Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про встановлення порядку користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона та відповідач є співвласниками на праві спільної часткової власності квартири [ADDRESS] . Крім неї та відповідача в зазначеній квартирі також зареєстрований її батько [PERSON] . Згідно з технічним паспортом, спірна квартира № 106 є двокімнатною, житлова площа - 26,6 кв.м., у тому числі 1-а кімната - 13,6 кв.м. (№9 за техпаспортом), 2-а кімната - 13 кв.м. (№8 за техпаспортом), вбиральня (сонвузол) - 3,7 кв.м. (№ 7 за техпаспортом), коридор - 7 кв.м. (№ 10 за техпаспортом). Для квартир № 105 , 106 і 107 також передбачена спільна кухня площею 10,7 кв.м. та коридор - 8,2 кв.м. (№ 2 та № 1 за техпаспортом), які є приміщеннями спільного користування. Загальна площа квартири - 37,3 кв.м. Кімнати в квартирі ізольовані. Особовий рахунок на квартиру оформлений на ім`я батька - [PERSON] . На теперішній час, за утримання спірної квартири утворився значний борг за оплату житлово-комунальних послуг. На підставі судового наказу № 2-н/712/1296/19було відкрито виконавче провадження № 61670019 та з неї стягується заборгованість у розмірі 51 895,06 грн. шляхом відрахування 20% від усіх видів заробітку. Оскільки [PERSON] та [PERSON] офіційно не працюють і не бажають сплачувати житлово-комунальні послуги весь тягар по утриманню житла і оплату житлово-комунальних послуг покладається виключно на неї. Тому має намір звернутися до комунальних підприємств та розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг належної квартири. У зв`язку з цим, просить встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] наступним чином: у користування [PERSON] та [PERSON] виділити житлову кімнату площею 13,6 кв.м.; у користування [PERSON] виділити житлову кімнату площею 13 кв.м.; у загальному користуванні залишити: вбиральню (санвузол) - 3,7 кв.м., коридор - 7 кв.м., а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. Ухвалою від 25 листопада 2022 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач та її адвокат позовні вимоги уточнили та просили встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] наступним чином: виділити у користування [PERSON] житлову кімнату площею 13,6 кв.м.; виділити у користування [PERSON] житлову кімнату площею 13 кв.м., у загальному користування залишити - вбиральню (санвузол) площею 3,7 кв.м., коридор площею 7 кв.м. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, позивач та відповідач є співвласниками на праві спільної часткової власності квартири [ADDRESS] , що підтверджено Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 271602799 від 21 серпня 2021 року.. Крім позивача та відповідача в зазначеній квартирі також зареєстрований батько позивача - [PERSON] . Згідно з технічним паспортом, спірна квартира № 106 є двокімнатною, житлова площа - 26,6 кв.м., у тому числі 1-а кімната - 13,6 кв.м. (№9 за техпаспортом), 2-а кімната - 13 кв.м. (№8 за техпаспортом), вбиральня (сонвузол) - 3,7 кв.м. (№ 7 за техпаспортом), коридор - 7 кв.м. (№ 10 за техпаспортом). Для квартир № 105 , 106 і 107 також передбачена спільна кухня площею 10,7 кв.м. та коридор - 8,2 кв.м. (№ 2 та № 1 за техпаспортом), які є приміщеннями спільного користування. Загальна площа квартири - 37,3 кв.м. Кімнати в квартирі ізольовані. Особовий рахунок на квартиру оформлений на ім`я третьої особи - [PERSON] . Позивач зазначає, що на теперішній час, за утримання спірної квартири утворився значний борг за оплату житлово-комунальних послуг. На підставі судового наказу № 2-н/712/1296/19було відкрито виконавче провадження № 61670019 та з позивача стягується заборгованість у розмірі 51 895,06 грн. шляхом відрахування 20% від усіх видів заробітку. При цьому, ні відповідач ні третя особа участі в оплаті житлово-комунальних послуг не приймають. Тому має намір звернутися до комунальних підприємств та розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг належної квартири. Відповідно до положень ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Власники володіють, користуються та розпоряджаються власністю за взаємною згодою. За відсутності такої згоди порядок володіння та користування майном може бути визначений судом за позовом одного або декількох співвласників. Згідно зі ч. 1, 3, 4 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Ст. 360 Цивільного кодексу України передбачає, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом не встановлено обставин, які б не дозволили йому прийняти визнання позову відповідачами. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідають вимогам закону, частці у спільному майні та такий встановлений порядок не призведе до порушення житлових прав співвласників квартири. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті позивачу належить повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а іншу частину судового збору в розмірі 50 % слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved