Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі - ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», позивач) звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) і просить стягнути на його користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 9164,45 грн. та судовий збір у розмірі 2270 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 18.09.2019 між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та ПзІІ «АМІК УКРАЇНА» укладено Договір добровільного страхування № 251.994172342.0086, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном АЗС19-01, за адресою: [ADDRESS] . ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 12.02.2020 у м. Суми по вул. Прокоф`єва, стався страховий випадок, а саме [PERSON] керуючи транспортним засобом Seat номерний знак [NUMBER] , перед початком руху не переконався, що це буде небезпечним і не створить перешкоду, внаслідок чого пошкодив роздатковий кран пістолета та конструкцію паливно-роздавальної колонки АЗС. Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 27.02.2020 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП. Потерпіла сторона звернулась з заявою про виплату страхового відшкодування та надала всі необхідні документи, на підставі чого було складено страховий акт. На підставі страхового акту ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 9164,45 грн. Зазначає, що відповідач є завдавачем шкоди тому у нього виникло зобов`язання перед ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого страхового відшкодування страхувальнику у розмірі 9164,45 грн. на підставі статей 993 та 1166 ЦК України. 16.12.2021 відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, згідно якого на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія Seat Leon, номерний знак [NUMBER] була застрахована на випадок дорожньо-транспортної пригоди страховою компанією «Арсенал», тобто заподіяна шкода першочергово відшкодовується не ним, а страховою компанією. Позивач звернувся з позовом до нього безпідставно. Заявлені позивачем до відшкодування 9164,45 грн. першочергово повинні покриватися СК «Арсенал», а у разі недостатності даної суми для покриття збитків залишок повинен відшкодовувати він. Страховий акт № 54874 від 19.03.2021 містить загальні відомості про договір страхування, його назву, страхувальника, суми відшкодування, проте не містить жодної інформації про обставини та події страхового випадку, причини його настання. Незрозуміло на підставі якого пункту договору страхування було проведено страхову виплату. Позивач без підстав, що наведені в договорі страхування здійснив страхову виплату з обставин, що не підпадає під страхову подію. Страховий акт № 54874 від 19.03.2021 складений самим позивачем та не містить в собі жодних обґрунтувань та визначення розміру шкоди в сумі 9164,45 грн., має лише зазначену суму. В матеріалах справи відсутні висновки експертів чи то звіти оцінювачів щодо визначення розміру завданих збитків. Термін дії договору страхування становить з 01.10.2019 по 30.09.2020. Складення позивачем страхового акту від 19.03.2021 та здійснення виплати 22.03.2021 неможливо назвати таким, що здійсненні в межах договірних відносин. 05.01.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив у якій посилаючись на пункт 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначає, що станом на день подання позовної заяви він втратив право на отримання страхового відшкодування, тому його право на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене. Сторонами договору добровільного страхування майна № 251.994172342.0086 визначено страхові випадки та було погоджено, що згідно даного договору будуть відшкодовуватись збитки завдані внаслідок протиправних дій третіх осіб. Дії відповідача, внаслідок яких було завдано матеріальної шкоди ПзІІ «АМІК УКРАЇНА» були предметом судового розгляду та судом встановлено, що [PERSON] перед початком руху не переконався, що це буде безпечним, був неуважним, внаслідок чого пошкодив майно, що було предметом добровільного страхування. Відповідно до умов договору, страховиком прийнято рішення про виплату страхового відшкодування за договором після отримання усіх необхідних документів від страхувальника. Виплата страхового відшкодування після закінчення терміну дії договору не робить її незаконною, оскільки при прийнятті рішення про виплату страхового відшкодування береться до уваги саме факт дійсності договору на момент настання страхового випадку. 21.01.2022 третьою особою ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» надано пояснення щодо позовної заяви, згідно яких вимоги позивача до відповідача вважає обґрунтованими. Вказує, що станом на 12.02.2020 цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Seat Leon, номерний знак [NUMBER] була застрахована згідно Полісу обов`язкового страхування № АО/4098848, укладеного з ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ». 26.05.2021 від представника позивача отримано заяву про виплату страхового відшкодування щодо здійснення виплати страхового відшкодування в порядку суброгації за подією, яка мала місце 12.02.2020. Згідно пункту 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Право страховика відмовити у здійсненні страхового відшкодування у випадку пропуску встановленого строку на звернення до нього із заявою про його виплату не залежить від суб`єкта звернення. При цьому зазначений строк є присічним і поновленню не підлягає, є припинювальним і з його спливом у страховика настає право на відмову у виплаті страхового відшкодування. У зв`язку з чим ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування представнику позивача, про що його було повідомлено належним чином. Позивач ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи представника у судове засідання не направило, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідач [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Суду пояснив, що після дорожньо-транспортної пригоди звернувся з повідомленням до страхової компанії в якій був застрахований автомобіль. Його притягнуто до адміністративної відповідальності та він заплатив штраф. Зазначив, що не повинен відшкодовувати збитки, оскільки це повинна робити страхова компанія. Третя особа, ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, представника у судове засідання не направило. Заяви, клопотання. 15.11.2021 відповідачем подано заву про відкладення розгляду справи. 30.11.2021 відповідачем подано клопотання про направлення справи до іншого суду. 16.12.2021 представником відповідача подано відзив на позовну заяву. 05.01.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив. 21.01.2022 від третьої особи надійшли пояснення щодо позовної заяви. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 11.10.2021 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи призначено на 28.10.2021. 28.10.2021 у зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 16.11.2021. 16.11.2021 за клопотанням відповідача розгляд справи відкладено на 03.12.2021. 03.12.2021 ухвалою суду клопотання відповідача про передачу цивільної справи за підсудністю до іншого суду залишено без задоволення. Розгляд справи відкладено на 21.12.2021 для надання доказів. 21.12.2021 ухвалою суду залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування». Розгляд справи відкладено на 20.01.2022. 20.01.2022 розгляд справи відкладено на 07.02.2022 для надання доказів. Фактичні обставини, встановлені судом. 18.09.2019 між ПАТ «СК «ПЗУ Україна» та ПзІІ «АМІК УКРАЇНА» укладено договір добровільного страхування майна юридичних осіб № 251.994172342.0086 предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованого майна. Строк дії договору страхування з 00 год. 00 хв. 01.10.2019 до 24 год. 00 хв. 30.09.2020 (а.с. 15-30). Згідно додатку до договору добровільного страхування майна юридичних осіб № 251.994172342.0086 від 18.09.2019 на страхування передано, зокрема, АЗС 19-01 за адресою: м. Суми, вул. Прокоф`єва, 36 (а.с. 31-33). Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 27.02.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122-4 та 124 КУпАП (а.с. 9-10). Установлено, що 12.02.2020 о 13 год. 23 хв. в м. Суми по вул. Прокоф`єва, в районі будинку № 37, [PERSON] керуючи транспортним засобом Seat Leon, номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] , перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоду, або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, був неуважним, внаслідок чого пошкодив роздатковий кран пістолета та конструкцію паливно-роздавальної колонки, внаслідок цього роздатковий кран пістолета та конструкція паливно-роздавальної колонки отримали механічні пошкодження, чим порушив пункт 2.3 «б» Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення передбачене статтею 124 КУпАП, після чого покинув місце ДТП до прибуття поліції, чим порушив пункт 10.1 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене статтею 122-4 КУпАП. Згідно частини 6 статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 13.02.2020 власник автомобільної заправної станції за адресою: [ADDRESS] , ПзІІ «АМІК УКРАЇНА» звернулося до ПАТ «СК «ПЗУ Україна» з заявою про настання збитку у зв`язку з ДТП, що сталась 12.02.2020 за адресою: м. Суми, вул. Прокоф`єва, 37, АЗС 19-01 (а.с. 11-12, 13, 14). Згідно Акту виконаних робіт від 17.02.2020 та Акту прийому-передачі виконаних робіт (послуг) № 43080 від 24.04.2020 за адресою: м. Суми, вул. Прокоф`єва, 36, загальна вартість робіт (послуг) з ПДВ склала 9164,45 грн. (а.с. 34, 35). 19.03.2021 ПАТ «СК «ПЗУ Україна» складено страховий акт № 54874, відповідно до якого загальний розмір страхового відшкодування по об`єкту страхування АЗС № 19-01, щодо страхового випадку, який мав місце 12.02.2020 за адресою: [ADDRESS] , становить 9164,45 грн. (а.с. 37). 22.03.2021 страхове відшкодування у розмірі 9164,45 грн. перераховано на рахунок ПзІІ «АМІК УКРАЇНА», що підтверджується платіжним дорученням № 1930 від 22.03.2021 (а.с. 39). Станом на 12.02.2020 цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Seat Leon, номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , була застрахована в ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», що підтверджується Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО4098848. Строк дії полісу з 15.08.2019 по 14.08.2020. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 200000 грн., за шкоду, заподіяну майну - 100000 грн. (а.с. 79, 103). [PERSON] 14.02.2020 звернувся до ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що має ознаки страхового випадку за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО4098848 від 15.08.2019, яка мала місце 12.02.2020 о 13 год. 23 хв. в м. Суми по вул. Прокоф`єва (а.с. 104). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Цивільний кодексом України. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу (пункт 1.1 Закону № 1961-IV). Страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України «Про страхування» (пункт 1.2 Закону № 1961-IV). Потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу (пункт 1.3 Закону № 1961-IV). Позивач просить стягнути з [PERSON] , як з особи винної у завданні шкоди, на його користь завдані збитки в порядку регресу та зазначає, що відповідач є завдавачем шкоди тому у розумінні статей 993, 1166 ЦК України у нього виникло зобов`язання відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого страхового відшкодування. Відповідно до частини 1 статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до частини 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що 12.02.2020 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винним у якій визнано [PERSON] , заподіяно матеріальну шкоду ПзІІ «АМІК УКРАЇНА». 13.02.2020 ПзІІ «АМІК УКРАЇНА» повідомило ПАТ «СК «ПЗУ Україна», у якій застрахованого його майно, про настання страхового випадку у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. 19.03.2021 позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь ПзІІ «АМІК УКРАЇНА» в межах страхової суми у розмірі 9164,45 грн. Відповідно до висновків, які містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 147/66/17, провадження № 14-95цс20 (пункти 85, 104, 107, 134), які відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим замість завдавача шкоди в передбаченому Законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням. Як право потерпілого на відшкодування заподіяної шкоди так і кореспондуючий обов`язок страховика (страхової компанії) здійснити його відшкодування виникає на підставі настання страхового випадку - ДТП. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, крім зазначених вище випадків, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Відтак основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Внаслідок настання страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля Seat Leon, номерний знак [NUMBER] , який мав місце 12.02.2020, страховою компанією ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», у якій застраховано майно ПзІІ «АМІК УКРАЇНА», здійснено виплату страхового відшкодування на користь останнього у розмірі 9164,45 грн. При цьому, враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність автомобіля, яким керував [PERSON] під час дорожньо-транспортної пригоди застрахована в ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», тому саме він є зобов`язаним суб`єктом перед ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» у межах суми страхового відшкодування. Відповідно до письмових пояснень ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» позивач 26.05.2021 звертався до нього з заявою щодо здійснення виплати страхового відшкодування в порядку суброгації, за результатами розгляду якої прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування у зв`язку зі спливом строку звернення із заявою про страхове відшкодування. Про підстави відмови у виплаті страхового відшкодування у зв`язку зі спливом строку звернення із заявою про страхове відшкодування позивач посилається у відповіді на відзив, при цьому вказує, що він станом на день подання позовної заяви втратив право на отримання страхового відшкодування. Відповідно до частин 2 - 4 статті 12 та частини 1 статті 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України). Належних та допустимих доказів звернення ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» до ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» з заявою про виплату страхового відшкодування щодо здійснення виплати страхового відшкодування та відмови у виплаті страхового відшкодування суду не надано. Відповідно до підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови страховиком (страховою компанією) у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, неподання потерпілою особою заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП. Підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV визначає наслідком пропуску потерпілою особою річного строку подання заяви до страховика про страхове відшкодування, право страховика на відмову у виплаті регламентних виплат. Суд звертає увагу, що відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, які містяться у постанові від 14.12.2021 у справі № 147/66/17, провадження № 14-95цс20 (пункти 128, 131, 132, 135) ані Закон № 1961-IV, ані Цивільний кодекс України, ані будь-який інший закон не передбачає в цьому випадку припинення взагалі права потерпілої особи на отримання відшкодування або на задоволення позову як, наприклад, передбачено Цивільним кодексом України при пропуску позовної давності. Крім того, немає підстав вважати, що річний строк звернення з заявою про виплату страхового відшкодування є спеціальним строком позовної давності, передбаченим статтею 258 ЦК України, оскільки це суперечить змісту зазначеної норми, яка не передбачає встановлення спеціальної позовної давності в інших випадках, ніж випадки, передбачені в цій норми. З огляду на те, що пропуск річного строку звернення із заявою до страховика (страхової компанії) не зазначений у законодавстві (стаття 12 ЦК України) як підстава для припинення матеріального права, цей строк не може бути розцінений як преклюзивний і такий, що припиняє існуюче право на отримання відшкодування шкоди в розмірі регламентних виплат взагалі. Потерпіла особа при відмові страховика (страхової компанії) у виплаті регламентних платежів у зв`язку з пропуском річного строку, має право на пред`явлення вимоги до страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи про відшкодування шкоди в межах страхової суми протягом строку позовної давності. З цих підстав доводи позивача та третьої особи про те, що позивач втратив право на отримання страхового відшкодування, а його право на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене на увагу суду не заслуговують. Оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12.02.2020, позивач ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі договору про добровільне страхування майна відшкодував завдану шкоду ПзІІ «АМІК УКРАЇНА», тому має реалізувати своє право вимоги про відшкодування шкоди в межах страхової суми протягом строку позовної давності шляхом звернення зі зворотною вимогою до ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», яким застрахована цивільно-правова відповідальність транспортного засобу, яким керував [PERSON] . Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Таким чином, оскільки обов`язок відшкодування шкоди в межах страхової суми покладено саме на страховика винної особи, яким в даному випадку є ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», тому [PERSON] є неналежним відповідачем та не повинен відповідати за пред`явленим позовом, що буде відповідати меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про стягнення завданих збитків в порядку регресу у розмірі 9164 грн. 45 коп. з [PERSON] задоволенню не підлягають. Судові витрати. Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач сплатив 2270 грн. судового збору, які просив стягнути з відповідача на його користь (а.с. 42). Зважаючи на положення частин 1, 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки у задоволенні позовних вимог судом відмовлено, судовий збір покладаються на позивача.

Outcome: dismissed