Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Військової частини [NUMBER] , в якому просив визнати протиправною діяльність відповідача щодо зняття його з квартирного обліку відповідно до протоколу №10 від 22 листопада 2021 року житлової комісії Військової частини [NUMBER] та наказу командира Військової частини [NUMBER] від 22 листопада 2021 року №1061; скасувати протокол засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] №10 від 22 листопада 2021 року та наказ командира Військової частини [NUMBER] від 22 листопада 2021 року №1061 в частині зняття його з квартирного обліку; зобов`язати Військову частину [NUMBER] поновити його зі складом сім`ї трьох осіб на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, в загальній черзі з 21 листопада 2012 року та першочерговій черзі з 10 листопада 2015 року за тим же номером у списку. Позовні вимоги обґрунтував тим, що його загальна вислуга у Збройних Силах України становить 27 років 09 місяців 10 днів. Крім того, він приймав безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей. Спочатку він був поставлений на квартирний облік 16 лютого 2001 року, а потім 21 березня 2015 року йому було видано посвідчення учасника бойових дій, згідно якого він був включений до списку осіб, які мають право на першочергове отримання житлових приміщень у зв`язку з набуттям статусу учасника бойових дій 10 листопада 2015 року. Наказом командира Військової частини № [NUMBER] по стройовій підготовці від 03 серпня 2020 року №148 його було звільнено та виключено із списків особового складу Військової частини № [NUMBER] . В листопаді 2021 року позивач отримав повідомлення голови об`єднаної житлової комісії Військової частини [NUMBER] про його знання з квартирного обліку від 25 листопада 2021 року, до якого було долучено копію витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] від 22 листопада 2021 року №1061. Вважаючи дії відповідача щодо зняття його з квартирного обліку протиправними та такими, що порушують його право на житло, просить його позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 23 грудня 2021 року відповідач отримав копію ухвали про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі разом з копіями позовної заяви з додатками, проте будь-яких заяв по суті справи не подавав (а.с.28). Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. Позивач проходив військову службу у Збройних Силах України з 1999 року, у тому числі у Військовій частині № [NUMBER] (а.с.9). Рішенням житлової\~комісії\~військової\~частини [NUMBER] \~від 16\~лютого 2001\~року (протокол\~N2)\~позивач був\~зарахований на\~квартирний облік\~у складі\~двох осіб (а.с.9). Рішенням житлової комісії\~військової\~частини [NUMBER] від 21 листопада 2012 року (протокол N11) позивач був зарахований на квартирний облік при військовій частині зі складом сім`ї три особи з 16 лютого 2001 року (а.с.10). Крім того, позивач має статус ветерана війни - учасника бойових дій, що підтверджується даними дублікату посвідчення серії [NUMBER] (а.с.7). Рішенням житлової комісії військової частини [NUMBER] від 10 листопада 2015 року (протокол N 10) позивач був включений в списки осіб, які мають право на першочергове отримання житлових приміщень (а.с.11). Згідно з витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 03 серпня 2020 року N 148, позивача звільнено з військової служби відповідно до наказу від 09 липня 2020 року N 180 у запас відповідно до підпункту «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 03 серпня 2020 року із зарахуванням на військовий облік до Центрально-Чечелівського об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Дніпропетровської області (а.с.8). Загальна вислуга років позивача становить 27 років 09 місяців 10 днів, календарна 25 років 00 місяців 02 дні, пільгова 02 роки 09 місяці 08 днів (а.с.8). Відповідно до протоколу засідання об`єднаної житлової комісії при військовій частині [NUMBER] від 22 листопада 2020 року N 10, затвердженого наказом командира військової частини [NUMBER] від 22 листопада 2021 року №1061, на засіданні житлової комісії Військової частини [NUMBER] прийнято рішення про зняття полковника запасу [PERSON] з квартирного обліку у зв`язку із звільненням у запас (а.с.12-14). За час проходження військової служби позивач житлом не забезпечувався (а.с.8 на зворотному боці). Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне. Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Предметом розгляду у цій справі є надання оцінки законності рішення житлової комісії військової частини, ухваленого 22 листопада 2021 року, про зняття з квартирного обліку військовослужбовця, звільненого з військової служби в запас згідно з підпунктом «к» (які проходять військову службу за контактом, дія якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Згідно з частиною першою статті 12 Закону «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української РСР та іншими нормативно-правовими актами. Абзацом 4 частини першої статті 12 цього Закону передбачено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті. Відповідно до пункту 9 статті 12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. Механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, розвідувальних органів, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей, регулюється Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року N 1081 (далі - Порядок N 1081). Згідно з пунктом 3 Порядку N 1081, військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла. Статтею 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено два види звільнення військовослужбовців з військової служби: у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; або у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі та у військовому резерві або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку. Судом встановлено, що позивача звільнено з військової служби саме у запас, він має вислугу на військовій службі 20 років і більше. За весь час проходження військової служби останній постійним або службовим житлом не забезпечувався. Відповідно до наказу від 09 липня 2020 року N 180 позивача було звільнено у запас відповідно до підпункту «к» (які проходять військову службу за контактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Підстави для зняття військовослужбовців з житлового обліку передбачені пунктом 30 Порядку N 1081. Відповідно до цього пункту, військовослужбовці знімаються з обліку у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 2) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 3) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 4) в інших випадках, передбачених законодавством. Тобто такої умови для зняття з обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, як припинення військової служби за підставі підпункту «к» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", не містить ні Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу", ні закон України "Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей", ні Порядок N 1081, ні Інструкція з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджена наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року N 380 (всі нормативно-правові акти у редакціях, що діяли на час виникнення спірних правовідносин). Аналіз зазначених норм закону дає підстави зробити висновок про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже, і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі N 752/5881/15-ц, Верховного Суду від 10 вересня 2020 року у справі N 359/5527/19, від 15 жовтня 2020 року у справі N 636/1424/19, від 01 квітня 2020 року у справі N 638/5769/18, від 27 листопада 2019 року у справі N 639/302/18-ц, від 22 вересня 2021 року у справі №740/3917/20. Таким чином, пред`явлені позовні вимоги в межах пред`явлених межах підлягають задоволенню. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved