матеріалами вбачається, що обтяження було накладено на майно боржника, що належить на праві власності, а саме на квартиру [ADDRESS] на виконання відповідних рішень Святошинського районного суду міста Києва, ухвалених у цивільних справах за позовами до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Однак, як вже судом було встановлено, [PERSON] не є власником обтяженого нерухомого майна, а відтак арешт був накладений на неналежне боржнику нерухоме майно. Внаслідок накладення арешту на нерухоме майно, власники квартири [ADDRESS] - позивачі [PERSON] та [PERSON] обмежені у здійсненні права власності на розпорядження своїм майном на власний розсуд. Зі свого боку, Святошинським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листом від 16 липня 2021 року № 60116 повідомлено про відсутність в Автоматизованій системі виконавчих проваджень відомостей щодо виконавчого провадження, в межах якого було накладено арешт на квартиру позивачів, у зв`язку із закінченням строків зберігання, а в такому випадку арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до частин першої, четвертої статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно зі статтею 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 321 Цивільного кодексу України). За положеннями статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з положеннями частин четвертої та п`ятої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову . У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З огляду на викладене, зважаючи на відсутність підстав для обмеження права власності позивачів, а наявність арешту майна позивачів перешкоджає позивачам розпоряджатися ним на власний розсуд. Ураховуючи, що іншого способу захисту порушеного права власності позивачів, аніж того, що ними обрано, за наявних обставин не вбачається, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. На підставі статей 15, 16, 317, 319, 321, 391 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved