Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства. Свої вимоги мотивує тим, що протягом 2005-2020 років вона проживала за адресою: [ADDRESS] в цивільному шлюбі з [PERSON] , за час спільного проживання у них народилися діти: син - [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] та відповідного витягу з реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька в графі «батько» вказано « [PERSON] », відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Вказує, що за життя [PERSON] , визнав себе батьком [PERSON] . Заявник, представник заявника в судовому засіданні підтримали обґрунтування заяви, суду пояснили, що запис про батька в книзі реєстрацій народжень вчинено зі слів матері за ст. 135 СК України, також пояснили, що [PERSON] та [PERSON] вже на той час мали двох спільних дітей і разом проживали без реєстрації шлюбу. Однак [PERSON] , як батько при народженні дитини [PERSON] не зміг подати спільну заяву до реєстраційного органу з матір`ю про батьківство, оскільки хворів. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, але звернувся з заявою про розгляд справи без їх участі. Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Судом встановлено, що факт батьківства [PERSON] , який помер [INFO] відносно доньки [PERSON] , яка народилася [INFO] в м. Рівне, Рівненської області підтверджується тим, що [PERSON] та [PERSON] проживали у цивільному шлюбі з 2005-2020 рік та за час спільного проживання у них народилися діти: син - [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На час народження доньки [PERSON] , [PERSON] , як батько не міг подати разом з матір`ю дитини спільну заяву про батьківство через хворобу, наведене підтверджується випискою з медичної картки хворого №571. Свідки [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом з їх спільними трьома дітьми в [ADDRESS] . [PERSON] визнавав себе батьком доньки [PERSON] , виховував та піклувався про неї. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства [PERSON] , щодо доньки [PERSON] , [INFO] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved