Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Оприска М.В., що діє на підставі ордеру серії ЛВ №066085 від 28 березня 2016 року, звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача ФОП [PERSON] 106411,5 гривень матеріальної шкоди, заподіяної неналежним виконанням договору підряду та 10641,15 гривень штрафу за договором підряду, стягнення 20000 гривень моральної шкоди. Вимоги позову мотивує тим, що 7 липня 2013 року був укладений договір підряду №7/07/2013 між нею та ФОП [PERSON] , який діяв на підставі свідоцтва про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серія ААБ №032152 від 12 липня 2002 року № запису 2 646 017 0000 019901. Відповідно до п. 2.1. даного договору сторони погодили, що підрядник має виконати роботи, а саме нанесення самовирівнюючої стяжки в кількості 221 кв.м. Позивачка для виконання даного договору підряду здійснила оплату за нанесення самовирівнюючої стяжки в сумі 4423 гривні, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 10.07.2013. 10 липня 2013 року був складений акт приймання виконаних підрядних робіт №10/07/2012 та підписаний сторонами договору. 10 липня 2013 року був укладений договір підряду №10/07/2013 між [PERSON] та ФОП [PERSON] . Відповідно до п. 2.1 такого сторони погодили виконання підрядником робіт, а саме нанесення полімерного покриття в кількості 53 кв.м. на суму 25519 гривень. В подальшому сторонами договору підряду було укладено усну домовленість про те, що полімерне покриття буде нанесено згідно договору підряду №10/07/2013, в кількості 53 кв.м., як пробний варіант, для того щоб побачити як буде виглядати дане полімерне покриття, а в подальшому нанесення полімерного покриття буде проведено на всю площу, на яку була нанесена самовирівнююча стяжка, яка була виконана підрядником. Роботи по нанесенню полімерного покриття були проведені в кількості 221 кв.м. Відповідно до п. 3.4 договору роботи виконуються із матеріалів та з використанням інструментів підрядника за винятком тих матеріалів та/або інструментів, які за умови даного договору надав замовник. Роботи по нанесенню полімерного покриття були виконані з матеріалу та з використанням інструментів підрядника. Для виконання даного договору по нанесенню полімерного покриття в кількості 53 кв.м. та в подальшому нанесення полімерного покриття на всю поверхню самовирівнюючої стяжки, в приватному будинку [PERSON] , в кількості 221 кв.м., замовником була здійснена оплата підрядникові в сумі 106411,5 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №10.07.2013. Роботи за договором підряду №10/07/2013 по нанесенню полімерного покриття були виконані неякісно, покриття знаходиться в незадовільному стані та є непридатним до використання. 24 грудня 2014 року адвокатом Оприском М.В., що діє в інтересах [PERSON] , була надіслана претензія про відшкодування витрат понесених виконанням договору підряду. 24 січня 2015 року було отримано відповідь на претензію, в якій адвокат Черніцький І.Р., що діє в інтересах ФОП [PERSON] зазначав, що для розгляду претензії необхідно надати належним чином засвідчені копії документів про існування даних правовідносин та докази оплати ФОП [PERSON] грошових коштів в сумі 106411,5 гривень, відтак вважає, що такою відповіддю ФОП [PERSON] засвідчив відмову у задоволенні претензії. Позивач зазначає, що нанесення полімерного покриття відбувалося в два етапи, перший етап по нанесенню 53 кв.м. (пробний варіант) відповідно до договору підряду №10/07/2013 та другий етап в кількості 168 кв.м., який регулювався усною угодою між замовником та підрядником на загальну кількість 221 кв.м. Оскільки підрядником були допущені істотні недоліки під час виконання робіт обумовлених всупереч умов договору роботи виконані неякісно, покриття знаходиться в незадовільному стані та є непридатним до використання замовником, вважає, що це дає останньому право відповідно до частини 3 ст. 858 ЦК України відмовитись від договору та вимагати відшкодування збитків. 29 березня 2016 року адвокатом Оприском М.В. в інтересах [PERSON] на адресу ФОП [PERSON] було надіслано повідомлення про відмову від договору. Відповідно до п. 6.4 договору підряду №10/07/2013 у випадку виявлення та підтвердження факту неякісного виконання робіт за цим договором, а також встановлення цього факту протягом гарантійного терміну, визначеного в п. 5.8 цього договору підрядник зобов`язаний власними силами та/або за власний рахунок виправити їх протягом 1 місяця з дня отримання письмової вимоги замовника з відповідними підтверджуючими документами та сплатити замовникові штраф у розмірі 10% від вартості неякісно виконаних робіт. Оскільки вартість заявлених вимог про відшкодування шкоди понесеними виконанням договору підряду становить 106411,5 гривень, відповідно до вказаного вище пункту договору вважає за необхідне визначити штраф за неякісно виконані роботи по нанесенню полімерного покриття у розмірі 10% від такої, що становить 10641,15 гривень. Окрім того, просячи стягнути на її користь моральну шкоду, завдану порушенням її прав позивач вказує, що у даній квартирі проживає разом зі своєю сім`єю. Внаслідок незадовільного стану підлоги в будинку їй було завдано моральної шкоди, яка виявилася в душевних стражданнях, погіршенні самопочуття та стану здоров`я в цілому, постійним перебуванням позивача в нервовій та психологічній напрузі. Крім цього, незадовільний стан будинку (сирість, вологість, зовнішній вигляд) впливає на умови проживання позивачки та членів її сім`ї. Після даної події у позивачки збільшився обсяг повсякденних проблем, які необхідно було вирішити, чим було порушено внормований ритм життя. Вона змушена була перетерпіти дискомфорт, незручності та переживання, що в свою чергу негативно вплинуло на її продуктивність праці, погіршились сімейні стосунки та стан морального здоров`я, пов`язаного з переживанням за цілісність майна. Крім цього, пошкодження житла завжди унеможливлювало ведення нормального, повсякденного, добросусідського життя. Стан будинку після неякісно проведених робіт виключає можливість запросити додому друзів, у зв`язку з чим позивачка переживає душевні страждання. Окрім цього, позивачка неодноразово зверталася до відповідача з проханням відшкодувати завдану шкоду в добровільному порядку, на що постійно отримувала відмову в зухвалій формі, що призвело до поглиблення її душевних страждань. Зважаючи на викладене вважає за необхідне визначити моральну шкоду у розмірі 20000 гривень. Виходячи з того, що на численні вимоги замовника до підрядника про неналежне виконання договору підряду, підрядником не було вчинено ніяких дій для виправлення неякісно виконаних робіт, а також зважаючи на те, що нанесене полімерне покриття непридатне до використання, вважає, що підрядником не виконано умови договору підряду №10/07/2013 та просить даний позов задовольнити. Матеріали позову надійшли до суду 29 березня 2016 року та автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено суддю Грицка Р.Р. Ухвалою суду від 30 березня 2016 року позов залишено без руху. 31 березня 2016 року на виконання ухвали суду представником позивача надано клопотання про усунення недоліків, яким подано квитанцію про доплату судового збору. Ухвалою суду від 1 квітня 2016 року відкрито провадження у справі. 9 червня 2016 року представником відповідача - адвокатом Черніцьким І.Р., що діє на підставі ордеру серії ТР №047764 від 17 вересня 2018 року, подано заперечення на позов, відповідно до якого просить у задоволенні позову відмовити повністю. Вважає даний позов необґрунтованим, безпідставним, а обставини викладені у ньому такими, що не відповідають дійсності. Так, 7 липня 2013 року між [PERSON] та відповідачем, як ФОП було укладено договір №7/07/2013, згідно умов якого відповідач зобов`язався виконати роботи по нанесенню самовирівнюючої стяжки на 221 кв.м. по 20 гривень за квадратний метр, на загальну суму 4420 гривень у будинку на [ADDRESS] , що підтверджується змістом п.п. 2.1., 2.2., 4.1 договору. Вказані роботи були виконанні в повному обсязі та 10 липня 2013 року замовником [PERSON] підписано акт приймання виконаних робіт за №10/07/2013 від 10 липня 2013 року, що свідчило про відсутність претензій до наданих послуг з її боку. На підставі вказаного акту виконаних робіт остання оплатила надані послуги на суму 4420 гривень, що підтверджується прибутковим касовим ордером за №10/07/2013 від 10 липня 2013 року та квитанцією до прибуткового касового ордера від 10 липня 2013 року. У подальшому, 10 липня 2013 року між відповідачем, як ФОП та [PERSON] було укладено договір за №10/07/2013, згідно з умовами якого відповідач зобов`язався надати [PERSON] послуги з виконання робіт по нанесенню полімерного покриття на 53 кв.м., на загальну суму 25519 гривень у будинку на [ADDRESS] . Із змісту договору вбачається, що вартість виконаних відповідачем робіт по нанесенню полімерного покриття погоджена сторонами на загальну суму 25519 гривень, яка також зазначена і прописом у п.п. 2.1., 2.3. та 4.1. договору. На виконання умов даного договору [PERSON] оплатила відповідачу 25519 гривень, що підтверджується прибутковим касовим ордером від 10 липня 2013 року. Зазначає, що наданні відповідачем послуги згідно договорів від 7 та 10 липня 2013 року були виконані якісно та будь-яких претензій щодо їх виконання з боку [PERSON] не було, про що свідчить підписання нею акту приймання виконаних робіт від 10 липня 2013 року та про оплату наданих послуг. Вказує, що позивачка в обґрунтування позову посилається на те, що у зв`язку з неякісним виконанням відповідачем робіт по нанесенню полімерного покриття, підлога знаходиться у незадовільному стані та є непридатною до використання, а тому просить стягнути завдану їй матеріальну та моральну шкоду. Однак, позивачем не представлено суду жодних доказів на підтвердження порушення відповідачем умов договору; виконання відповідачем робіт неякісно, істотність недоліків у роботі, що спричинило незадовільний стан підлоги; доказів, що підтверджують незадовільний стан підлоги та непридатність її до використання; а також причинно-наслідкового зв`язку між незадовільним станом підлоги та виконаними відповідачем роботами. Зазначає, що у разі якщо підлога позивача дійсно знаходиться в незадовільному стані, то такі недоліки могли виникнути і внаслідок винних дій позивача чи членів його сім`ї, чи з будь-яких інших причин не пов`язаних з діями відповідача. Також вказує, що надання позивачу послуг складалось у два етапи. Послідовними діями [PERSON] , які виразились укладенні першого договору, підписання акту приймання робіт та оплата наданих послуг, підтверджується прийняття позивачем попереднього етапу робіт. Як наслідок, у зв`язку з належним виконанням відповідачем робіт за договором від 7 липня 2013 року [PERSON] виявила бажання укласти другий договір від 10 липня 2013 року, за надані послуги за яким вона оплатила відповідачу суму передбачену договором - 25519 гривень, що також на його думку свідчить про прийняття виконання робіт та відсутність з її боку претензій. Зазначає, що доводи позивача про те, що вона нібито оплатила відповідачу за виконані роботи по нанесенню полімерного покриття на 231 кв.м. на загальну суму 106411,5 гривень є надуманими та жодними доказами не підтверджені. Вважає, що долучена позивачем квитанція до прибуткового касового ордера від 15 липня 2013 року на суму 106411,5 гривень не є належним та допустимим доказом, оскільки не виписувалась та не писалась відповідачем, вказана квитанція відповідачем не видавалась. Також договір побутового підряду між позивачем та відповідачем на суму 106411,5 грн. не укладався, так як на підставі ст. 866 ЦК України договір повинен був бути укладеним у належній формі, чого позивачка суду не надала. Позивачу не видавалися як замовнику квитанції або інші документи, які б підтверджували укладання цього договору. Вважає, що доводи позивача про те, що між нею та відповідачем було досягнуто усної домовленості щодо нанесення полімерного покриття на підлогу не заслуговують уваги, оскільки згідно з п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України даний договір повинен укладатись в письмовій формі. Крім того, відповідно до вимог от. 654 ЦК України будь які зміни, доповнення до договору укладаються в тій самій формі, що і договір, а оскільки основний договір від 10 липня 2013 року №10/07/2013 було укладено в письмовій формі то і зміни чи доповнення до даного договору повинні були укладатись в письмовій формі. Що стосується позовної вимоги про стягнення моральної шкоди вважає, що немає підстав для задоволення позову в частині такої, оскільки позивачка не надала суду доказів, які підтверджують факт заподіяння їй моральних страждань або втрат немайнового характеру. 27 січня 2017 року ухвалою суду у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, а провадження у справі зупинено на час проведення такої. 22 травня 2017 року здійснено повторний автоматизований розподіл даної судової справи у зв`язку з закінченням терміну повноважень судді Грицка Р.Р., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду даної справи визначено суддю Лакомську Ж.І. 5 лютого 2018 року на адресу суду надійшов висновок експерта №840 від 15 січня 2018 року, складений старшим судовим експертом лабораторії будівельно- та земельно-технічних досліджень Львівського НДІСЕ Іляшем В.В. за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи у даній справі. Ухвалою суду від 7 лютого 2018 року справу прийнято до провадження суддею Лакомською Ж.І. та відновлено провадження у такій у зв`язку з поверненням матеріалів справи до суду після проведення експертизи. 1 червня 2018 року здійснено повторний автоматизований розподіл даної судової справи у зв`язку з неможливістю судді Лакомської Ж.І. брати участь у розгляді справи. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 14 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Стрепка Н.Л. для розгляду вказаної справи. Ухвалою суду від 7 червня 2018 року справу прийнято до провадження суддею Стрепком Н.Л., призначено до розгляду у підготовче засідання. 16 липня 2018 року представником позивача [PERSON] - [PERSON] подано клопотання про призначення додаткової експертизи, однак в подальшому представником позивача таке було відкликане. 3 вересня 2018 року представником позивача [PERSON] - [PERSON] подано клопотання про заміну відповідача у справі з ФОП [PERSON] на [PERSON] як фізичну особу у зв`язку з припиненням останнім його підприємницької діяльності, протокольною ухвалою судового засідання 17 вересня 2018 року клопотання представника позивача задоволено. Крім того, в підготовчому засіданні 17 вересня 2018 року за клопотанням представника відповідача [PERSON] до матеріалів справи долучено висновок експерта № 679/18-22 від 23 серпня 2018 року. 8 квітня 2019 року представником позивача [PERSON] - [PERSON] подано нове клопотання про призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою суду від 5 серпня 2019 року в задоволенні такого відмовлено. У підготовчому засіданні 5 серпня 2019 року представником позивача [PERSON] - [PERSON] подано клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою суду від 5 серпня 2019 року за клопотанням представника позивача [PERSON] у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, а також, у відповідності до положень п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, провадження у справі зупинено на час проведення такої. 21 грудня 2020 року на адресу суду надійшов висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №4346 від 14 грудня 2020 року, складений старшим судовим експертом лабораторії будівельно- та земельно-технічних досліджень Львівського НДІСЕ Іляшем В.В. за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою суду від 23 грудня 2020 року поновлено провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому підготовчому засіданні. В підготовчому засіданні 10 лютого 2021 року представником позивача [PERSON] - [PERSON] подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з відповідача на користь позивача 322264 гривень збитків, заподіяних неналежним виконанням договору підряду, 32226,4 гривень штрафу за договором підряду, 100000 гривень моральної шкоди, а також 4544,9 гривень сплаченого судового збору та 10000 гривень витрат на професійну правничу допомогу. Збільшення розміру позовних вимог мотивує тим, що згідно з висновком експерта від 14 грудня 2020 року №4346 вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення недоліків (пошкоджень) виконаних робіт із облаштування підлоги з полімерного покриття площею 221 кв.м. в буд. [ADDRESS] станом на час проведення дослідження становить 322264 гривень, оскільки дана сума необхідна для відновлення порушеного права [PERSON] , то саме ця сума і буде розміром завданих збитків, а сума штрафу передбачена п. 6.4 Договору підряду - 10 відсотків від вартості неякісно виконаних робіт. Також, оскільки відповідач продовжує зухвало порушувати права позивача, не реагує на вимоги про усунення порушення, не відшкодовує завдані збитки, не вибачився та не висловив жаль щодо ситуації, що склалася, а навпаки, продовжує усіляко ухилятися від відповідальності, затягувати час, то істотно посилюється ступінь душевних страждань позивачки, завданих порушенням її прав. Протягом семи років вона не може нормально користуватися своїм житлом, через що у неї виникли вимушені зміни в організації життя, напружені відносини у сім`ї. Наведене дає підстави для збільшення розміру компенсації моральної шкоди до суми 100000 гривень. Крім того зазначає, що сторона позивача у даній справі понесла та очікує понести наступні судові втрати, які підлягають стягненню з відповідачів: судовий збір у попередньо обґрунтованому розмірі 4544,9 гривень та витрати на правову допомогу у сумі 10000 гривень, докази понесення яких були подані окремою заявою, витрати на правову допомогу можуть зрости в залежності від обсягу правової допомоги, яка буде надана адвокатами у справі. Ухвалою суду від 26 квітня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено таку до судового розгляду по суті. В судовому засіданні 30 червня 2021 року представник позивача [PERSON] вимоги позову підтримав в редакції заяви про збільшення розміру позовних вимог, пояснення надав аналогічні викладеним в позовній заяві та заяві про збільшення розміру позовних вимог, просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні 30 червня 2021 року вимоги позову заперечив з мотивів, викладених в запереченні на нього, додатково пояснив, що висновок експерта вважає необґрунтованим, зазначив, що на його думку відсутні докази, що недоліки підлогового покриття виникли внаслідок дій відповідача. Просив в задоволені позову відмовити. Розгляд справи неодноразово відкладався через неможливість явки в судове засіданні сторін у справі. В судовому засіданні 3 лютого 2022 року позивач [PERSON] позив підтримала, просила вимоги такого задовольнити. Допитана в судовому засіданні 3 лютого 2022 року позивач [PERSON] в якості свідка пояснила, що відповідач здійснював роботи по облаштування підлогового покриття в її будинку. Для цього він спершу повідомив, що залита стяжка не може гарантувати належну якість підлогового покриття, а тому вони домовились, що відповідач залиє нову стяжку, що ним було зроблено, а після цього він етапами заливав полімерне покриття на підлогу. Спершу залив частину, що позивача влаштувало. Після цього за усною домовленістю він залив полімерне покриття на всю підлогу першого і другого поверхів. Однак виконані роботи є неякісні. В підтвердження залиття підлоги на 221 кв.м. вважає наявний чек на оплату на суму 106411,5 гривень. Допитаний в судовому засіданні 3 лютого 2022 року свідок [PERSON] пояснив, що є чоловіком [PERSON] і був присутнім при укладенні договорів на залиття стяжки і полімерної підлоги. Вказав, що відповідач оглянувши їх будинок повідомив, що для гарантії виконаних робіт по облаштуванню полімерної підлоги необхідно перезалити стяжку, на що вони погодились. Після цього, відповідач залив стяжку у всьому будинку та приступив до облаштування полімерної підлоги, яка заливалась поетапно. Спершу було залито частину підлоги, яка йому та дружині сподобались. Після чого відповідач здійснив облаштування полімерної підлоги у всьому будинку, у зв`язку з чим йому було заплачено відразу ж всю суму вартості робіт, а саме 106411,5 гривень. Однак виконані роботи були неякісні, на що відразу ж було звернуто увагу, оскільки в підлозі були бульбашки, мухи. При запуски підігріву підлоги полімерне покриття почало здуватись та жовтіти. На другому поверсі появились тріщини. Відповідач відмовився усувати виявлені недоліки. Експерт [PERSON] в судовому засіданні 3 лютого 2022 року підтримав надані ним висновки та пояснив, що ним оглядалось все підлогове покриття будинку та при огляді такого у висновку експерта відображено всі виявлені ушкодження та описано все детально. У випадку якщо у висновку щось не відображено, наприклад наявність затоплення, то такі обставини при огляді не були виявлені. За наслідками обстеження будинку були складені відповідні висновки. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні 3 лютого 2022 року надаючи додаткові пояснення вказав, що у відповідності до положень ст. 218 ЦК України саме сторона відповідача повинна довести, що договір між сторона не укладався. Однак вважає, що сторона позивача надала всі необхідні докази в підтвердження факту виникнення між сторонами цивільних правовідносин, зокрема надано договори на залиття стяжки та безпосередньо підлогового покриття, квитанцію про оплату вартості робіт. Провівши арифметичні розрахунки вартості виконаних робіт на суму 106411,5 гривень, беручи до уваги вартість 53 кв.м. відображених в договорі від 10 липня 2013 року, стає зрозуміло, що сторони домовились про облаштування підлоги площею 221 кв.м. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні 3 лютого 2022 року надаючи додаткові пояснення вказав, що відсутні належні докази укладення між сторонами договору на облаштування 221 кв.м. підлогового покриття, висновок експерта вважає нечітким, не досліджено всі можливі причини пошкодження підлогового покриття, а тому просив в задоволені позову відмовити. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до наступного. З інформаційної довідки № 76455171 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21 грудня 2016 року вбачається, що будинок [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] . Судовим розглядом встановлено, що 7 липня 2013 року був укладений договір підряду №7/07/2013 між [PERSON] та ФОП [PERSON] , який діяв на підставі свідоцтва про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серія ААБ №032152 від 12 липня 2002 року № запису 2 646 017 0000 019901. Відповідно до п. 2.1. даного договору сторони погодили, що підрядник має виконати роботи, а саме нанесення самовирівнюючої стяжки в кількості 221 кв.м. Відповідачем були виконані умови вказаного договору, що стверджується актом приймання виконаних підрядних робіт №10/07/2012 від 10 липня 2013 року. В свою чергу позивач здійснила оплату за виконані роботи на суму 4423 гривні, що стверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 10.07.2013 від 10 липня 2013 року. 10 липня 2013 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір підряду №10/07/2013. Відповідно до п. 2.1 зазначеного договору сторони погодила, що підрядник повинен нанести полімерне покриття в кількості 53 кв.м. Пункт 2.3 договору встановлю вартість робіт в розмірі 25519 гривень. Згідно з п. 5.8 гарантійний термін за договором складає два роки з моменту передачі предмету підряду. З квитанції до прибуткового касового ордера від 15 липня 2013 року вбачається, що [PERSON] сплатила по договору 10/07/2013 від 10 липня 2013 року 106411,5 гривень. Арифметичні обчислення вартості 1 кв.м. полімерного покриття згідно з п. 2.1, 5.8 договору від 10 липня 2013 року становить 481,5 гривень. В свою чергу арифметичні обчислення площі проведених робіт по здійсненню полімерного покриття, виходячи з вартості проведеної оплати згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера від 15 липня 2013 року на суму 106411,5 гривень, свідчить, що позивач [PERSON] оплати вартість робіт виходячи з площі 221 кв.м. А тому суд надає віри показам позивача [PERSON] дані в якості свідка та показам свідка [PERSON] про те, що відповідач [PERSON] здійснював роботи по нанесенню полімерного покриття на площу 221 кв.м., що співставляється з вартістю проведеної оплати за виконані роботи на суму 106411,5 гривень. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (стаття 15 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Різновидом договору підряду є побутовий підряд. Відповідно до статті 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Згідно зі статтею 866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов. Частина третя статті 858 ЦК України визначає якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків. Таким чином, враховуючи описане вище, суд вважає, що між позивачем [PERSON] і ФОП [PERSON] було укладено договір побутового підряду на здійснення робіт по нанесенню полімерного покриття на площу 221 кв.м., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 15 липня 2013 року про сплату [PERSON] по договору 10/07/2013 від 10 липня 2013 року 106411,5 гривень. Судом не беруться до уваги заперечення сторони відповідача, що ним вказана квитанція не видавалась, оскільки така квитанція по формі і змісту відповідає квитанції, яка надана відповідачем позивачу в підтвердження оплати вартості робіт проведених по договору підряду № 7/07/2013 від 7 липня 2013 року та відповідачем не заперечується, що така ним видавалась. Крім того, відповідачем не представлено жодного належного і допустимого доказу, що вказана квитанція ним не підписувалась. 24 грудня 2014 року адвокатом Оприском М.В., який діяв в інтересах [PERSON] , була надіслана претензія про відшкодування витрат понесених виконанням договору підряду. 24 січня 2015 року було отримано відповідь на претензію, в якій адвокат Черніцький І.Р., який діяв в інтересах ФОП [PERSON] зазначав, що для розгляду претензії необхідно надати належним чином засвідчені копії документів про існування даних правовідносин та докази оплати ФОП [PERSON] грошових коштів в сумі 106411,5 гривень. Вказана відповідь свідчить, що претензія підрядником була отримана, однак останній почав ухилятись від виконання взятих на себе договірних відносин. Таким чином в межах гарантійних строків замовник звернувся до підрядника щодо неналежної якості виконаних робіт. З висновку експерта № 840 від 15 січня 2018 року вбачається, що виконані роботи по облаштуванню підлоги з полімерного покриття, виконані з порушенням умов договору підряду № 10/07/2013 від 10 липня 2013 року, не дотримано технології виконання наливної підлоги, а саме: з влаштуванням основи, використання неякісних матеріалів, не дотримання температурного режиму, змішування компонентів полімерної суміші, укладання даної суміші та інше, що вплинуло на якість полімерної підлоги. Технічний стан підлоги у будинку [ADDRESS] , характеризується, як незадовільний - (експлуатація елементів можлива лише приумові проведення їх ремонту, або заміні), практично у всіх приміщеннях, де облаштовано підлогу з полімерного покриття наявні дефекти у вигляді тріщин, вздуття, відшарування від основи. Причиною пошкодження та руйнування полімерного покриття підлоги у будинку [ADDRESS] , могло бути недотримання технології виконання наливної полімерної підлоги, а саме: з влаштування основи, використання неякісних матеріалів, дотримання температурного режиму, змішування компонентів полімерної суміші, укладання даної суміші та інше, що вплинуло на якість полімерної підлоги. При цьому, судом не береться до уваги наданий стороною відповідача висновок експерта за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи від 23 серпня 2018 року № 679/18-22 оскільки, при проведенні експертизи експерт не оглядав приміщення будинку [ADDRESS] . В самому висновку експерт посилається, що дату виникнення пошкоджень можливо було встановити методом візуального спостереження в день проведення огляду, що ним зроблено не було. Крім того, експерт наводить перелік можливих причин виниклих пошкоджень полімерного покриття підлоги, однак не конкретизує, який саме міг бути основний серед них до конкретних обставин справи, що на думку суду свідчить, що експерт навів лише перелік можливих причин пошкоджень, що буває характерними для такого типу підлоги, і без огляду об`єкта нерухомого майна, не може свідчити про прив`язку таких до конкретних обставин справи. Відтак судом встановлено, що причиною пошкодження та руйнування полімерного покриття підлоги у будинку [ADDRESS] , могло бути недотримання технології виконання наливної полімерної підлоги, а саме: з влаштування основи, використання неякісних матеріалів, дотримання температурного режиму, змішування компонентів полімерної суміші, укладання даної суміші та інше, що вплинуло на якість полімерної підлоги. З п. 3.4 договору підряду № 10/07/2013 від 10 липня 2013 року вбачається, що роботи виконуються із матеріалів та з використання інструментів підрядника за винятком тих матеріалів та/або інструментів, які за умовами даного договору надав замовник. На момент розгляду справи відсутні будь-які докази, що замовник надавав підряднику будь-які матеріали або інструменти для виконання умов договору, а тому суд приходить до переконання, що підрядник виконував роботи по вказаному вище договору з використанням власних матеріалів і інструментів. Таким чином, суд приходить до переконання, що причиною заподіяння шкоди позивачу є неналежного виконання договору підряду від 10 липня 2013 року саме підрядником, а тому останній повинен відшкодувати замовнику заподіяні збитки. З висновку експерта № 4346 від 14 грудня 2020 року вбачається, що вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення недоліків (пошкоджень) виконаних робіт із облаштування підлоги з полімерного покриття площею 221 кв.м. в будинку [ADDRESS] , станом на час проведення дослідження становить 322264 гривні. Вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення недоліків (пошкоджень) виконаних робіт із облаштування підлоги з полімерного покриття у приміщенні площею 53 кв.м. на вул. Котермака у м. Львів-Винники, станом на час проведення дослідження становить 77285 гривень. Пункт 6.4 договору № 10/07/2013 від 10 липня 2013 року визначає, що у випадку виявлення та підтвердження факту неякісного виконання робіт за цим договором, а також встановлення цього факту протягом гарантійного терміну, визначеного в п. 5.8 цього договору підрядник зобов`язаний власними силами та/або за власний рахунок виправити їх протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги замовника з відповідними підтверджуючими документами та сплати замовникові штрафу у розмірі 10 % від вартості неякісно виконаних робіт. Оскільки відповідач після отримання претензії позивача не усунув виявлених недоліків, а тому з нього в користь позивача слід стягнути 322264 гривні збитків заподіяних неналежним виконанням договору підряду від 10 липня 2013 року. Крім того, з відповідача підлягає стягненню в користь позивача штраф на підставі п. 6.4 договору підряду, що становить 10641,15 гривень, а не як просить сторона позивача в розмірі 32226,4 гривень, оскільки вартість договору становить 106411,5 гривень, а згідно з договором розмір штрафу становить 10 % від вартості неякісно виконаних робіт. Судовим розглядом встановлено, що практично у всіх приміщеннях, де облаштовано підлогу з полімерного покриття наявні дефекти у вигляді тріщин, вздуття, відшарування від основи, що стверджується висновком експерта № 840 від 15 січня 2018 року. Щодо моральної шкоди, то суд виходить з наступного. Згідно з статтею 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 1167 Цивільного кодексу України). Суд погоджується з доводами позивача, що їй спричинено моральну шкоду внаслідок неналежного виконання підрядником взятих на себе договірних зобов`язань щодо облаштування полімерної підлоги в будинку [ADDRESS] . Однак суд не погоджується з сумою заявленої моральної шкоди в розмірі 100000 гривень, оскільки така не підтверджена жодними належними і допустимими доказами. Відтак суд враховуючи душевні переживання позивача у зв`язку з неякісним підлоговим покриттям в її будинку, тривалий час не усунення відповідачем неякісно виконаних робіт, а тому суд приходить до переконання, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 5000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. Судом не беруться до уваги заперечення сторони відповідача щодо недотримання письмової форми договору підряду, оскільки відповідно до положень ст. 866 ЦК України свідченням укладення договору підряду між сторонами на площу робіт 221 кв.м. є видана стороною відповідача позивачу квитанція про оплату вартості виконаних робіт, про що описано судом вище. Суд, ухвалюючи рішення, також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29). Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені сторонами в заявах по суті справи доводи та в судовому засіданні, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування. При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 вказаної статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з залученням експерта. При цьому згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А відповідно до ч. 2 даної статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При цьому згідно з частинами 3-4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Окрім того при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення». Також у своїй постанові від 19 липня 2021 року у справі № 910/16803/19 Верховний Суд зазначив, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України. Між позивачем і адвокатським бюро «Описко та партнери» було укладено договір про надання правової допомоги № 1-2803/16-ц. Позивач понесла 10000 гривень витрат на правничу допомогу, що стверджується рахунком № 001/2-2212/14-ц від 25 травня 2018 року та квитанцією від 27 червня 2018 року. Крім того, позивач понесла витрати по сплаті судового збору в розмірі 4544,9 гривень, що стверджується квитанціями від 9 лютого 2021 року, 23 лютого 2016 року та 31 березня 2016 року. Також позивач понесла витрати на залучення експерта на загальну суму 13831,2 гривень, що стверджується супровідним від 15 січня 2018 року та квитанцією від 28 лютого 2020 року. Суд прийшов до переконання про часткове задоволення позовних вимог. Сторона позивача просила сумарно стягнути з відповідача 454490,4 гривень. Суд задовольнив позовні вимоги на загальну суму 337905,15 гривень, що становить 74,28 %. А тому з відповідача в користь позивача слід стягнути понесенні судові витрати пропорційно до розміру задоволених судових витрат, що складаються з 3375,95 гривень судового збору, 7428 гривень витрат на правничу допомогу та 10273,82 гривень витрат на залучення експерта.

Outcome: partial