Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

23.11.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Одеської міської ради про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини тривалістю три місяці від набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті діда - [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 25.11.2021 року відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом та призначено судове засідання на 21.12.2021 року. Ухвалою суду від 21.12.2021 року задоволено клопотання [PERSON] про витребування доказів та судове засідання відкладене на 25.01.2022 року. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Станом на 25.01.2022 року відповідачем відзиву до суду не подано. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України). Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України . По справі встановлені наступні фактичні обставини. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , в м. Єнакієве Донецької області. Померлий [PERSON] проживав та помер в м. Єнакієве Донецької області, який віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 23 січня 2019 р. № 28-р). Цей населений пункт є територією проведення антитерористичної операції, на території якого органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. На момент його смерті єдиним спадкоємцем першої черги є син померлого - [PERSON] . Як зазначає позивач, спадкоємці другої, третьої, четвертої черги спадкоємців за законом - відсутні. Єдиним спадкоємцем п`ятої черги за законом є: онук [PERSON] . Син померлого [PERSON] проживав та проживає в м. Єнакієве Донецької області, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, що підтверджується записом в паспорті про місце реєстрації. Також позивач зазначає, що з 2016 року та на сьогоднішній день [PERSON] за станом здоров`я не має можливості виїхати з території проведення антитерористичної операції. Позивач, онук померлого, [PERSON] станом до вересня 2021 року також проживав в місті Єнакієве Донецької області, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, що підтверджується записом в паспорті про місце реєстрації проживання. 20 вересня 2021 року [PERSON] виїхав з території проведення антитерористичної операції до міста Одеси, про що отримав Довідку від 20.09.2021р. про взяття на облік ВПО №5105-500397615. Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 12.10.2021р. встановлено факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м.Єнакієве Донецької області. 21.10.2021р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) складено актовий запис №42 про смерть [PERSON] та видано Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . 08.11.2021 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Варава К.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] діда [PERSON] . 12.11.2021 року на підставі заяви позивача заведено спадкову справу №28/2021. 13.11.2021 року приватним нотаріусом Варавою К.В. видано лист на ім`я [PERSON] за №202/02-14 та повідомлено останнього про необхідність звернення до суду, а також запропоновано [PERSON] звернутися до суду з заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] . Відповідно до ч.1 cт. 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст. 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Статтею 1261 Цивільного кодексу України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Відповідно до ч.1 cт. 1265 Цивільного кодексу України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно ч.2 cт. 1258 Цивільного кодексу України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 cт. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 cт. 1272 Цивільного кодексу України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] його син [PERSON] , єдиний спадкоємець першої черги, протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подав заяву про прийняття спадщини, у зв`язку з чим [PERSON] вважається таким, що не прийняв спадщину. Онук померлого [PERSON] одержує право на спадкування за законом, через те, що єдиний спадкоємець першої черги не прийняв спадщину, а інші спадкоємці попередніх черг відсутні. Крім того, слід зазначити, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини після смерті свого діда [PERSON] з об`єктивних, істотних та поважних причин, а саме: до вересня 2021 року останній постійно проживав в місті Єнакієве Донецької області, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Крім того, реєстрацію смерті [PERSON] в місті Єнакієве Донецької області неможливо провести відповідно до вимог законодавства України. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Також судом встановлено, що у строк, встановлений законодавством, позивач та будь-які інші особи із заявою про прийняття спадщини після померлого батька до нотаріальної контори не звертались. Ст. ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до положень статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, регулюються нормами ст. 1268,1270, 1272 ЦК України. При цьому приписи ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачають, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин. Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 08.06.2018 по справі № 592/9058/17-ц. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу, визначеного у ст. 13 ЦПК України, сторони справи на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами та обов`язками щодо предмета спору, а суд на засадах змагальності сторін може лише сприяти застосуванню таких прав та виконанню обов`язків, ураховуючи при цьому принципи справедливості та рівності учасників процесу перед законом та судом. Відповідно до частин 1, 2 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України установлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачу було надано лист про необхідність звернення до суду, у зв`язку із пропуском ним строку для подання заяви, визначеного ст. 1270 ЦК України. Також, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом, інших спадкоємців до майна померлого судом не встановлено, проте через поважні причини (до вересня 2021 року позивач постійно проживав в місті Єнакієве Донецької області, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, реєстрацію смерті [PERSON] в місті Єнакієве Донецької області неможливо провести відповідно до вимог законодавства України), позивач не зміг у строк звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, суд вбачає, що кінцевий термін для подачі спадкоємцями заяви про прийняття спадщини закінчився 21 серпня 2018 року, проте з відповідним позовом він звернувся до суду у листопада 2021 року, тобто позивачем пропущено шість місяців, що на думку суду з урахуванням вищенаведених обставин не є суттєвим для відмови у позові. При наведених обставинах суд вважає позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню з таких підстав: позивач, як спадкоємець за законом до майна померлого діда, довів поважність причини пропуску встановленого в законі строку для подання заяви про прийняття спадщини, інших спадкоємців за розглядом справи судом не встановлено. Право суду визначити спадкоємцю додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, передбачено ст. 1272 ч. 3 ЦК України. З огляду на викладене, суд задовольняє позов та визначає позивачу додатковий строк терміном в три місяці.

Outcome: approved