Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

Позивач 11.01.2021 року звернувся у Пустомитівський районний суд Львівської області з даним позовом про стягнення з відповідача в якості регресу грошові кошти в розмірі 124900,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 03.01.2018 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Фольксваген», н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , транспортного засобу «Рено», н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Неоплан», н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , після ДТП [PERSON] , самовільно залишила місце ДТП. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 23.02.2018 року Дем`янів визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та порушенні ПДР України, встановлено, що остання самовільно залишила місце ДТП. Цивільна відповідальність, завдана транспортним засобом «Фольксваген», н.з. [NUMBER] була застрахована згідно полісу №АК/7933597, позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілим особам на загальну суму 124900,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням: [PERSON] - 74900, грн.., [PERSON] - 50000,00 грн. а тому страховик має право в порядку регресу подати позов до страхувальника або водія, оскільки такий самовільно залишив місце пригоди. Ухвалою судді від 09.02.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не з`явився, не подав відзив на позов та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. До суду надійшло клопотання відповідача про неможливість з`явитися в судове засідання за станом здоров`я, однак жодних доказів неможливості явки суду не надано. Суд вважає, що неявка належним чином повідомленого відповідача в силу ч.1 ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті, Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України так як представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового зсідання технічними засобами згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 03.01.2018 року близько 14.00 год. на автодорозі Київ-Чоп 550 км. +700м, поблизу с.Зубра Пустомитівського району Львівської області, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Фольксваген Джетта», н.з. [NUMBER] , будучи учасником ДТП, негайно не зупинила транспортний засіб після зіткнення та перемістила такий, за що постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 23.02.20178 року притягнута до відповідальності за ст. 122-4КУпАП. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Полісом № АК/7933597 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів стверджується, що автомобіль марки «Фольксваген» номерний знак [NUMBER] станом на момент ДТП був застрахований в ПрАТ «СК «Брокбізнес». Ліміт відповідальності за шкоду, завдану житті і здоров`ю, становить 200000 грн, за шкоду, завдану майну - 100000 грн., розмір франшизи дорівнює 0 грн. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховим актом № 64053/3 від 06 липня 2018 року та розрахунком страхового відшкодування відповідно до вказаного акту стверджується, що розмір належного потерпілому [PERSON] страхового відшкодування становить 50000,00 грн. Згідно з страховим актом № 64053/2 від 11.06.2018 року та розрахунком страхового відшкодування відповідно до вказаного акту стверджується, що розмір належного потерпілому [PERSON] страхового відшкодування становить 74900,00 грн. Як вбачається з платіжного доручення № 2286 від 18.07.2018 року, ПрАТ «СК «Брокбізнес» виплатила на користь [PERSON] 50000,00 грн. страхового відшкодування згідно з нак №64053/3/1 та акта №64053/3 від 06.07.2018 року. Платіжним дорученням № 1093 від 12 червня 2018 року стверджується, що ПрАТ «СК «Брокбізнес» виплатила на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» 95208,69 грн. страхового відшкодування згідно з дог. №11/43-4-1/148 від 22.08.08. Згідно відомості №1792 від 12.06.2018 року ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» по договору №11/43-4-1/148 від 22.08.08 року, [PERSON] отримав відшкодування у розмірі4000,00 грн., [PERSON] - 10333,61 грн., [PERSON] - 500,00 грн., [PERSON] - 2000,00 грн., [PERSON] - 2068,06 грн., [PERSON] - 74900,00 грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивач виплатив потерпілому [PERSON] 50000,00 грн., потерпілому [PERSON] - 74900,00 грн. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Вказані обставини встановлені постановою суду свідчать про те, що [PERSON] після скоєння дорожньо-транспорної пригоди негайно не зупинила транспортний засіб та перемістила такий, а отже самовільно залишила місце пригоди. Таким чином, суд вбачає наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу суми сплаченого страхового відшкодування. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вказане, суд прийшов до висновку про те, що обставини, якими позивач мотивував свої позовні вимоги, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому такі слід задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивача в порядку регресу 124900,00 грн. сплаченого страхового відшкодування. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід також стягнути 2102,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved