Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

19 листопада 2021 року до суду надійшла вказана позовна заява, яка обґрунтована тим, що 20 вересня 2003 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя сторін не склалося через розбіжність характерів і відсутність спільних інтересів, а постійні конфлікти в сім`ї призвели до втрати почуття любові та взаєморозуміння. Прагнення до спільного життя відсутнє, у зв`язку з чим [PERSON] просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] . Ухвалою суду від 07 грудня 2021 року провадження у справі відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, 31 січня 2022 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги просив задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що перебувала у шлюбі з позивачем 18 років, від шлюбу мають 5 дітей, молодшому з яких 8 років, які наразі мешкають разом з нею. Останні пів-року вони з відповідачем мешкають окремо один від одного. Відносини погіршились внаслідок відсутності взаєморозуміння. Не вважає за необхідне надавати їм час на примирення, оскільки питання про розірвання шлюбу вирішено нею спільно із позивачем, тому просила суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] також просила позов задовольнити. Заслухавши думку відповідача та її представника, дослідивши письмові докази, врахувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 вересня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 898 (а. с. 12). Від даного шлюбу сторони мають п`ятьох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а. с. 13-17). Відповідно до ч. 5 ст. 211 ЦПК України під час розгляду справи по суті суд сприяє примиренню сторін. При цьому примирення між сторонами можливе внаслідок врегулювання спору за участю судді, укладення мирової угоди між сторонами, а також випадки примирення сторін можуть виражатися у форми відмови позивача від позову чи визнання позову відповідачем. Суд не має примушувати до примирення, а має дати можливість консультативної бесіди і змогу зрозуміти, що є альтернативний спосіб вирішення спору, а сторони повинні завжди мати вибір. Шлюб [PERSON] та [PERSON] тривав понад 18 років від якого останні мають п`ятьох дітей, що вказує на те, що вони створили міцну сім`ю, як первинний та основний осередок суспільства, тобто у розумінні ст. 3 СК України. Сім`я [PERSON] та [PERSON] , яка складається з них та їх дітей, утворила малу соціальну групу, члени якої тривалий час були пов`язані спільним побутом, взаємно моральною відповідальністю і соціальною необхідністю, що вказує на необхідність вжиття всіх заходів для збереження їх сім`ї. Останнє також відповідає європейським принципам збереження особистих відносин та відновлення сім`ї задля додержання інтересів дитини: «Інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку, цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини й, якщо і коли це можливо, «відновити» сім`ю» - рішення ЄСПЛ у справі «Гнахоре проти Франції» (Gnahore v. France), заява № 40031/98, п. 59. Не дивлячись на сприяння судом у питанні примирення сторін та збереженні особистих відносин, [PERSON] прагнув розірвати шлюб, у зв`язку з чим його представник просив задовольнити позов, а [PERSON] фактично визнала позовні вимоги та не бажала надання їх подружжю судом строку для примирення. Згідно з\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Відповідно до ч. 3\~ст.\~105\~Сімейного кодексу\~України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки та категорично не прагнуть зберегти сім`ю. Задовольняючи позов, суд враховує те, що фактично шлюбні відносини припинені пів року тому, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо один від одного, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved