Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

\~ \~\~ [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Сакал Інна Миколаївна про визнання прав власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. [INFO] помер рідний брат позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з двокімнатної квартири, що розташована: [ADDRESS] , яка належить померлому на підставі свідоцтва про право власності. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є його сестра [PERSON] та рідний син відповідач [PERSON] . 05.07.2021 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сакал І.М. із заявою про прийняття спадщини. Проте приватний нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що позивач відповідно до ст. 1262 ЦК України є спадкоємцем другого ступеня, в той час як до нотаріуса вже звернувся спадкоємець, рідний син померлого [PERSON] , який є спадкоємцем першої черги споріднення. Оскільки, відповідно до ст. 1258 ЦП України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, нотаріус не має права видавати позивачу свідоцтво про прийняття спадщини, окрім як за рішенням суду. Таким чином, між позивачем та відповідачем існує спір щодо права позивача на отримання спадщини в рівній частці з відповідачем, тому як померлий [PERSON] з 2009 року перебував у безпорадному стані у зв`язку із тяжкою хворобою та догляд за ним здійснювала позивачка, а саме купувала всі необхідні ліки, сплачувала його стаціонарні лікування, сплачувала проведення медичних операцій, доглядала за ним і в побуті, адже останній був визнаний інвалідом 1Б групи з 02.04.2012 року по 01.05.2014 рік. Відповідно до пенсійного посвідчення спадкодавця за № [NUMBER] , серія [NUMBER] [PERSON] визнаний інвалідом 2 групи, термін дії котрої встановлено з 13.04.2010 року довічно. Також у зв`язку із тяжким захворюванням [PERSON] мав і зміни у психічному стані. Крім всього іншого, позивачкою сплачувалися комунальні послуги та послуги доглядальниць. Сплати послуг поховання, здійснила також позивачка. Окрім того, позивачкою також було сплачено послуги поховання спільної матері позивача та спадкодавця [PERSON] , яка також в минулому була власницею квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] в свою чергу не забезпечував належне піклування за батьком та не брав участі у здійсненні всіх необхідних заходів щодо лікування, догляду та поховання спадкодавця. На підставі викладеного, позивачка просить визнати за нею [PERSON] спадкоємцем другої черги за законом, право на спадкування майна, після смерті [PERSON] . 02 вересня 2021 року Ухвалою відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Відповідачу направлено ухвалу про відкриття провадження по справі разом з позовом на додатками та запропоновано надати відзив на позовну заяву. Ухвалою від 08 листопада 2021 року, судом було витребувано від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сакал І.М. копію спадкової справи №39/2021 після [PERSON] , який помер [INFO] .. В судове засідання представник позивача подав заяву, згідно якої просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також розглянути справу у його відсутність та відсутність позивач. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, відповідно до поданої заяви позовні вимоги визнав у повному обсязі. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився про розгляд справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що позивачка [PERSON] є рідною сестрою померлого [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтво про народження. [PERSON] , помер [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеси). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з двокімнатної квартири [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 24 вересня 2008 року видане виконавчим комітетом Одеської міської ради та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Відповідач [PERSON] є рідним сином померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Київської райадміністрації виконкому Одеської міської ради. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний 01 серпня 2000 року, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено актовий запис №за № 611. З моменту розірвання шлюбу, спадкодавець та його колишня дружина і син [PERSON] не проживали разом та не знаходилися в тісних родинних стосунках. Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сакал І.М. на ім`я [PERSON] , вбачається, що так як вона є спадкоємцем другого ступеня споріднення відповідно до ст. 1262 ЦК України, а саме сестрою померлого [PERSON] - а спадкоємець першої черги споріднення також подав заяву про прийняття спадщини за законом, то нотаріус не може видати її свідоцтво про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду. З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] з 2009 року перебував у безпорадньому стані у зв`язку із тяжкою хворобою, а саме «наслідки повторних аневризматичних субарахноідальних крововиливів у результаті АА основної артерії» та неодноразово перебував на лікуванні у медичних закладах, що підтверджується витягами з медичної картки стаціонарного хворого № 7987, 2022, 2536, виданими Одеської міською клінічною лікарнею № 11. Крім того [PERSON] був визнання інвалідом 1Б групи з 02.04.2012 року до 01.05.2014 року, що підтверджується довідкою Департаменту праці та соціальної політики управління соціального захисту населення в Київському районі № 17 від 15.05.2013 року. Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААА № 942448 датованою 06.04.2012 року [PERSON] визнаний інвалідом 2 групи, термін дії якої встановлено з 13.04.2010 року і довічно. Відповідно до довідки КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради, [PERSON] також перебував на лікуванні у даному закладі з 08.03.2021 року 14.03.20221 року по день смерті. Також з даної довідки вбачається, що за період перебування [PERSON] у даному закладі, саме позивач відвідувала його, купувала усі необхідні медикаменти, додаткові продукти харчування, предмети особистої гігієни. Факт догляду позивачки за [PERSON] та факт оплати нею за житлово комунальні послуги, підтверджується квитанціями про сплату послуг. Послуги за поховання спадкодавця також були сплачені позивачкою, що підтверджується, Договором - замовлення про надання товару та послуг для поховання померлого від 15.03.2021 року та 17.03.2021 року. Відповідно до належно завіреної копії спадкової справи № 39/2021 відкритої 13 травня 2021 року приватним нотаріусом Сакала І.М., вбачається що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , звернувся [PERSON] , який є спадкоємцем першої черги споріднення. Згідно зі статтями\~12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81\~ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до положень\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі\~статтею 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом\~статті 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст.1261\~ЦК\~України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.\~1262\~ЦК\~України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Стаття 1259 ЦК України\~регулює черговість спадкування за законом, зокрема: спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині (частина перша\~статті 1259 ЦК України). Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (частина друга\~статті 1259 ЦК України). Отже, черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (частина перша\~статті 1259 ЦК України), або на підставі рішення суду (частина друга\~статті 1259 ЦК України). Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. У зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг. Зміна черговості спадкування лише надає право спадкоємцю наступної черги на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, а не визнає його спадкоємцем цієї черги. Отримавши право на спадкування разом із спадкоємцями іншої черги, такий спадкоємець вважається спадкоємцем тієї черги, до якої він належить відповідно до\~статей 1261-1265 ЦК України. Оскільки,\~\~ [PERSON] невиліковно хворів та знаходився в тяжкому стані, потребував стороннього догляду, а позивач [PERSON] постійно піклувалася та доглядала за ним, купувала ліки та інші засоби для покращення його здоров`я; також допомагала сплачувати комунальні послуги, протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала спадкодавця, який через тяжкі хвороби був у безпорадному стані та здійснила поховання спадкодавця за власний рахунок то суд визнає за необхідне позов задовільнити, визнати за [PERSON] право на спадкування майна спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] , разом із спадкоємцями за законом першої черги.

Outcome: approved