Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

30 грудня 2021 року (за поштовим штемпелем) позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до Згурівського районного суду Київської області із вище зазначеним позовом, в якому просять: встановити, що свідоцтво про право власності від 04 липня 1994 року видане радгоспом «Жуківський» Згурівського району Київської області на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS] дійсно належить позивачам; визнати за ними, по 1/5 частці за кожним, право власності на спірний житловий будинок. У випадку задоволення позову просили не застосовувати до відповідача положення ст. 141 ЦПК України. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що їхня сім`я проживає у спірному житловому будинку з 1988 року та вони отримали цей житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами у власність. 04 липня 1994 року радгосп «Жуківський» видав їм свідоцтво про право власності на спірний житловий будинок, в якому зазначено, що будинок належить на праві приватної власності [PERSON] та членам її сім`ї в рівних долях. З часу отримання спірного житлового будинку вони проживають в ньому і користуються як будинком, так і земельною ділянкою, площею 0,2496 га. [PERSON] у 2003 році уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [PERSON] у 2008 році уклала шлюб із [PERSON] , змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » і виїхала на постійне проживання в місто Київ. Позивачі мали намір зареєструвати право власності, кожен на свою частку будинку і отримати Витяг з реєстру речових прав, але виявилось, що свідоцтво про право власності на будинок від 04.07.1994 видане радгоспом «Жуківський» з помилками, а саме: у всіх членів сім`ї неповністю вказано по батькові, а також не вказані частки, що належать кожному з членів сім`ї. Вартість спірного житлового будинку становить 311172,00 грн. У підготовче засідання сторони не з`явились, направили заяви в яких просили розгляд справи проводити без їх участі. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось. Позивачі заявлені вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити. Уповноважений представник відповідача Згурівської селищної ради Мокронос В. позовні вимоги визнав в повному обсязі. Наслідки визнання позовних вимог відповідачем йому відомі та зрозумілі. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, враховуючи визнання позову відповідачем. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав. Обставини, викладені у позовній заяві підтверджуються письмовими доказами, дослідженими в підготовчому судовому засіданні. Судом встановлено, що позивачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дошлюбне прізвище якої - [PERSON] (копія свідоцтва про одруження - а.с.15) та [PERSON] , дошлюбне прізвище якої - [PERSON] (копія свідоцтва про шлюб - а.с.14) на праві власності (по 1/5 частці кожному) належить житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS] . Право власності підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим органом приватизації радгоспом «Жуківський» 04 липня 1994 року. Свідоцтво видане відповідно до розпорядження органу приватизації радгоспому «Жуківський» від 04 липня 1994 року № 60. Право власності зареєстроване в Переяслав-Хмельницькому МБТІ, про що вчинено запис в реєстрову Книгу № 1/100 (а.с.16 - копія свідоцтва про право власності на житло, а.с. 22 - довідка, а.с. 17-19 - копія технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами). 01 листопада 2021 року Комунальним підприємством «Згурівський комбінат комунальних підприємств» на замовлення позивачки [PERSON] виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. Інформація про об`єкти, які відповідно до чинного законодавства вважаються об`єктами самочинного будівництва, відсутня (а.с. 17-19 - копія технічного паспорта). Ринкова вартість житлового будинку становить 311172,00 грн (а.с.21 - копія висновку про вартість майна). Житловий будинок розташований на земельній ділянці з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2496 га, яка згідно державного акту серії ЯИ № 380101 належить на праві власності [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с. 20 - копія державного акта на право власності на земельну ділянку). Відповідно до ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності підлягає державній реєстрації (п.1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В свідоцтві про право власності на житло від 04.07.1994 по батькові чотирьох власників написані зі скороченнями, а саме: [PERSON] ., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження. Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що в свідоцтві про право власності на житло побатькові чотирьох власників, позивачів у даній справі, зазначені зі скороченнями. В даному випадку належним способом захисту порушених прав позивачів є звернення до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на житло. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу у даній справі є необхідним позивачам для захисту їх прав як власників на вільне володіння, користування та розпорядження належним їм майном. Суд вважає за необхідне встановити факт належності правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації радгоспом «Жуківський» 04 липня 1994 року, позивачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також в свідоцтві про право власності на житло вказано, що житловий будинок належить на праві власності позивачам у рівних долях, при цьому не зазначені конкретні частки, що належать кожному із власників. Згідно ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Суд приходить до висновку, що оскільки долі позивачів у праві власності на житловий будинок є рівними, то частка кожного із співвласників становить по 1/5. Оскільки для позивачів існують перешкоди у вільному розпорядженні належним їм житловим будинком, захистити свої права вони можуть лише шляхом звернення до суду. Внести зміни до свідоцтва про право власності позивачі не мають можливості, оскільки на даний час радгосп «Жуківський», як орган приватизації не функціонує. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами. Передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З огляду на вище вказане, суд вважає за необхідне визнати за кожним з позивачів право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] За клопотанням позивачів, суд не застосовує до відповідача Згурівської селищної ради ст. 141 ЦПК України та понесені позивачами судові витрати залишає за ними.

Outcome: approved