Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на корсить КП «Жилкомсервіс» заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що виникла за адресою: [ADDRESS] за період з 01.03.2007 по 01.02.2021 року у сумі 14989,83 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Між КП «Жилкомсервіс» як управителем житлових будинків комунальної власності територіальної громади м.Харкова та відповідачем, як споживачем послуг з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, був укладений публічний договір про надання житлово-комунальних послуг, шляхом його опублікування в офіційному виданні Харківської міської ради спецвипуску газети «Слобода» від 28.11.2006 року №95/1 зі змінами, внесеними в 2007 і 2009 роках. Позивач належним чином виконує свої зобов`язання щодо надання послуг з утримання багатоквартирних будинків і споруд та прибудинкових територій. В свою чергу, відповідач за спожиті житлово комунальні послуги сплачувала нерегулярно, а з травня 2012 року не сплачує взагалі, внаслідок чого за адресою: [ADDRESS] за період з 01.03.2007 по 01.02.2021 року утворилась заборгованість в розмірі 14989,83 грн. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харков від 17 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, вирішено розгляд спрви проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить слухати справу без його участі, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує, позов просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд за її відсутності не надала, відзиву проти позову не надавала. Судом, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача були спрямовані численні судові повістки про виклик відповідача у судові сідання, однак судова кореспонденція була повернута на адресу суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», та «за закінченням терміну зберігання». Згідно ч.2 ст.43\~ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що в справі є достатні докази про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, суд вважає можливе розглянути справу за відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223\~ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Частиною 1 ст.\~2\~ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, та підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.11.2020 №231337982, що власником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , що в свою чергу підтверджує, що вона за цією адресою є споживачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Рішенням Харківської міської ради № 1186 від 20.12.2006 р. КП «Жилкомсервіс» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова з управління будинком, спорудою або групою будинків. 28.11.2006 року (з подальшими змінами в 2007 і 2009 роках) у спецвипуску газети «Слобода» було опубліковано публічний типовий договір про надання житлово-комунальних послуг, яким передбачено предмет договору, права та обов`язки сторін, строк дії договору, оплата спожитих послуг. Відповідач [PERSON] протягом місяця з дня опублікування договору не зверталась до КП «Жилкомсервіс» з відмовою укласти вказаний договір та фактично користувались наданими позивачем послугами. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 893 від 20.12.2011 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що знаходяться в комунальній власності територіальної громади міста Хакрова» (в редакції рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 11.05.2018 № 328 «Про коригування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова») затвержено тариф на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій згідно з економічно обгрунтованими витратами підприємств - виконавців послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, а також з 23 видів послуг, які передбачені методикою формування тарифу, затверджено 12 мінімально необхідних для забезпечення санітарно-гігієничних вимог проживання та перебування в приміщеннях, забезпечення технічних вимог до експлуатації будинку, підтримки несучої здатності конструкції та експлуатаційних характеристик внутрішньобудинкових мереж та систем. Судовим наказом Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 червня 2019 року по справі №638/6858/19 стягнуто з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Жилкомсервіс» заборгованість з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.05.2016 року та 01.04.2019 року у сумі 7135,82 грн. Згідно Довідки про нарахування та оплат житлово - комунальних послуг, наданих за адресою: [ADDRESS] , сума заборгованості за отримані відповідачем послуги за період з 01.03.2007 по 01.02.2021 року складає 14989,83 грн. При цьому, розмір заборгованості, визначений позивачем, зазначено з врахуванням суми стягнутої з відповідача за судовим наказаом в розмірі 7135,82 грн. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII, з подальшими змінами. Статтею 3\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачено, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону про «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст.\~12\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Пунктом 1 частини 1 статті 7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами укладених договорів. Відповідно до ч. 1 статті 9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтями 319 та 322 ЦК України, закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно дост. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не передбачено законом. Згідно ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15\~Цивільного кодексу\~України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Відповідно частини 1 статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частина 2статті 77 ЦПК України. Згідно частини 1 статті 81 ЦПК Україник ожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 82 ЦПК України\~встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Як вбачається з положень частини 1статті 89\~ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, оскільки не спростовано сторонами, що [PERSON] є власником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована за цією адресою та, відповідно, є споживачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів в спростування обставин, на які посилається позивач, щодо ненадання взагалі або надання неналежної якості послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за вищезазначеною адресою, не надано доказів того, що вона відмовилася у встановленому законом порядку від послуг позивача. Доказів в спростування наявності заборгованості у відповідача по сплаті за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій відповідачем суду також не надано, в зв`язку з чим розрахунок заборгованості, наданий позивачем, сумніву не викликає та приймається судом. На підставі вищевикладеного суд вважає, що відповідач є побутовим споживачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, які надаються позивачем КП «Жилкомсервіс» за вищезазначеною адресою. Не укладення письмового договору про надання послуг не є підставою для звільнення відповідача, як споживача, від оплати відповідних послуг. Враховуючи те, що відповідач належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконала, не подала відзив на позовну заяву, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог КП «Жилкомсервіс». Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 3 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи відсутність заяви відповідача про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, суд задовольняє позовні вимоги КП «Жилкомсервіс» у повному обсязі, стягуючи з відповідача на користь позивача суму заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.03.2007 по 01.02.2021 року у сумі 14989,83 грн. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору у сумі - 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved