Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є його сином та був зареєстрований за вказаною адресою, але на протязі двох років не проживає в будинку, так як виїхав за межі України. Його місце перебування невідоме, зняти з реєстрації з попереднього місця проживання [PERSON] в позасудовому порядку неможливо, витрати на утримання будинку відповідач не здійснює. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким що втратив право на користування жилим приміщенням. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, що містить клопотання про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзив не подав, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, в порядку статей 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку [PERSON] 2 червня 2018 року придбав житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-7). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 2 червня 2018 року, житловий будинок [ADDRESS] , налетить [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу № 604 виданий 2 червня 2018 року приватним нотаріусом Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області Ворожбянової Л.М. (а.с. 8). Згідно довідки № 8 від 4 січня 2022 року, виданою відділом «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Михайлівської селищної ради Запорізької області, [PERSON] , [INFO] , значиться зареєстрованими за адресою: будинок [ADDRESS] . (а.с. 15). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї депутата Михайлівської селищної ради від 25 листопада 2021 року № 1080, [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але за вказаною адресою не проживає, так як виїхав за межі України. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном. Гарантуючи захист права власності, передбачене ст. 41 Конституції України, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира, інше житлове приміщення, призначені та придатні для проживання в них(ст.ст. 379, 380 ЦК ). Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Згідно положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Збереження або втрата права користування житлом за відсутнім мешканцем, у будь-якому випадку, прямо залежить від причин відсутності, тобто волі, намірів та свідомих дій цієї особи щодо реалізації свого права на проживання у спірному приміщенні. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] не проживає за адресою: [ADDRESS] , та не несе витрат на утримання житла, будь-яких доказів про те, що у відповідача існують перешкоди у користуванні спірним житлом суду не надано. Отже, на підставі зазначених судом норм чинного законодавства, що регулюють даний вид правовідносин, беручи до уваги всі зібрані і досліджені судом докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщення є обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved