Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

02 березня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 01 липня 2010 року відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, та підписав заяву б/н про надання банківських послуг, згідно із яким отримав від позивача кредит в розмірі 2000 грн. 00 коп. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, та зобов`язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському офіційному сайті www.privatbank.ua згідно ліцензії НБУ № 22 від 29 липня 2009 року, а на теперішній час відповідно до ліцензії НБУ № 22 від 05 жовтня 2011 року, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у анкеті - заяві. Щодо встановлення та змін кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.5, п. 2.1.1.2.6. «Умов та правил надання банківських послуг», згідно із якими відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.1.44. Пунктом 1.1.1.67, 1.1.5.1, 1.1.5.2 договору для АТ КБ «ПриватБанк» передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. При цьому у сторін договору виникають обов`язки. Пунктами 1.1.1.67., 1.1.5.1., 1.1.5.2. Договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Банк використав своє право щодо зміни умов Договору, а саме: впроваджені зміни відсоткової ставки із 01 вересня 2014 року до розміру 34,8% річних, із 01 квітня 2015 року до розміру 43,2% річних. Зміна розміру відсотків повністю узгоджується із діючим законодавством оскільки при такій зміні розмір існуючих зобов`язань не збільшується оскільки підвищена відсоткова ставка застосовується лише до тих майбутніх операцій по використанню кредитного ліміту, що здійснені після зміни розміру відсоткової ставки, що передбачено п. 2.1.1.2.10., а саме - за користування кредитом (за виключенням Пільгового періоду) Клієнт сплачує Банку фіксовану процентну ставку від суми трат, здійснених за рахунок кредиту ; із 01 вересня 2015 року впроваджені зміни Умов та правил надання банківських послуг, в частині нарахування відсотків, а саме відповідно до п.2.1.1.3.1. Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошей з його рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту (детально нижче у п.4 позовної заяви); із 01 квітня 2019 року впроваджені зміни Умов та правил надання банківських послуг в частині нарахування відсотків, а саме відповідно до п. 2.1.1.2.12 в разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до 4.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: -86,4% - для картки "Універсальна"; -84,0% - для картки "Універсальна голд". Витяг із Умов та правил надання банківських послуг, що включають запроваджені зміни додаються до позовної заяви. Банк надає лише витяг із Умов та правил надання банківських послуг, що стосується відкриття та обслуговування кредитного рахунку, оскільки взагалі в Умови та правил надання банківських послуг включаються усі умови щодо усіх послуг та продуктів, що надаються Позивачем (кредити, депозити, еквайринг, інкасація, тощо). Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору у відповідності до п.2.1.1.3.1. У разі відсутності коштів на рахунках, відповідач здійснює погашення кредиту та процентів внесенням грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Відповідно до п. 1.1.1.60 договору мінімальний обов`язковий платіж - розмір боргових зобов`язань відповідача, які щомісяця повинен сплачувати відповідач протягом терміну дії карти. Мінімальний обов`язковий платіж розраховується в процентному співвідношенні від загальної заборгованості клієнта. П. 2.1.1.2.9 договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредиту, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в тарифі, що діють на дату здійснення за рахунок кредиту. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.2.11 договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. Відповідно до с.1, 2 ст. 549 ЦК України та п. 2.1.1.3.5 договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритими у валюті USD) + 5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку із порушенням умов кредитного договору, станом на 20 січня 2020 року відповідач має прострочену заборгованість в розмірі - 11666 грн. 52 коп., яка складається із: заборгованості по простроченому тілу кредиту в сумі 6399 грн. 13 коп.; заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно із ст. 625 ЦК України в сумі 1648 грн. 96 коп.; нарахованої пені в сумі 2586 грн. 69 коп.; штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн. 00 коп.; штрафу (процентна складова) в сумі 531 грн. 74 коп.. За наведених обставин позивач вважає, що оскільки відповідач у строк, вказаний в договорі своїх зобов`язань по договору не виконує, то з нього на користь позивача слід стягнути заборгованість к розмірі 11666 грн. 52 коп. за кредитним договором № б/н від 01 липня 2010 року, судові витрати у розмірі 2102 грн. 00 коп.. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві розгляд справи просив проводити у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідачки про місце, день та час розгляду справи. Судом були спрямовані судові повістки за адресою місця проживання [PERSON] зареєстрованого у встановленому законом порядку, що підтверджено відповіддю на запит суду, направлений у порядку ст. 187 ЦПК України. Однак, [PERSON] , будучи повідомленим у встановленому законом порядку (належним чином), про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач, будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце розгляду справи не з`явився без повідомлення причин неявки, не подав відзив, а позивач не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних чи доказів із постановленням заочного рішення, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, та про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів з постановленням заочного рішення. В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення. Ухвалою суду від 24 березня 2020 року у справі відкрито спрощене провадження. Ухвалою від 06 травня 2020 року витребувано у акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» оригінал кредитного договору б/н (анкети-заяви) укладеного між відповідачем та ПАТ КБ «ПриватБанк», детальну виписку по картковому рахунку відкритому на ім`я відповідача на підставі кредитного договору, документи які підтверджують те коли відповідачем була отримана платіжна картка (первинна та у разі перевипуску), та які підтверджують отримання платіжної картки безпосередньо відповідачем а також документів щодо строку дії цієї платіжної картки. Ухвалою суду від 26 січня 2022 року вирішено розглядати справу у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню з огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні ним докази. 01 липня 2010 року відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, та підписав заяву б/н про надання банківських послуг, згідно із яким отримав від позивача кредит в розмірі 2000 грн. 00 коп. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, та зобов`язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Відповідачем 01 липня 2010 року була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна. 30 днів льотного періоду», де зокрема вказані тип кредитної лінії - поновлювана; пільговий період (нарахування відсотків здійснюється за ставкою 0.01% річних - до 30 днів по кожній витраті; валюта картрахунку UAH; базова процентна ставка, на місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році) в розмірі - 3,0%; розмір щомісячних платежів (що включають плату за використання кредитних коштів у звітному періоді) 7% від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості, термін знесення щомісячних платежем до 25 числа місяця, наступного за звітним; комісія за зняття готівки: в банкоматах і пунктах видачі готівки ПриватБанку 4% від суми операції, в банкоматах інших банків України 4% + 5 грн. 00 коп., в зарубіжних банкоматах 4% + 3 долари 00 центів, зазначені розрахунок пені та штрафу у зв`язку з порушеннях строків Здійснення платежів по кредиту; комісія за моніторинг по неактивній карті (в разі, якщо на рахунку є кошти Клієнта а вигляді позитивного залишку і протягом 3-х місяців поспіль операції по картці не здійснюються) в розмірі залишку коштів на картрахунку, але не більше 10 гривень (або еквівалент по курсу НБУ) в місяць; процентна ставка (в місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування UAH - 4,5% та інші відомості. Відповідно до представленого банком розрахунку заборгованості, у зв`язку із порушенням умов кредитного договору, станом на 20 січня 2020 року відповідач має прострочену заборгованість в розмірі - 11666 грн. 52 коп., яка складається із: заборгованості по простроченому тілу кредиту в сумі 6399 грн. 13 коп.; в тому числі: 00 грн. - заборгованості за поточним тілом кредита; заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 00 грн. 00 коп.; заборгованості за простроченими відсоткам в розмірі 00 грн. 00 коп.; заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно із ст. 625 ЦК України в сумі 1648 грн. 96 коп.; нарахованої пені в сумі 2586 грн. 69 коп.; нарахованої комісії в розмірі 00 грн. 00 коп.; штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн. 00 коп.; штрафу (процентна складова) в сумі 531 грн. 74 коп.. Із представлених на ухвалу суду документів видно, що позивачем відповідачу було надано кредитну картку з перевипуском та строком дії: [NUMBER] з 17 червня 2010 року по 31 січня 2014 року, [NUMBER] з 19 липня 2011 року по 31 серпня 2015 року, [NUMBER] з 23 березня 2016 по 31травня 2019 року. Згідно із інформацією про зміну кредитного ліміту, старт карткового рахунку [NUMBER] почався з 17 червня 2010 року. 17 червня 2010 року кредитний ліміт становив 00 грн. 00 коп.; 13 липня 2012 року кредитний ліміт становить 1500 грн. 00 коп.; 02 квітня 2013 року кредитний ліміт становить 2000 грн. 00 коп.; 23 березня 2016 року кредитний ліміт становить 2000 грн. 00 коп.; 31 січня 2017 року кредитний ліміт становить 2300 грн. 00 коп.; 15 грудня 2018 року кредитний ліміт становить 00 грн. 00 коп.. Із змісту виписки по картковому рахунку видно, що відповідач у повному обсязі виконав зобов`язання станом на 18 лютого 2016 року. Починаючи з 24 березня 2016 року позивач користувався карткою та здійснив останню операцію по використанню кредитних коштів 28 лютого 2017 року. В період з 24 березня 2016 року по 08 квітня 2016 року відповідачем використано кредитні кошти на загальну суму 1671 грн. 04 коп., нарахована комісія за зняття готівки становить 84 грн. 29 коп.. Після внесення готівки в розмірі 400 грн. 00 коп., залишок заборгованості по тілу кредиту становить 1355 грн. 33 коп.. В період з 10 квітня 2016 року по 17 квітня 2016 року відповідачем використано кредитні кошти на загальну суму 591 грн. 17 коп., нарахована комісія за зняття готівки становить 36 грн. 83 коп.. Після внесення готівки в розмірі 500 грн. 00 коп., залишок заборгованості по тілу кредиту становить 1483 грн. 30 коп., а також нарахована комісія за обслуговування(членський внесок) на суму 20 грн. 00 коп.. В період з 23 квітня 2016 року по 14 травня 2016 року відповідачем використано кредитні кошти на загальну суму 473 грн. 00 коп., нарахована комісія за зняття готівки становить 24 грн. 80 коп., проценти за користування кредитними коштами на суму 68 грн. 67 коп. Після внесення готівки в розмірі 1100 грн. 00 коп., залишок заборгованості по тілу кредиту становить 949 грн. 77 коп., а також нарахована комісія за обслуговування(членський внесок) на суму 20 грн. 00 коп.. В період з 17 травня 2016 року по 18 червня 2016 року відповідачем використано кредитні кошти на загальну суму 952 грн. 00 коп., нарахована комісія за зняття готівки становить 62 грн. 08 коп., проценти за користування кредитними коштами на суму 69 грн. 89 коп. Після внесення готівки в розмірі 100 грн. 00 коп., залишок заборгованості по тілу кредиту становить 1901 грн. 77 коп., комісії за зняття готівки становить 31 грн. 97 коп., а також нарахована комісія за обслуговування(членський внесок) на суму 20 грн. 00 коп.. В період з 01 липня 2016 року по 19 серпня 2016 року відповідачу нараховані проценти за користування кредитними коштами на суму 70 грн. 29 коп., 73 грн. 70 коп.. Після внесення готівки в розмірі 98 коп. та 100 грн. 00 коп., залишок заборгованості по тілу кредиту становить 1879 грн. 73 коп., а також нарахована комісія за обслуговування(членський внесок) на суму 20 грн. 00 коп.. В період з 25 серпня 2016 року по 30 вересня 2016 року відповідачем використано кредитні кошти на загальну суму 142 грн. 60 коп., нарахована комісія за зняття готівки становить 00 грн. 20 коп., проценти за користування кредитними коштами на суму 114 грн. 93 коп. Після внесення готівки в розмірі 100 грн. 00 коп., залишок заборгованості по тілу кредиту становить 2022 грн. 33 коп., комісії за зняття готівки становить 00 грн. 20 коп., процентів за користування кредитними коштами на суму 14 грн. 93 коп., а також нарахована комісія за обслуговування(членський внесок) на суму 20 грн. 00 коп.. В період з 01 жовтня 2016 року по 28 листопада 2016 року відповідачу нараховані проценти за користування кредитними коштами на суму 114 грн. 13 коп., 157 грн. 39 коп.. Після внесення готівки в розмірі 100 грн. 00 коп., 400 грн. 00 коп., залишок заборгованості по тілу кредиту становить 1808 грн. 98 коп., а також нарахована комісія за обслуговування(членський внесок) на суму 20 грн. 00 коп., 20 грн. 00 коп., пеня на суму 100 грн. 00 коп., страховий платіж за страхування кредиту на суму 18 грн. 34 коп., 19 грн. 99 коп.. В період з 01 грудня 2016 року по 24 грудня 2016 року відповідачу нараховані проценти за користування кредитними коштами на суму 159 грн. 46 коп.. Після внесення готівки в розмірі 105 грн. 00 коп., залишок заборгованості по тілу кредиту становить 1808 грн. 98 коп., процентів за користування кредитними коштами на суму 54 грн. 46 коп.,а також нарахована комісія за обслуговування(членський внесок) на суму 20 грн. 00 коп., страховий платіж за страхування кредиту на суму 18 грн. 16 коп.. В період з 01 січня 2017 року по 27 лютого 2017 року відповідачу нараховані проценти за користування кредитними коштами на суму 77 грн. 60 коп., 78 грн. 92 коп.. Після внесення готівки в розмірі 230 грн. 00 коп., залишок заборгованості по тілу кредиту становить 1735 грн. 50 коп., а також нарахована комісія за обслуговування(членський внесок) на суму 20 грн. 00 коп., 20 грн. 00 коп., пеня на суму 50 грн. 00 коп., страховий платіж за страхування кредиту на суму 19 грн. 00 коп., 20 грн. 04 коп.. В період з 27 лютого 2017 року по 29 березня 2017 року відповідачем використано кредитні кошти на загальну суму 113 грн. 00 коп., нарахована комісія за зняття готівки становить 07 грн. 00 коп., відповідачу нараховані проценти за користування кредитними коштами на суму 147 грн. 96 коп.. Після внесення готівки в розмірі 120 грн. 00 коп., залишок заборгованості по тілу кредиту становить 1848 грн. 50 коп., комісії за зняття готівки становить 07 грн. 00 коп., процентів за користування кредитними коштами на суму 127 грн. 96 коп.. а також нарахована комісія за обслуговування(членський внесок) на суму 20 грн. 00 коп., страховий платіж за страхування кредиту на суму 20 грн. 58 коп.. Сума комісії за обслуговування (членський внесок), в період з 01 квітня 2017 року по 31 травня 2019 року, щомісячно в сумі 20 грн. 00 коп., становила на загальну суму 520 грн.00 коп., сума страхового платежу за договором «Страхування кредитного ліміту», період з 01 квітня 2017 року по 31 травня 2019 року, щомісячно, на загальну суму 811 грн. 64 коп.. Проценти за користування кредитними коштами за ставкою 3.5 відсотків нараховані у період з 01 квітня 2017 року по 31 травня 2019 року на загальну суму 5591 грн. 83 коп. Нарахована пеня за прострочення кредиту понад 100 грн. 00 коп. за у період з 01 квітня 2017 року по 31 травня 2019 року, по 30 вересня 2019 року, щомісячно на загальну суму 1650 грн. 00 коп., та пеня за прострочення кредиту за період з 01 липня по 31 жовтня 2019 року на загальну суму 2097 грн. 68 коп., з листопада 2019 року по березень 2020 року нараховані проценти відповідно до ст.. 625 ЦК України на загальну суму 2236 грн. 56 коп.. В період з 01 квітня 2017 року по 21 травня 2019 року в рахунок погашення заборгованості були здійснені проплати на загальну суму 3339 грн. 00 коп.. Автоматичне погашення заборгованості по кредиту в сумі 10 грн. 99 коп. відбулося 31 травня 2019 року. Судом досліджені Умови і правила надання банківськх послуг. Відповідно до п. п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши представлені в силу статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд доходить висновку про те, що боржник [PERSON] належним чином не виконує зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії позичальника є неправомірними, у зв`язку із чим, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом підлягають частковому задоволенню. Так, як вбачається з представленої виписки непогашене тіло кредиту становить 1848 грн. 50 коп., комісії за зняття готівки становить 07 грн. 00 коп., що загалом становить 1855 грн. 50 коп.. Суд звертає увагу на те, що відповідно до виписки по рахунку, позивачем у кредитну заборгованість відповідача нараховані кошти за договором «Страхування кредитного ліміту», а також сума комісії за обслуговування (членський внесок).Сума комісії за обслуговування (членський внесок), в період з 01 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року , щомісячно в сумі 20 грн. 00 коп., на суму 240 грн. 00 коп., в період з 01 квітня 2017 року по 31 травня 2019 року, щомісячно в сумі 20 грн. 00 коп., становила на загальну суму 520 грн.00 коп., на загальну суму 760 грн. 00 коп., сума страхового платежу за договором «Страхування кредитного ліміту», період з 01 квітня 2017 року по 31 травня 2019 року, щомісячно, на загальну суму 811 грн. 64 коп.. Судом було вжито всіх заходів про витребування доказів щодо нарахувань по спірному кредитному договору, однак позивачем докази укладання з відповідачем договору страхування суду не представлені, у зв`язку з цим, нараховані суми боргу по виписці суд виключає. Щодо нарахованої комісії, то суд також не може прийняти вказані суми, яка нараховані в рахунок заборгованості по кредиту, зважаючи на те, що ані Умовами та Правилами, ані тарифами стягнення вказаних коштів не передбачено. Суд зазначає, що відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів льготного періоду», підписаної [PERSON] , комісія за кредитне обслуговування відсутня, інші докази позивачем суду не надані. За таких обставин, судом виключаються із кредитної заборгованості нараховані кошти за договором «Страхування кредитного ліміту», а також сума комісії за обслуговування (членський внесок). Із виписки видно, що відповідачу були також нараховані проценти за користування кредитними коштами за ставкою 3.5 відсотків нараховані за березень 2017 року на суму 127 грн. 96 коп., а також проценти за користування кредитними коштами за ставкою 3.5 відсотків нараховані у період з 01 квітня 2017 року по 31 травня 2019 року на загальну суму 5591 грн. 83 коп.. Суд частково погоджується із нарахуванням вказаної суми відсотків, з огляду на те, що судом виключені із кредитної заборгованості нараховані кошти за договором «Страхування кредитного ліміту», а також сума комісії за обслуговування (членський внесок), а тому проценти на вказані кошти не можуть бути нараховані. За таких обставин, вирішуючи питання про наявність кредитної заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами, суд виходить з таких розрахунків: 1855,50(заборгованість по тілу кредиту відповідно до представленої виписки по рахунку)*(3.5 відсотки*12 місяців:360(річні проценти, відповідно до виписки по рахунку))*791днів прострочення=1712 грн. 31 коп.+ 127 грн. 96 коп.=1840 грн. 27 коп. Разом з тим, із виписки видно, що в період з 01 квітня 2017 року по 21 травня 2019 року в рахунок погашення заборгованості були здійснені проплати на загальну суму 3339 грн. 00 коп.. Автоматичне погашення заборгованості по кредиту в сумі 10 грн. 99 коп. відбулося 31 травня 2019 року. З огляду на черговість оплати коштів по кредитному договору, станом на 20 січня 2020 року( дата визначення заборгованості за позовною заявою), відповідач мав: непогашене тіло кредиту становить 356 грн. 77 коп., яке відповідач повинен сплатити позивачу в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору. За таких обставин, суд вважає, що позов в частині стягнення заборгованості по кредиту підлягає задоволенню в сумі 356 грн. 77 коп. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абз. 2 ч. 1 ст.1048 ЦК про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст.1050 ЦК. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст.625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі правові висновки, узгоджуються з позицією Великої палати ВС, висловленою у постанові від 28 березня 2018 року у справі №14-10цс18 (444/9519/12) У ст. 1050 ЦК передбачено: якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи, що строк кредитування закінчився за спливом строком дії картки - 31 травня 2019 року, у цій справі кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК. При цьому суд не приймає до уваги доводи позивача в тій їх частині, що ним у 2019 році були внесені зміни в Умови та Правила Кредитування, за якими відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України встановлений інший розмір процентної ставки за невиконання договору, виходячи з того, що зміни до умов та правил у цій частині внесені 01 квітня 2019 року, з огляду на те, що строк дії договору становив до 31 травня 2019 року, у суду відсутні відомості про те, що такі зміни були погоджені із відповідачем. З огляду на те, що банк просить стягнути кошти на підставі 625 ЦК України, суд приходить до висновку про можливість їх стягнення з період з 01 червня 2019 року по 20 січня 2020 року, розрахунок яких провести відповідно до норм ст. 625 ЦК України, а не умов кредитування, на які посилається позивач. Суд звертає увагу на те, що позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача лише відсотків за ст. 625 ЦК України. У зв`язку з цим, розглядаючи позов в межах позовних вимог, за якими позивач просить стягнути в порядку ст. 625 ЦПК України проценти від простроченої суми, суд вважає, що стягненню підлягають 3% річних від простроченої суми. Судом встановлена сума кредиту, що підлягала сплаті станом на момент строку дії договору відповідно до представленої суду виписки по рахунку відповідача 356 грн. 77 коп.. Виходячи з періоду прострочення сплати коштів по договору, який становить з 01 червня 2019 року по 20 січня 2020 року та розміру суми простроченого зобов`язання, 3% річних становлять 11 грн. 31 коп. від суми в розмірі 356 грн. 77 коп.. Розв`язуючи спір в частині стягнення пені та штрафів, суд виходить з таких встановлених судом обставин та відповідних ним доказів. Розв`язуючи спір в частині стягнення пені та штрафів, суд виходить з таких вимог чинного на момент нарахування законодавства. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і сплата неустойки. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014. За змістом ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Положення частин першої і другої цієї статті не поширюються на нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики: укладеними з громадянами України, місцем проживання яких є територія проведення антитерористичної операції, крім населених пунктів згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону, якщо такі договори укладені після 1 травня 2021 року або до яких після 1 травня 2021 року за погодженням сторін вносилися зміни в частині продовження строків виконання зобов`язань та/або зменшення розміру процентів, штрафних санкцій. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р,м. Слов`янськ Донецької області визначено як населений пункт, в якому проводилась антитерористична операція. Суд також зазначає, що виходячи з аналізу норм ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», за якими банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції, слід дійти висновку, що у випадку нарахування пені та/або штрафів у період проведення АТО, вони повинні бути скасовані. При цьому, розпорядження КМУ про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року, лише чітко визначає коло осіб, на яких розповсюджується дія норм ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», і у сенсі ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», не є початком відліку часу з якого розповсюджується заборона на нарахування пені та штрафів. Як встановлено у судовому засіданні, зареєстрованим місцем проживання відповідача по справі [PERSON] є м. Слов`янськ Донецької області, тобто населений пункт який згідно із розпорядженням КМУ від 02 грудня 2015 року № 1275-р, віднесений до населених пунктів де проводилася антитерористична операція. З врахуванням встановлених обставин та відповідних їм норм чинного законодавства, за спірними правовідносинами встановлений мораторій на стягнення пені та штрафів. З огляду на викладене, з урахуванням періоду нарахування заборгованості, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення пені в сумі - 2586 грн. 69 коп., штрафу у розмірі 1031 грн. 74 коп. - задоволенню не підлягає. Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із роз`ясненнями п. 36 Постанови Пленуму ВССУ України № 10 від 17 жовтня 2014 року, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Позивачем при зверненні до суду з даним позовом був сплачений судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп.. Так позивач при зверненні до суду просив стягнути з відповідачки 11666 грн. 52 коп., з яких судом задоволено вимоги про стягнення коштів на загальну суму 356 грн. 77 коп., що становить 3 % від вимог позивача. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 64 грн. 28 коп., що становить 3 % від суми 2102 грн. 00 коп.. На підставі наведеного,

Outcome: partial