Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Виклад позиції заявника та заінтересованих осіб. 20 грудня 2021 року заявник [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Одеської області із заявою у якій просить встановити факт належності їй архівних довідок № Г-1506 від 14.04.2021 року та № Г -1507 від 14.04.2021 року, виданих начальником архівного відділу Мурманської муніципальної установи «Управління по забезпеченню діяльності органів місцевого самоуправління міста Мурманська» [PERSON] та завідуючим сектору Г.В. Ковалевою. Зазначає, що в даний час вона звернулася до Управління Пенсійного фонду з заявою про призначення їй пенсії за віком, для чого представила ряд первинних документів, для підтвердження її загального стажу роботи. Зокрема: архівні довідки № Г-1506 від 14.04.2021 року та № Г -1507 від 14.04.2021 року, видані архівним відділом Мурманської муніципальної установи «Управління по забезпеченню діяльності органів місцевого самоуправління міста Мурманська». Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області своїм Рішенням від 30.07.2021 року за № 155250012369 «Про відмову у призначенні пенсії» відмовило заявнику в призначенні пенсії посилаючись на те, що прізвище зазначене в довідках від 14.04.2021 року за №№ Г-1507 і Г-1506, які видані архівним відділом Мурманської муніципальної установи «Управління по забезпеченню діяльності органів місцевого самоуправління міста Мурманська» не співпадає з паспортними даними. У вказаних архівних довідках помилково вказано її прізвище, ім`я та по батькові як « [PERSON] », замість « [PERSON] ». Вказані обставини, змушують заявника звернутися до суду з метою встановлення судом юридичного факту належності архівних довідок (а.с. 2-17). Заінтересована особа заперечень не подала. Заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії у справі. 20.12.2021 року ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області вказана заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами окремого провадження, призначено судове засідання на 01 лютого 2022 року (а.с. 23). 01 лютого 2022 року у судове засідання сторони по справі не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Від заявника 01 лютого 2022 року до суду надійшла письмова заява, у якій остання підтримала заявлені нею вимоги та просила розгляд справи проводити за її відсутності. Від представника зацікавленої особи, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, надійшла 01.02.2022 року заява про розгляд вказаної справи без участі представника. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі, забезпечення доказів, учасниками справи не заявлялися. Зупинення і поновлення провадження у справі судом не здійснювалося. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані докази, вважає що вимоги заявниці є обґрунтованими, а тому заяву слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. Так, відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Приморським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 29.06.2010 року, прізвище, ім`я, по батькові заявника, яка народилася [INFO] , зазначено як « [PERSON] ». (а.с. 5). Згідно копії свідоцтва про народження заявника, серії [NUMBER] від 29.0.2002 року, виданого Виконавчим комітетом Настасіївської сільської ради Миколаївського району, її ім`я вказано « [PERSON] », яка народилася [INFO] , про що зроблено актовий запис № 20 (а.с. 10). Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 10.08.1988 року серії [NUMBER] виданого відділом РАЦС Ширяївського райвиконкому Одеської області, шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 10.08.1988 року зроблено запис за № 44. Після розірвання шлюбу заявниці присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 11) Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища за № 00031616080 від 13 липня 2021 року виданого Ширяївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), вбачається, що згідно актового запису № 49 від 01.07.1979 року було укладено шлюб між [PERSON] і [PERSON] (після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] ). Актовий запис про розірвання шлюбу № 44 від 10.08.1988 року. (а.с. 12) Відповідно до копії Трудової книжки серії [NUMBER] від 15 вересня 1981 року, вбачається, що вона видана на ім`я « [PERSON] , [INFO] ». Прізвище з « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . (а.с. 13). Згідно архівних довідок від 14.04.2021 року за № Г-1506 і № Г-1507, які видало «Архивный отдел Мурманского муниципального бюджетного учреждения «Управление по обеспечению деятельности органов местного самоуправления города Мурманска» (ММБУ «УОДОМС города Мурманска» (мовою оригіналу) на ім`я « [PERSON] » (мовою оригіналу), надаються відомості з документів архівного фонду «Кооператива по производству товаром народного потребления рыбкоопа тралового флота, Кооператив «ВАТРА» (мовою оригіналу) за період з 28.03.1988 р. по 08.07.1991 р. (а.с. 8,9) Враховуючи вищезазначене, призначення [PERSON] пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не буде видаватися за можливе, оскільки різняться зазначене прізвище особи у вищевказаних архівних довідках та інших наданих заявником документах. Так, у судовому засіданні було встановлено, що « [PERSON] » (мовою оригіналу), як вказано в архівних довідках, і [PERSON] є однією і тією ж особою, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими документами. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка суду. Відповідно до ст. 4 ЦПК України та ст. 20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб (ч. 2 ст. 294 ЦПК України). Згідно із частинами першою та другою статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Проаналізувавши зміст вищенаведених статей можна відокремити такі умови, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення: факт, який потребує встановлення, має породжувати юридичні наслідки, тобто від нього повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; встановлення відповідного факту не пов`язано з наявністю спору про право; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такого факту, або заявник не має можливості одержати (відновити) загублений (знищений) документ, який посвідчує необхідний факт; встановлення факту потрібно заявникові для конкретної мети. Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до діючого законодавства юридичний факт встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до Листа Верховного суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про законність, правомірність та обґрунтованість вимог [PERSON] , у зв`язку з чим її заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню, оскільки від встановлення факту належності заявнику вказаних документів залежить її право на пенсію. Іншого порядку встановлення факту про який просить заявник чинним законодавством не передбачено, а приведення у відповідність їх на даний час є неможливим, при цьому встановлення цього факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право. В цілому, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі наведеного, та

Outcome: approved