Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

15.11.2021 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 09.04.2021 р. приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., зареєстрований в реєстрі за № 91369. В обґрунтування позову вказує про те, що 13.05.2021 р. було відкрито виконавче провадження на підставі вищевказаного виконавчого напису, який він вважає таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Так, на сьогоднішній день редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Крім того, відповідачем за місцем його реєстрації не було надіслано жодної вимоги про усунення порушень за кредитним договором. Нотаріус не повідомляв його про те, що до нього звернулися з заявою про вчинення виконавчого напису, що позбавило його можливості заперечувати проти незаконно нарахованих сум і відповідно нотаріус не мав вчиняти виконавчий напис, оскільки ним не була перевірена безспірність вимог кредитора. Звертає увагу, що зі змісту виконавчого напису нотаріуса правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Женева» є ТОВ «Вердикт капітал», проте його не повідомляли про перехід права вимоги до відповідача. Вказав, що ніяких договорів з відповідачем не укладав, укладав лише кредитний договір зі страхування життя позичальника (рахунок) від 21.01.2014 р. з ПАТ «Платинум Банк», де датою повернення кредиту є 09.02.2017 р., а відповідач звернувся до нотаріуса у квітні 2021 р., тобто поза межами трирічного строку позовної давності. Також не зрозуміло, з яких причин сума заборгованості розрахована за період з 03.11.2020 р. по 31.03.2021 р. Звертає увагу суду, що на цей час приватний нотаріус Головкіна Я.В. не діє. Вважає виконавчий напис спірним, вчиненим з порушенням вимог закону, поза межами трирічного загального строку давності, без отримання письмових доказів законності такої вимоги. Документи, на підставі яких вчинено спірний виконавчий напис, не є достатніми для підтвердження безспірності заборгованості, нотаріус не отримував від відповідача первинних документів щодо видачі кредиту та здійснення його погашення. Зазначив, що повідомлення про відступлення права вимоги за договорами та повідомлення про наявність до нього письмової вимоги про усунення порушень не отримував, тому в нього не виникло обов'язку щодо виконання вимог відповідача. Позивач надав письмове клопотання про підтримку позову, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 74). Відповідач про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить отримання ним судової повістки, копії позову з доданими до нього документами (а.с. 68, 72), однак його представник в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, поважності причин неявки не убачається, клопотань та письмових заперечень від нього не надходило. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Богатиренко А.І. про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить отримання ним судової повістки, копії позовної заяви з доданими до неї документами (а.с. 52, 73), однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, письмових пояснень та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, поважності причин неявки не убачається, клопотань та письмових заперечень від нього не надходило. Третя особа приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином за адресою її місця знаходження, однак на пошту за отриманням судової повістки, копії позову з доданими до нього документами і в судове засідання не з`явилася (а.с. 66, 67, 69, 70), про причини неявки суду не повідомила, письмових пояснень та заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, поважності причин неявки не убачається, клопотань та письмових заперечень від неї не надходило. Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача у розгляді справи. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 21.01.2014 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір зі страхування життя позичальника (рахунок) № 5280/2587CLBPT на отримання грошових коштів (кредит) у тимчасове платне користування на поточні потреби, за умовами якої ПАТ «Платинум Банк» надав кредит шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі 32497,20 грн. на поточний рахунок Позичальника на 36 платіжних періодів, фіксована процентна ставка 12 % річних (а.с. 17). 09 квітня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 91369, про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «Вердикт капітал», якому ТОВ «Фінансова компанія «Женева» відступило право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 03/11-01-П від 03.11.2020 р., якому в свою чергу ПАТ «Платинум Банк» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 147 від 22.03.2018 р. відступило право вимоги за кредитним договором № 5280/2587CLBPT від 21.01.2014 р., який укладено між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк», заборгованість у розмірі 140136,84 грн. за період з 03.11.2020 р. по 31.03.2021 р., з них: простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 31429,18 грн., прострочена заборгованість за комісією - 178,17 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 7743,58 грн., строкова заборгованість за комісією - 598,86 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 100187,05 грн. Стягнуто плату за вчиненням виконавчого напису у розмірі 650 грн. Загальна заборгованість боржник становить 140 786,84 грн. (а.с. 16). Однак, суду не надано зазначених у виконавчому написі договорів про відступлення права вимоги. Таким чином, з наявних матеріалів справи, не можливо достовірно встановити, що за кредитним договором № 5280/2587CLBPT від 21.01.2014 р. право вимоги до боржника [PERSON] від ПАТ «Платинум Банк» перейшло до ТОВ «Вердикт капітал». На підставі вказаного вище виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Богатиренком А.І. 13.05.2021 р. відкрито виконавче провадження (ВП № 65426574) про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованості в розмірі 140136,86 грн. (а.с. 18-19, 21, 22). Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. П. 1.1. Глави 16 розділу ІІ Порядку встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. На підставі п.п. 2.1, 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно п. 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документів згідно з Переліком, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум, витребування майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимоги стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Суд позбавлений можливості встановити, чи були надавались нотаріусу документи, передбачені переліком документів, за яким проводилось стягнення у безспірному порядку, оскільки ні відповідачем, ні приватним нотаріусом не надано суду ніяких документів з цього приводу, тому ця інформація є непідтвердженою. Підставою для відкриття виконавчого провадження слугував лише виконавчий напис нотаріуса, в якому вказано про наявність заборгованості перед ТОВ «Вердикт Капітал», яка не підтверджено жодними документами. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та його розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред'явлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Відповідачем не надано доказів на підтвердження відправлення копії письмової вимоги до позивача про погашення заборгованості та повідомлень про заміну кредитора, а також відсутнє підтвердження отримання ним такої письмової вимоги з попередженням про вчинення виконавчого напису у випадку непогашення заборгованості, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яку ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, залишено без змін, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, «п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662від 26.11.2014року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили». Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв'язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі № 158/2157/17 та постанові ВП ВС від 21.09.2021 р. по справі № 910/10374/17. Згідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оскаржений виконавчий напис, вчинений нотаріусом 09.04.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. В суді не підтверджено, що укладений кредитний договір від 21.01.2014 року, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому станом на 09.04.2021 р. він не мав правових підстав та повноважень вчиняти оскаржуваний виконавчий напис про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. Таким чином, не доведено, що нотаріусом для вчинення виконавчого напису належним чином здійснена перевірка наявності певних умов, за яких може бути вчинена зазначена нотаріальна дія, а також перевірка всіх пред'явлених для вчинення виконавчого напису документів, які підтверджують безспірність зазначеної заборгованості боржника перед стягувачем. Отже, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв'язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Суд також зазначає, що за ухвалою від 17.11.2021 р. було зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 91369, вчиненого 09.04.2021 р. приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., що здійснюється в межах виконавчого провадження № 65426574, відкритого 13.05.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Богатиренком А.І., про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» заборгованості в розмірі 140136,84 грн., до набрання законної сили рішенням суду(а.с. 37, 38). Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. В рамках даної цивільної справи такого клопотання не заявлялось. Як убачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір за подання до суду позовної заяви в сумі 908 грн. та за подання заяви про забезпечення позову - 454 грн. (а.с. 1, 31). У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved