Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

21 грудня 2021 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить суд, зокрема, розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 21 грудня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1815. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що між ним та відповідачкою [PERSON] було укладено шлюб, який 21 грудня 2012 року був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. За час шлюбу у подружжя народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Також позивач зазначив, що спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між подружжям, розходження поглядів на сімейні відносини. Крім того, позивач вказує, що з 18 липня 2016 року ведення спільного господарства та сумісне проживання між подружжям припинено. Вважає, що підтримання сімейних відносин, збереження сім`ї неможливе, суперечить інтересам кожного з подружжя та інтересам дитини. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2021 справа розподілена судді Лисиченко С.М. Ухвалою від 24.12.2021 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання, яке призначене на 31.01.2022, не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом у встановленому законом порядку. [PERSON] подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка у судове засідання, яке призначене на 31.01.2022, не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом у встановленому законом порядку. [PERSON] на електрону адресу Київського районного суду м. Харкова направила заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідовши докази та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до даних свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.09.2018 (видане повторно), між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, зареєстрований 21 грудня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1815. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Від шлюбу сторони мають дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] . Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.05.2013, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, оскільки не спростовано відповідачкою, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, на час розгляду даної справи вони спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного. Збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідачки. Будь-яких доказів на підтвердження того, що після розірвання шлюбу будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх дитини, суду не надано. Відповідно до статтей 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до статті 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд зазначає, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Враховуючи вищевикладене, та визнання позову відповідачкою, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, суд вважає за можливе залишити відповідачці [PERSON] прізвище - [PERSON] .

Outcome: approved