Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 10000 гривень щомісячно до досягнення повноліття спільною дитиною. Свої вимоги мотивує тим, що сторони по справі є батьками доньки [PERSON] , [INFO] . У свідоцтві про народження доньки батьком записаний [PERSON] . Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 23 липня 2019 року, що підтверджується рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23.07.2019р. у справі №523/4039/19. Донька проживає разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні та вихованні. Також, як зазначила позивачка у своєму позові, донька [PERSON] , [INFO] , відвідує приватний дитячий садок та вартість відвідування котрого складає від 6000 до 8500 грн. в місяць. Окрім того зазначила, що відповідач працевлаштовувався за кордоном та його заробітна плата (за час проживання однією сім`єю) складала близько 3000 доларів США на місяць. Закордонні рейси (тривалість контракту) тривали близько 9 місяців, тому на думку позивачки відповідач може платити аліменти на утримання доньки у розмірі 10000 гривень щомісяця. Знаючи, що дитина потребує постійної батьківської уваги та допомоги, відповідач належної матеріальної допомоги не надає. Позивачка звернулась до суду 23 квітня 2020 року з проханням стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 10000 гривень щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] включно. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси\~від 12 травня 2020 року, було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання\~відзиву на позовну заяву. (а.с. 26,27). Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси\~від 15 червня 2020 року, було витребувано від Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» інформаційну довідку щодо руху коштів по усіх рахунках (у\~разі\~їх\~наявності) [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , за період з 23\~квітня\~2020\~року\~по\~15\~червня\~2020\~року із зазначенням підстав отримання коштів. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси\~від 15 червня 2020 року, було витребувано від Адміністрації Державної прикордонної служби України: у разі наявності інформацію щодо перетину Державного кордону: громадянином [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , за період з 01.01.2020 р. по теперішній час (05 травня 2021 року) з позначенням мети виїзду та на підставі яких документів здійснювався перетин кордону. Чи була підставою для перетину Державного кордону України судова роль, якщо так, то вказати компанію, що видала судову роль, судно на яке направлявся по кожному перетину державного кордону України. Витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «АВС МАРІТІМЕ» (код ЄДРПОУ 31997803, 65026, м. Одеса, пров. Віце-Адмірала Жукова, буд. 3-7, офіс 34/1,36,37,38,39, тел. 048- 7776000): інформацію про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , за період з 01.01.2020 р. по 31.12.2020 р., зазначити посаду на якій працював (повна назва відповідно до міжнародної класифікації), судно (судна) на якому (яких) працював, ставку оплату праці за займаними ним посадами, базову ставку оплати праці за займаними ним посадами та з якою іноземною фірмою підписувався договір на працевлаштування; за наявності інформації, повідомити яку заробітну плату отримував за умовами контрактів. Надати завірену копію договору про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВС МАРІТІМЕ» підприємством та [PERSON] . Надати завірену Товариством з обмеженою відповідальністю «АВС МАРІТІМЕ» підприємством копію погодженого проекту трудового договору з іноземним роботодавцем укладеним з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] за зазначений період. Надати завірену копію акту наданих послуг на підтвердження виконання умов договору надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном, укладеного з [PERSON] , [INFO] , РНОКН11 - [NUMBER] за зазначений період. Копії договорів (контрактів) укладених [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) з працедавцями за кордоном, укладених за посередництва ТОВ «АВС МАРІТІМЕ» у період з 01.01.2020 р. по 31.12.2020 р. Витребувано від Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» (код ЄДРПОУ 2095364765059, Одеса, вул. Краснова, 6/1), у разі наявності інформацію про рух коштів по усіх рахунках [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , за період з 16.06.2020 р. по теперішній час із зазначенням підстав отримання коштів. Витребувано від Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків (код ЄДРПОУ 25958804, 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 104, тел. 044-463-71-56, 463-72-50): у разі наявності інформацію щодо одержання [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , робочого диплома моряка з зазначенням посади та дати одержання даного диплому та підтвердження (підвищення) кваліфікації. Надати копії документів про навчання, підготовку та дипломування (робочого диплому моряка, свідоцтв, сертифікатів та інше), які видавались [PERSON] , [INFO] , [NUMBER] . Також 12 лютого 2021 року відповідачем [PERSON] надано відзив на позовну заяву. Зазначив, що він допомагає утримувати свою доньку та приймає активну участь в її утриманні та вихованні. Зазначив, що дійсно працював моряком та отримував значний дохід, однак з погіршенням стану здоров`я та світовою пандемією корона вірусної хвороби він не може продовжувати вказану діяльність. Працевлаштований в ПП «В ТА КОМПАНІЯ» та його посадовий оклад складав 6700 гривень. Також на його утриманні перебуває повнолітній син [PERSON] , котрий продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. З урахуванням всіх доповнень та заяв відповідач зазначив, що має можливість утримувати доньку [PERSON] та виплачувати аліменти на її утримання у розмір 1500 гривень щомісяця. Позивачка в судове засідання не з`явилась, причин неявки суду не сповістила та з заявою про відкладення розгляду справи не зверталась. Окрім того, матеріали справи (а.с. 50) містять клопотання адвоката Ткаченко Ю. О. представника позивача [PERSON] про можливість проведення розгляду справи за відсутності позивача та її представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Представником відповідача адвокатом Тодирець А. О. надано заяву з проханням розглянути справу за відсутності відповідача та його представника. Підтримав подані стороною відповідача заяви, відзив, пояснення, заперечення , що подані за час розгляду справи та зазначив, що [PERSON] позовні вимоги визнає частково та погоджується на сплату аліментів на утримання доньки у розмірі 1500 гривень на місяць та до досягнення донькою повнолітня. (а.с. 218). Щодо неявки сторони позивача в судове засідання суд зазначає наступне. Рівність сторін є одним з невід`ємних елементів поняття справедливого судового розгляду. Вона вимагає, аби кожна сторона бачила, що їй надано розумні можливості представити свій інтерес за умов, які не ставлять її у несприятливе становище, порівняно із супротивником (Ocalan проти Туреччини [ВП], § 140, Foucher проти Франції, § 34; Bulut проти Австрії; Faig Mammadov проти Азербайджану, § 19). Вона вимагає забезпечення справедливої рівноваги між сторонами і застосовується як до цивільних, так і до кримінальних справ. Слухання може бути проведене за відсутності позивача, якщо він відмовився від права бути присутнім на слуханні. Така відмова може бути очевидною або передбачуваною з поведінки, наприклад, коли він або вона намагається ухилитися від судового розгляду (Lena Atanasova проти Болгарії, § 52). Проте будь-яка відмова від гарантій згідно зі статтею 6 повинна виконувати тест «проінформованої та усвідомленої» відмови, як це встановлено у прецедентному праві Суду (Сейдовіч проти Італії [ВП], §§ 86-87)7. Розумний характер тривалості провадження визначається відповідно до обставин справи, що вимагає оцінки в цілому (Boddaert проти Бельгії, § 36). Хоча окремі стадії провадження можуть провадитись з прийнятною тривалістю, проте загальна тривалість процесу може, однак, перевищити «розумний строк» (Добертен проти Франції, § 44). Установивши невідповідність акта законодавства критерію «якість закону» суд, за загальним правилом, повинен тлумачити національне законодавство таким чином, щоб результат цього тлумачення відповідав верховенству права з урахуванням усіх складових цього принципу, зокрема, справедливості та розумності (врахування при вирішенні публічно-правового спору загальних (суспільних) інтересів). Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Верховний Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Викладене свідчить про можливість вирішення справи у відсутності сторони позивача. З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] є батьками доньки [PERSON] , [INFO] . (а.с. 8). У свідоцтві про народження доньки батьком записаний [PERSON] . Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 23 липня 2019 року, що підтверджується рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23.07.2019р. у справі №523/4039/19. (а.с. 5,6). Цим же рішенням визначено місце проживання дитини з матір`ю. Позивачка звернулась до суду 23 квітня 2020 року з проханням стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 10000 гривень щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] включно. Судом встановлено та не заперечувалось відповідачем, що відповідач [PERSON] працював за кордоном та отримував дохід від іноземних судновласників, що також підтверджено довідкою за вих. №47 від 08.07.21р. ТОВ «АВС МАРІТІМЕ». (а.с. 145-153). Відповідно довідки про підтвердження місця роботи [PERSON] за вих. №1 від 05.02.2021 року, останній є співробітником ПП «В та Компанія» за займає посаду «Комендант» з посадовим окладом 6700 гривень на місяць. (а.с. 65). Судом не приймаються доводи сторони позивача щодо того, що донька [PERSON] , [INFO] , відвідує приватний дитячий заклад, оскільки відповідно до довідки №01-19-4/932/1145 від 17.03.2021 року в.о. директора Департаменту Освіти на Науки Одеської міської ради, [PERSON] , [INFO] є вихованкою Одеського дошкільного навчального закладу «Ясла-Садок» №121 ОМР Одеської області. Зазначений заклад відноситься до закладів дошкільної освіти комунальної власності територіальної громади м. Одеси. (а.с. 81). Доказів того, що позивач витрачає на оплату послуг зазначеного державного закладу від 6000 до 8500 гривень щомісяця матеріали справи не містять. До матеріалів справи позивачем долучено квитанції та платіжні доручення, котрі підтверджують сплату коштів за харчування в дитячому закладі у розмірах від 281 грн. до 638 гривень в місяць. (а.с. 104-109). Суд також приймає доводи відповідача щодо того, що він виплачує аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, що встановлено рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10.12.2021 року по цивільній справі №947/32704/21. (а.с. 211-213). Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Згідно із частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є обов`язком батьків, що випливає зі змісту положення ст. 180 Сімейного кодексу України, яке зобов`язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до\~ст.9 Конституції України\~є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов`язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання. Згідно ч.1\~ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із штампом суду на позовній заяві, позивач подав її 23 квітня 2020 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 23 квітня 2020 року. Згідно зі ст.\~80\~СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У разі винесення судом рішення про стягнення аліментів, згідно з частиною 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того, частиною 1 ст.\~184\~СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається із вказаних норм закону спосіб стягнення аліментів визначається судом за вибором позивача, на утримання дитини, з якою вказана особа проживає. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне\~значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із частинами восьмою, дев`ятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. При визначенні розміру аліментів суд ураховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 182 СК України). Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи матеріальний стан сторін,\~з врахуванням\~встановленого законом\~розміру прожиткового мінімуму\~для\~неповнолітніх дітей, суд вважає можливим, не порушуючи права сторін,\~стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання\~доньки [PERSON] аліменти у розмірі 2500 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття доньки. Також, відповідно до положення\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок (по ставкам 2020 року), оскільки позивачка звільнялась від їх сплати при подачі позову.

Outcome: partial