Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

Адвокат Осика Максима Ігоровича, який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 09 травня 2021 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено письмово договір позики у формі розписки. За умовами вказаного договору позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 17500 грн., та крім цього було визначено інші умови, зокрема розмір відсотку за користування позикою, а саме 3 % від суми заборгованості щомісячно, до моменту погашення відсотків, а також штрафні санкції у розмірі 100 гривень за кожень день несвоєчасної сплати відсотків. Відповідачем було визначено кінцеву дату повернення позики, а саме 31 серпня 2021 року. Відповідач неналежним чином виконувала свої зобов`язання за договором позики, в зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду за стягненням боргу. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просив суд стґгнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 33450, 80 грн., а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 908, 00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 2000, 00 грн. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Осика М.І. не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Своїм правом на подачу відзиву не скористалась. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК України\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; відповідач не\~подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 25.01.2022 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. 07.05.2021 між [PERSON] та [PERSON] був укладений письмовий договір позики з відсотками, а також за умови несвоєчасної виплати сплати відсотків надається штраф у розмірі 100 грн. за кожний прострочений день. За умовами якого позичальник отримала платну (процентну) позику в розмірі 17500,00 грн. на умовах строковості, зворотності та забезпеченості і зобов`язалась повернути позику за належним графіком погашення. Відповідач [PERSON] , згідно позики зобов`язалась повернути її у строк до 31.08.2021 року. [PERSON] 09 травня 2021 року отримала суму позики в розмірі 17500 грн., що підтверджується відомостями зазначеними в розписки від 09 травня 2021 року. Частиною 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст.\~79\~ЦПК України встановлено що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи,які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання, які виникли у неї з договору позики від 09 травня 2021 року. При цьому договором позики від 09.05.2021 року визначено, що позика надається під три відсотка від суми заборгованості щомісячно (до 25-го числа кожного місяця) до моменту погашення боргу. У випадку несвоєчасної сплати відсотків накладається штраф у розмірі 100 гривень за кожний просрочений день, які залишились несплаченими на дату подачі позовної заяви до суду. Згідно розрахунку заборгованості викладеної представником позивача в позовній заяві, вбачається що сума заборгованості складає: червень 2021 року (з урахуванням повернутої суми 1500 грн., в травні 2021): 16480, 00 грн., з яких 16000, 00 грн. сума основної заборгованості + 3 %, липень 2021 року: 19974, 40 грн., з яких: 16480, 00 грн. сума заборгованості + 3 % + 3000, 00 грн. (30 днів * 100 грн. за кожний день прострочки зі сплати процентів), серпень 2021 року: 23673, 60 грн., з яких 19974, 40 грн. сума заборгованості + 3 % + 3100, 00 грн. (31 день * 100 грн. за кожен день прострочки зі сплати процентів), вересень 2021 року: 27483, 80 грн., з яких 23673, 60 грн. сума заборгованості + 3 % + 3100, 00 грн. (31 день * 100 грн. за кожен день прострочки зі сплати процентів), жовтень 2021 року: 31408, 80 грн. з яких 27483, 80 грн. сума заборгованості + 3 % + 3000, 00 (30 днів * 100 грн. за кожен день прострочки зі сплати процентів), листопад 2021 року: 33450, 80 грн., з яких: 31408, 80 грн. сума заборгованості + 3 % + 1100, 00 (11 днів * 100 грн. за кожен день прострочки зі сплати процентів). Таким чином, факти, викладені представником позивача у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд вважає, що позовна заява подана адвокатом Осикою Максимом Ігоровичем в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики підлягає задоволенню повністю. Щодо вимоги представника позивача про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у зв`язку з наданням правничої допомоги у розмірі 2000,00 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно вимог ч. 2. ст.\~141\~ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. В ч.ч. 2, 3 ст.\~137\~ЦПК України зазначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно вимог ст.\~30\~Закону України\~«Про адвокатуру\~і адвокатську\~діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Аналізуючи наведене, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, пропорційності, враховуючи всі аспекти та складність справи, яка не представляє складності, позов, поданий позивачкою невеликого змісту, не потребує значного часу для його виготовлення, на думку суду такі витрати позивача не були неминучими. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано копію договору про надання правничої допомоги року від 05 листопада 2021 року, та фіскальний чек № 35, згідно якого вбачається що було надано дві послуги, а саме: усну консультацію з вивчення документів щодо подання позовної заяви та складання позовної заяви та участь у суді першої інстанції (не залежно від кількості судових процесів, тривалості судових процесів) на загальну суму 2000, 00 грн. Таким чином, враховуючи виконану адвокатом роботу, категорію справи, та обсяг виконаної роботи, а також з урахуванням принципів пропорційності, співмірності та розумності судових витрат, суд вважає доцільним задовольнити клопотання в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу професійну допомогу у розмірі 2000, 00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату № 58136 про сплату судового збору в сумі 908,00 грн., який відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved