Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

20.09.2021 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони перебували у шлюбі та є батьками [PERSON] , [INFO] [PERSON] не проживає з [PERSON] з 22.07.2021 р. [PERSON] є співвласником житлового будинку [ADDRESS] , який складається із чотирьох житлових кімнат загальною площею 67, 9 кв. м. В будинку зареєстровані та фактично проживають: мати позивача [PERSON] , брати позивача [PERSON] та [PERSON] , відчим позивача [PERSON] (не зареєстрований). З 22.07.2021 р. [PERSON] проживала з [PERSON] , проте 31.08.2021 р. [PERSON] забрав дитину до себе і дозволяє позивачу бачитися з донькою лише на вихідні дні, мотивуючи свої дії тим, що розпорядженням міського голови Сновської міської ради від 16.08.2021 р. місце проживання [PERSON] визначене з батьком. За доводами [PERSON] за місцем її проживання для дитини створені всі необхідні умови. З вересня 2021 року [PERSON] працевлаштувалася в Сновську початкову школу на посаду старшої медичної сестри, куди в другий клас пішла [PERSON] . Натомість, за доводами [PERSON] , батько дитини проживає один, періодично в нього бувають друзі та влаштовують вечірки, що, на думку позивача, не може сприяти нормальному розвитку дитини, її психологічному стану. Крім того, [PERSON] наголошує на тому, що в Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, передбачено, що малолітня дитина може бути розлучена з матір`ю лише за виняткових обставин. Справу передано судді-доповідачу 20.09.2021 р. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 23.09.2021 р. позовну заяву залишено без руху. 08.10.2021 р. недоліки позовної заяви було усунуто. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 12.10.2021 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 09.11.2021 р. Клопотання позивача про витребування доказів задоволено частково. Встановлено Сновській міській раді Корюківського району Чернігівської області строк для подання до суду письмового висновку щодо розв`язання спору про визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , до 08 листопада 2021 року. 29.10.2021 р. надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що [PERSON] позовні вимоги не визнає. За доводами [PERSON] до 2018 р. в них була чудова сім`я, поки [PERSON] не звільнилася з роботи і з незрозумілих йому причин не почала їздити на заробітки за кордон. [PERSON] почала жити своїм окремим життям та своїми інтересами, перестала турбуватися про сім`ю та про їх доньку. [PERSON] могла тижнями не дзвонити дитині, щоб хоча б в телефонному режимі поцікавитися успіхами, навчанням та здоров`ям дитини. Відповідно до розпорядження Сновської міської ради № 165 від 18.08.2021 р. «Про визначення місця проживання дитини» визначено проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] вважає, що місце проживання дитини має бути визначено із ним. Відповідач стверджує, що з моменту народження доньки і дотепер він кожен день опікується нею та приділяє її розвитку, навчанню та вихованню весь свій час. Він офіційно працевлаштований, отримує стабільний дохід, за місцем роботи характеризується позитивно, веде здоровий спосіб життя, має в особистій приватній власності квартиру [ADDRESS] . [PERSON] зазначає, що за місцем свого теперішнього проживання ним створені всі необхідні умови для дитини, вважає, що проживання доньки із ним відповідатиме інтересам дитини, а розлучення дитини із батьком та різка зміна місця проживання негативно вплине на її психологічний стан. [PERSON] наголошує, що за місцем проживання [PERSON] проживатимуть 6 осіб різного віку, які мають свої звички та ритм життя. Наразі дитина проживає в 3-х хвилинах ходьби до школи, натомість від с. В. Щимель до школи 5 км, добиратися складніше: треба користуватися власним транспортом або шкільним автобусом. якого потрібно чекати на зупинці в будь-яку погоду (дощ, сніг, спека). Також дитині складно буде відвідувати гуртки, які знаходяться в м. Сновськ. Отже, за доводами відповідача, позивач повністю хоче змінити звичний життєвий уклад дитини, змінити коло друзів, сусідів, обстановку, тобто все, до чого дитина звикла. Відповідач вважає, що комісія з питань захисту прав дитини Сновської міської ради приймаючи рішення виходила з найкращих інтересів дитини. [PERSON] зазначає, що [PERSON] працевлаштована тимчасово, а її доводи про влаштування вечірок в його квартирі є необґрунтованими звинуваченнями. Відповідач звертає увагу, що Декларація прав дитини не є частиною національного законодавства України. 01.11.2021 р. до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Зустрічна позовна заява мотивована тим, що [PERSON] вважає, що місце проживання дитини має бути визначено із ним. Відповідач стверджує, що з моменту народження доньки і дотепер він кожен день опікується нею. Він офіційно працевлаштований, отримує стабільний дохід, за місцем роботи характеризується позитивно, веде здоровий спосіб життя, має в особистій приватній власності квартиру [ADDRESS] . За час перебування у шлюбі ним також була придбана квартира № 11 за цією ж адресою. Вказані квартири об`єднані в одну. Позивач за зустрічним позовом стверджує, що його графік дозволяє водити та забирати дитину зі школи, проводити з нею багато часу, спілкуватися, гуляти, грати, що необхідно для гармонійного розвитку дитини. [PERSON] звикла до того, що він постійно поруч, має прив`язаність до місця проживання, в якому вона живе змалечку, до своєї кімнати, в якій улюблені речі, іграшки, меблі, тут її друзі, поряд бабуся та дідусь, недалеко школа, за місцем проживання дитина має сталі соціальні зв`язки. Донька зростає в любові та турботі. Жодних перешкод у побаченнях дитини з матір`ю він не чинить. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 01.11.2021 р. прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області про визначення місця проживання дитини. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, призначено проведення підготовчого засідання на 09.11.2021 р. 12.11.2021 р. справу було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. 16.11.2021 р. від позивача надійшло клопотання про витребування доказів, зареєстроване за вх. № 3595. 16.11.2021 р. від позивача за зустрічним позовом надійшла заява про виклик свідків, зареєстрована за вх. № 3596. 17.11.2021 р. за вх. № 3611 до суду надійшов висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 17.11.2021 р. клопотання [PERSON] та [PERSON] про зобов`язання надати докази та витребування доказів задоволено. 19.11.2021 р. надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому відповідач за зустрічним позовом зазначила, що [PERSON] в 2015-2016 роках виїздив на заробітки до Російської Федерації. Вихованням дитини в цей час займалася [PERSON] . В дитячий садок оформлювала дитину вона. У ФОП [PERSON] [PERSON] працює лише з березня 2019 року і в період їх шлюбу ніде не працював офіційно. Натомість, як зазначає [PERSON] , вона була офіційно працевлаштована за виключенням 2018-2020 років, коли вона періодично виїздила на заробітки. На даний час вона працює на посаді старшої медичної сестри в Сновській початковій школі, де навчається [PERSON] і наміру виїздити будь-куди на заробітки не має. Твердження [PERSON] про те, що її робота є тимчасовою, є припущенням. Щодо ремонту квартир [ADDRESS] зазначає, що ці квартири придбані в період перебування сторін у шлюбі і об`єднані в одну квартиру. Ремонт в обох квартирах, їх облаштування та купівля меблів здійснювалася спільно. [PERSON] стверджує, що в період її перебування на заробітках у Польщі вихованням дитини займалася її мати і дитина проживала в с. В. Щимель, ходила в дитячий садочок в с. В. Щимель. [PERSON] забирав доньку лише коли [PERSON] поверталася із Польші. З 22.07.2021 р. [PERSON] проживала з [PERSON] , і лише з 31 серпня 2021 р. [PERSON] забрав дитину до себе і дозволяє їй бачитися з дитиною лише у вихідні дні. [PERSON] звертає увагу, що 18.10.2021 р., коли [PERSON] захворіла і перебувала в неї, [PERSON] намагався силою транспортувати хвору дитину в м. Сновськ, незважаючи на те, що вона звернулася до лікаря, який призначив курс лікування і постільний режим дитині. Відповідач за зустрічним позовом ставить під сумнів описаний [PERSON] характер та графік роботи. [PERSON] зазначає, що з 17.07.2008 р. [PERSON] знаходиться на «Д» обліку КНП «Сновський центр ПМД» з інфекційним захворюванням. Цю обставину [PERSON] вважає суттєвою перешкодою для визначення місця проживання з [PERSON] [PERSON] вважає висновок комісії з питань захисту прав дитини Сновської міської ради Чернігівської області передчасним. [PERSON] вважає, що саме мати в повній мірі може сприяти нормальному розвитку дитини, її психологічному стану і піклуванню про неї. Позивач за первісним позовом стверджує, що за місцем її проживання створені всі необхідні умови для дитини. В будинку проживають інші діти, що сприятиме гармонійному розвитку дитини. Більше того, за доводами позивача за первісним позовом, її мати виховала 5 дітей і має неабиякий досвід в цих питаннях, що, на її думку, також буде тільки на користь [PERSON] . 22.11.2021 р. надійшла відповідь на відзив, в якій [PERSON] зазначив, що він дійсно їздив на заробітки декілька разів в 2015 році, що сумарно за часом становить приблизно 7 місяців. За заробіток було придбано житло для їх сім`ї. За його доводами, [PERSON] після того, як почала їздити за кордон, зароблені кошти віддавала на зберігання своїй матері, на потреби сім`ї їх майже не витрачала, жодних капітальних вкладень у квартиру не робила, могла лише щось придбати з дрібної побутової техніки, яку при найменшій сварці разом з іншими речами зразу забирала і відвозила матері. [PERSON] стверджує, що коли він зрозумів, що [PERSON] не займається вихованням дитини та тривалі періоди відсутня в житті доньки, в травні 2019 року він забрав дитину. Щодо подій 18.10.2021 р. пояснив, що доньку взагалі того дня не бачив, тому вважає доводи [PERSON] про те, що він силою намагався транспортувати дитину, такими, що не знайшли свого підтвердження в ході відпрацювання виклику поліції. Через два дні в четвер зателефонувала [PERSON] і повідомила, що він може забрати доньку. Донька була хвора і ще два тижні після цього він займався лікуванням дитини і водив на прийом до педіатра. Щодо графіку роботи зазначив, що з ним проживають його батьки, які у разі необхідності піклуються про доньку, якщо він перебуває на роботі. [PERSON] також працює і не може забезпечити доньці постійне перебування з нею і взагалі у відзиві на позовну заяву вказує, що у питаннях виховання повністю покладається на матір. Щодо свого стану здоров`я, зазначив, що він є носієм інфекційної хвороби печінки. Вказана хвороба його жодним чином не турбує. Вважає, що це захворювання не передається побутом. Софія має відповідні щеплення. 02.12.2021 р. надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якому [PERSON] не погоджується з доводами [PERSON] щодо його участі у вихованні дитини та доводами щодо безпечності його захворювання, зазначає про необхідність критичної оцінки висновку органу опіки та піклування, в якому не відображені всі обставини справи, а його текст аналогічний попередньому висновку, ряд фактів у ньому не відповідають дійсності, та на її думку даний висновок не спрямований на захист інтересів дитини. Щодо доводів [PERSON] про віддаленість місця проживання [PERSON] від місця проживання дитини зазначила,що має на праві власності автомобіль та посвідчення водія. 13.12.2021 р. від представника позивача за первісним позовом надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи, зареєстрована за вх. № 3987. 13.12.2021 р. від [PERSON] надійшла заява про виклик свідків, зареєстрована за вх. № 3988. 13.12.2021 р. до суду надійшли витребувані докази. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 13 грудня 2021 р. заяви [PERSON] про виклик свідків задоволено частково. Заяву [PERSON] про виклик свідків задоволено. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.01.2021 р. 22.12.2021 р. від представника позивача за зустрічним позовом надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи, зареєстрована за вх. № 4156. У судовому засіданні 10.01.2022 р. позивач за первісним позовом підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених письмово. Проти задоволення зустрічного позову заперечила. Пояснила, що виїзд за кордон був вимушеним через необхідність утримувати сім`ю. Зазначила, що на даний час виїзд за кордон не планує, влаштувалася на роботу у навчальний заклад, де навчається її донька, має автомобіль та буде разом з нею їздити до школи та у зворотному напрямку у випадку задоволення її позову. Представник позивача за первісним позовом [PERSON] у судовому засіданні 10.01.2022 р. підтримав позицію, викладену в заявах по суті спору. Зауважив, що з метою убезпечення дитини від зараження інфекційною хворобою, донька має проживати з матір`ю. Представник позивача за первісним позовом наголосив, що мати і батько однаково люблять дитину, піклуються про неї. Ситуація, що склалася, спричинена взаємними образами колишнього подружжя один на одного. Позивач дійсно виїжджала за кордон, проте зараз вона цього не робить та у подальшому не планує. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні 10.01.2022 р. зазначив, що дитина проживала з матір`ю позивача за первісним позовом з вересня 2018 р. [PERSON] хотіла їхати на заробітки за кордон, а він був проти, що й стало причиною конфлікту між сторонами. Загалом за кордоном [PERSON] була десь півтора роки. [PERSON] дитину тоді забрала без його відому, а бабуся, мати [PERSON] , дитину йому відмовилася віддати. В лютому 2019 р. він проконсультувався у представника органу опіки та піклування з приводу ситуації, що склалася, та захисту його прав як батька. Надалі позивач за первісним позовом свою поведінку змінила. Згодом [PERSON] знову вирішила поїхати за кордон, що й зробила одразу після святкування дня народження дитини. Після останньої поїздки за кордон вона повідомила йому, що вони розходяться, доньку вона забирає. Також [PERSON] зазначив, що хоча він і просив [PERSON] влаштуватися на роботу в місті Сновськ, вона цього не зробила через власне небажання. Через поведінку позивача за первісним позовом [PERSON] з вернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу та до комісії щодо вирішення питання про визначення місця проживання дитини. [PERSON] зауважив, що [PERSON] під час перебування за кордоном мало спілкувалася з донькою. Також зазначив, що коли донька захворіла, то він відпросився з роботи і поїхав з дитиною в лікарню, а [PERSON] лише зателефонувала доньці та спитала про те, що їй сказав лікар. [PERSON] також пояснив, що до 2018 р. він не був офіційно працевлаштований, з 2018 року працює офіційно. [PERSON] також розповів, що має такий графік роботи, що його можуть викликати в будь-який час, в тому числі і вночі, крім офіційної роботи займається підробітками, тому його фактичні доходи більші за офіційні. Бачитися матері з дитиною він не перешкоджає. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] у судовому засіданні 10.01.2022 р. первісний позов заперечила, наполягала на задоволенні зустрічного позову. Стверджувала про те, що в квартирі батька дитина проживає з народження, поряд знаходиться школа, в якій дитина навчається, також поряд живуть батьки [PERSON] . Позивач за первісним позовом за три роки більше 20 місяців перебувала за кордоном. Щодо стану здоров`я [PERSON] зазначила, що з огляду на результати медичного огляду, це не впливає на виконання [PERSON] його батьківських обов`язків. Свідок [PERSON] у судовому засіданні 10.01.2022 р. повідомив, що дитина проживає з його сином, має власну кімнату та всім необхідним забезпечена. Він та мати [PERSON] проживають у тому ж будинку, в іншій квартирі через коридор. Відносини у дитини з батьком чудові. Коли [PERSON] викликають на роботу, дитина лишається з ним та бабусею. Мати [PERSON] не працює. На роботу можуть викликати і вночі. Якщо син на роботі, онуку в школу водить бабуся. У разі необхідності [PERSON] може відпроситися з роботи. За останній рік разів 5 відпрошувався. Свідок [PERSON] у судовому засіданні 10.01.2022 р. пояснила, що проживає в одному будинку із сином. [PERSON] просила її залишитися з дитиною на час виїзду за кордон, однак вона відмовила та запропонувала залишити дитину з її матір`ю. Коли [PERSON] почала їздити за кордон, між нею та [PERSON] почалися сварки. Дитина деякий час жила з матір`ю [PERSON] , а [PERSON] їздив туди. Потім вони помирилися, зустрічали новий рік разом, однак потім знову посварилися і [PERSON] знову поїхала за кордон. Зараз дитина проживає з її сином. [PERSON] працює інколи і ночами, бо можуть викликати на роботу у будь-який час. [PERSON] може перебувати на роботі добу. Дитина забезпечена всім необхідним. На її думку, дитина б хотіла, аби її батьки помирилися. Коли [PERSON] вдома - їжу для дитини готує сам, коли на роботі - свідок. Якщо [PERSON] не може забрати дитину з навчального закладу, її забирає вона, а якщо не може вона, оскільки може бути у селі (здійснювати догляд за хворою матір`ю), забирає її чоловік, що було 5-6 разів. Дитина гарно малює, на малюнках зображає обох батьків, дім, інколи інших родичів. Свідок зазначила, що дитині краще, коли поряд і мати, і батько, і не може сказати, з ким з них дитині буде краще. Також зазначила, що [PERSON] дуже любить дитину. Спиртні напої [PERSON] вживає на свята. У гості до нього та [PERSON] приходить лише один товариш сина, який добре ставиться до [PERSON] , дарує їй подарунки. У судовому засіданні 10.01.2022 р. свідок [PERSON] , сусідка [PERSON] , зазначила, що [PERSON] допомагає сусідам, багато працює, не має шкідливих звичок, ідеально доглядає за дитиною. Висловилася з негативною оцінкою виїздів [PERSON] за кордон. Свідок [PERSON] , мати [PERSON] , в судовому засіданні 10.01.2021 р. зазначила що виїзди [PERSON] за кордон були пов`язані з матеріальним становищем у сім`ї, про фінансові проблеми в сім`ї вона знає зі слів доньки. Коли [PERSON] поїхала у вересні 2019 р. до Польщі, дитина проживала в неї, ходила до місцевого дитячого садочка. Питання місця проживання дитини тоді ніхто не узгоджував. [PERSON] тоді приїхав забрати доньку, але вона побоялася йому віддавати дитину. В будинку за її та [PERSON] місцем проживання проживають також двоє синів [PERSON] віком по 11 років. З онукою в них гарні стосунки. Місця всім вистачає. Мають домашню худому, курей, 50 соток городу. З приводу ситуації з приїздом поліції розповіла, що того разу [PERSON] була в них, захворіла, [PERSON] приїхав забрати її, а вони з донькою наполягали, щоб дитина залишилася з ними, поки хворіє. Поліцію викликала [PERSON] . На запитання представника відповідача за первісним позовом про те, чи вчиняв під час вказаної ситуації [PERSON] якісь неправомірні дії, вказати на такі дії не змогла, також не змогла назвати конкретні ситуації, коли [PERSON] перешкоджав [PERSON] бачитися з дитиною. Пояснила, що [PERSON] , який зареєстрований з ними, це її син, який наразі фактично з ними не проживає, оскільки йому ще півтора роки служити в армії. В с. В. Щимель є школа. Де дитина буде вчитися у м. Сновськ чи в с. Щимель будуть вирішувати з дитиною, в залежності від її побажань. [PERSON] вважає, що дівчинці більше потрібна мама, ніж тато. Позивач за первісним позовом та її представник на допиті свідка [PERSON] , яка в судове засідання 10.01.2022 р. не з`явилася, не наполягали. В судовому засіданні 10.01.2022 р. судом було поставлено на обговорення питання про з`ясування в судовому засіданні думки дитини, проти чого позивач та відповідач категорично заперечили. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 10.01.2022 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, оголошено перерву в судовому засіданні до 31.01.2022 р. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 31.01.2022 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, оголошено перерву в судовому засіданні до 14 год. 00 хв. 31.01.2022 р. 31.01.2022 р. до суду надійшов доказ, витребуваний судом від позивача за первісним позовом, зареєстрований за вх. № 363. Суд, заслухавши думку учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується жодною із сторін у справи, сторони перебували у шлюбі з 29.06.2013 р. та є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 17.08.2021 р. (справа № 749/559/21) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] виїжджав за кордон протягом 2015 року, [PERSON] виїжджала за кордон протягом 2018 - 2021 років. Вперше [PERSON] виїхала за кордон 24.09.2018 р. і до травня 2019 року дитина проживала у її матері. У травні 2019 року [PERSON] забрав дитину. [PERSON] відвідувала дитячий садок Великощимельського НВК ЗНЗ І-ІІ ст. - ДНЗ з 25.09.2018 р. до 02.05.2019 р. Розпорядженням Сновської міської ради від 18.08.2021 р. № 165 «Про визначення місця проживання дитини» визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , є ученицею 2 класу Сновського НВК. [PERSON] належить право на ј частку будинку за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] працює у Сновській початковій школі на посаді старшої медичної сестри з 15.09.2021 р., її дохід за період з 01.09.2021 р. до 30.11.2021 р. за винятком аліментів склав 14100, 64 грн. [PERSON] на підставі договору дарування квартири та договору купівлі - продажу належать квартири № 11 , [ADDRESS] . [PERSON] працює у ФОП [PERSON] на посаді вантажника з 12.03.2019 р., його дохід за період з 01.04.2021 р. до 30.09.2021 р. без урахування аліментів склав 36319, 85 грн. [PERSON] та [PERSON] на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебувають. [PERSON] перебуває на «Д» обліку з 17.07.2008 р. з інфекційним захворюванням. За ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З урахуванням вказаної норми, суд визнав недоцільним досліджувати вищезазначені обставини справи, оскільки вони визнаються учасниками справи. Також, як вбачається з матеріалів справи, згідно копії акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства з метою підтвердження фактичного місця проживання осіб від 25.08.2021 р. в будинку за адресою: [ADDRESS] фактично проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Одноповерховий будинок складається із 3 кімнат загальною площею 67, 9 метрів квадратних (а. с. 16 Т. 1). Як вбачається із акту обстеження умов проживання від 10.08.2021 р. за місцем проживання [PERSON] , житло розміщене на першому поверсі одноповерхового будинку, складається із чотирьох кімнат: 2 спальні кімнати, зала, вітальня, кухня, коридор, санвузол. Опалення газове та пічне, підведена вода. Дитина має окрему кімнату. За цією адресою проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Стосунки в сім`ї доброзичливі. В сім`ї створені належні умови для проживання та виховання дитини (а. с. 203 Т. 1). [PERSON] було надано фотографії кімнати доньки [PERSON] , спальної кімнати доньки, кухні, санвузлу, в буд [ADDRESS] (а. с. 147-151 Т. 1). В матеріалах справи наявні характеристики Сновської міської ради на [PERSON] від 27.08.2021 р. № 135 та [PERSON] від 27.08.2021 п. № 134, згідно яких вказані особи характеризуються за місцем проживання позитивно (а. с. 140-141 Т. 1), довідку про доходи [PERSON] (а. с. 191 Т. 1), довідку про доходи [PERSON] , (а. с. 192, Т. 1), копію довідки Сновської міської ради від 24.11.2021 р. № 515 про те, що [PERSON] згідно погосподарської книги за 2021 - 2025 року, номер об`єкта погосподарського обліку 1-0204-1, належить будинок за адресою: [ADDRESS] , та земельні ділянки (а. с. 193 Т. 1), копію довідки Сновської міської ради від 24.11.2021 р. № 514 про те, що [PERSON] згідно погосподарської книги за 2021 - 2025 року, номер об`єкта погосподарського обліку 1-0009-1, належить будинок за адресою: [ADDRESS] , та земельні ділянки (а. с. 194 Т. 1). Згідно акту обстеження умов проживання від 28.10.2021 р. за адресою: [ADDRESS] житло розміщене на 2 поверсі двоповерхового будинку, складається з 2 кімнат: спальної кімнати, зали, кухні, коридора та ванної кімнати. Умови проживання: водопостачання централізоване, опалення пічне. Стан житлового приміщення задовільний. В квартирі тепло, чисто. В достатній кількості всі необхідні продукти харчування. У дитини є окрема кімната, дівчинка забезпечена сезонним одягом, взуттям, іграшками, канцприладдям. За вказаною адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (фактично не проживає). Стосунки в сім`ї доброзичливі. Батько проживає разом з малолітньою донькою, приділяє увагу її вихованню. В сім`ї створені належні умови для виховання, проживання та розвитку малолітньої дитини (а. с. 85 Т. 1). Вказане також вбачається із копії акту обстеження умов проживання від 10.08.2021 р. (а. с. 202 Т. 1). Згідно копії характеристики Сновської початкової школи Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області від 01.12.2021 р., [PERSON] при виконанні завдань проявляє чіткість, старанність, ініціативу, вміє самостійно організовувати свою роботу. В будь-яких ситуаціях зберігає здатність до швидкого прийняття правильних рішень. Чудово розуміє значущість своєї роботи і отримує задоволення від досягнутих в ній успіхів. Трудова віддача відповідає висунутим вимогам. Здатна, якщо того вимагають інтереси справи, пожертвувати особистим часом. Якісно і своєчасно виконує посадові обов`язки, підтримує порядок на робочому місці. Усвідомлює прагнення всіляко підвищувати свій професійний рівень. Доброзичливо ставиться до дітей та колег. За період роботи з вересня 2021 року показала себе дисциплінованим, виконавчим, грамотним працівником. Претензій та зауважень зі сторони адміністрації, персоналу та відвідувачів Сновської початкової школи не має (а. с. 195 Т. 1). Згідно характеристики від 22.10.2021 р. № 23, наданої ФОП [PERSON] , [PERSON] за час роботи зарекомендував себе як відповідальний і дисциплінований працівник, який може проявляти ініціативу і прийняти правильне рішення в питаннях, що стосуються професійної діяльності і знаходяться в межах його компетенції. Взаємовідносини з колективом склалися хороші, підтримував співробітників в складний період, але при цьому дотримується корпоративних правил і норм. Неодноразово залишався на усне прохання керівництва на роботі після завершення робочого часу для вирішення проблем під час кризової ситуації. Завжди тактовний, витриманий, ввічливий і уважний. Користується повагою співробітників підприємства. Дотримується норм поведінки, прийнятих в компанії. У порушеннях трудової дисципліни помічений не був. Доган і стягнень не має (а. с. 74 Т. 1). Згідно копії довідки Сновського навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - спеціалізований загальноосвітній навчальний заклад І ступеня» з поглибленим вивченням іноземної мови Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області від 20.07.2021 р. № 63 батько [PERSON] постійно приводить до закладу та забирає свою доньку (а. с. 83 Т. 1). У висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини від 01.11.2021 р. № 08-06/2490 та рішення Комісії з питань захисту прав дитини Сновської міської ради Чернігівської області від 13.08.2021 р. «Щодо вирішення спору про місце проживання малолітньої дитини», зазначено, що [PERSON] протягом останніх трьох років періодично виїздить на заробітки до Польщі. На ці періоди дитина залишається проживати з батьком. [PERSON] працює у ФОП [PERSON] на посаді вантажника з 12.03.2019 р. по теперішній час та отримує заробітну плату в розмірі 6000, 00 грн. Має на праві власності 2 маленькі квартири, які він об`єднав в одну. При обстеженні умов проживання [PERSON] працівниками Служби у справах дітей встановлено, що в квартирі створені належні умови для виховання, проживання та розвитку малолітньої дитини. приміщення забезпечене пічним опаленням, централізованим водопостачанням та каналізацією, санітарний стан життя задовільний. У дівчинки є окрема кімната. Сім`я забезпечена продуктами харчування. [PERSON] , пояснив, що чотири роки назад його дружина звільнилася з постійного місця роботи в ЦРЛ та за рекомендацією знайомої поїхала на заробітки до Польші. Доньку вона залишила у своєї матері, звідки він її забрав додому спочатку на вихідні дні, а потім на постійне проживання. Спочатку дружина запевняла його, що вона поїде лише один раз, щоб заробити трохи грошей, але з того часу продовжує постійно їздити. Він з першого ж дня був проти її виїзду за кордон, але [PERSON] не рахується з його думкою, в зв`язку з чим між ними постійно виникають сварки, і на сьогоднішній день заявник подав до суду позов про розірвання шлюбу. Батько щоденно піклується про доньку, постійно водить дівчинку до навчального закладу, займається з дитиною, контролює її навчання, приділяє багато часу для її розвитку та відпочинку. Поряд (в одному будинку) проживають батьки [PERSON] , які допомагають родині та приглядають за онукою, коли батько працює. Мати дитини, [PERSON] , має у приватній власності ј частку будинку, в якому проживає на сьогоднішній день, де також проживають ще 5 осіб. Приміщення забезпечене газовим та пічним опаленням, водопостачанням, санітарний стан житла задовільний. Постійного місця роботи [PERSON] не має, декілька разів на рік їздить на заробітки до Польщі та перебуває там по 2-3 місяці. Дитина любить обох батьків, та, проживаючи з матір`ю у бабусі, постійно цікавиться, коли її вже батько забере додому (зі слів [PERSON] ). Батьки люблять свою доньку і кожний з них бажає, щоб дитина проживала разом з ним. Але мати на даний час не працевлаштована та періодично їздить за межі України, залишаючи дівчинку у бабусі, тобто не в змозі постійно приділяти дитині увагу та спільно проживати. [PERSON] повідомила, що у подальшому вона не планує залишатися в країні та працевлаштовуватися за місцем проживання, а буде і надалі їздити на заробітки до Польщі. Батько, в свою чергу, щоденно піклується про доньку, виховує та доглядає її, контролює навчання. Дитина звикла проживати у квартирі батька, де має особисту кімнату зі своїми іграшками та речами, навчається у своєму класі та спілкується зі своїми друзями та однокласниками. [PERSON] не заперечує проти спілкування дівчинки з матір`ю під час її приїздів, але не погоджується з тим, щоб донька постійно проживала у бабусі. Комісія вирішила рекомендувати органу опіки та піклування залишити малолітню [PERSON] для постійного проживання з батьком [PERSON] (а. с. 87-88, 113 Т. 1). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке. За положеннями частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За положеннями ч. 6, 8 ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. У відповідності до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. За положеннями ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування. Дослідивши висновок органу опіки та піклування, суд встановив, що інформація, яка міститься у ньому стосовно постійних виїздів матері дитини за кордон та відсутності працевлаштування, не відповідає дійсним обставинам справи станом на час розгляду спору. Відтак суд не може прийняти до уваги вказаний висновок в якості достатньої підстави вважати, що проживання дитини з батьком відповідатиме її найкращим інтересам, позаяк обставина виїзду матері за кордон та відсутності працевлаштування на дату висновку не відповідає дійсним обставинам справи через зміну обстановки, та ця підстава для обґрунтування висновку не існує на час вирішення спору. У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 зазначено, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Верховний Суд у постанові від 03 листопада 2021 року у справі № 205/1621/18 зазначив, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76). У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Судом встановлено, що і батько, і мати створили належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини, люблять свою доньку, приділяють необхідну увагу її вихованню та розвитку, турбуються про її здоров`я. Дитина зі сторони обох батьків повністю забезпечена усім необхідним. Сторони мають самостійний дохід, матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] та [PERSON] зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою можуть зашкодити розвиткові дитини. Відтак судом не встановлено обставин, визначених у ч. 2 ст. 161 СК України, які унеможливили б визначення місця проживання батьків з будь-ким з них. Також із характеристик за місцем роботи сторін вбачається, що сторони характеризуються позитивно. Із заяв сторін по суті справи вбачається, що сторони у вихованні дитини також покладаються на допомогу батьків. З матеріалів справи, показань свідків та пояснень сторін вбачається, що і [PERSON] і [PERSON] раніше виїжджали за кордон. Разом з тим, на час розгляду справи судом кожен з них має місце роботи у місті Сновськ. Аргументи [PERSON] про те, що у випадку проживання дитини з матір`ю, з нею в будинку з дитиною проживатимуть шестеро осіб, відхиляються з огляду на те, що судом установлено, що у помешканні матері створено житлово-побутові умови для навчання, розвитку та відпочинку дитини. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08 листопада 2021 року у справі № 369/5788/19. Також суд вважає неприйнятними доводи [PERSON] про те, що батько чинить перешкоди у побаченні з дитиною, оскільки такі обставини не підтверджуються матеріалами справи. Крім того, суд ставиться критично до доводів [PERSON] про наявність у [PERSON] інфекційного захворювання, оскільки це не може слугувати перешкодою для участі останнього у вихованні дитини, а дитина, крім цього, має необхідні щеплення. Суд відхиляє доводи відповідача та його представника про те, що [PERSON] влаштувалася на роботу виключно з метою отримання судового рішення на її користь та планує в подальшому звільнитися і здійснювати виїзди за кордон, як передчасні. Верховний суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі № 542/1428/18 зазначив, що у разі зміни обставин у відносинах сторін спору, в першу чергу, відносин між батьками, а також встановлення можливості їхнього спільного спілкування та проведення часу з дітьми, визначене у цій справі місце проживання дітей може бути змінено як за згодою батьків, так і в судовому порядку. Відтак у випадку виїзду позивача за первісним позовом за кордон, батько дитини не позбавлений можливості ініціювати повторний спір щодо визначення місця проживання дитини. Суд також відхиляє доводи [PERSON] про те, що місце проживання [PERSON] віддалене від місця навчання дитини з огляду на те, що [PERSON] працює в освітньому закладі за місцем навчання дитини, і за її доводами, які не заперечувалися [PERSON] , має можливість возити дитину на навчання. Суд також відхиляє доводи позивача за первісним позовом та його представника щодо того, що дівчинка повинна проживати саме з матір`ю, оскільки міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Суд зауважує, що як мати, так і батько дитини, які безумовно відіграють важливу роль у її житті, мають право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того, з ким вона буде проживати. Особливу увагу сторін суд звертає на те, що будь-які спори між батьками, у які залучена дитина і які вирішуються органом опіки та піклування або судом, завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку і суперечать принципу забезпечення найкращих інтересів дитини. Про вказане зазначив Верховний Суд у постанові від 08 листопада 2021 року у справі № 369/5788/19. Таким чином, судом встановлено, що позивач та відповідач мають рівні умови для проживання і розвитку дитини. Як батько, так і мати, добре ставляться на момент розгляду спору до виконання своїх батьківських обов`язків: піклуються про харчування дитини, зовнішній вигляд, стан здоров`я, особистий розвиток дитини. За показаннями свідків та сторін у справі дитина любить обох батьків, батьки досягли з дитиною повного взаєморозуміння. Щодо сталих соціальних зв`язків судом встановлено, що дитина має прив`язаність до двох братів [PERSON] віком 11-ти років, що мешкають за адресою фактичного проживання останньої. Також дитина певний час проживала за адресою проживання [PERSON] та періодично там також мешкає за домовленістю батьків. Відтак визначення місця проживання дитини у будь-якому випадку не вплине на обставину періодичного проживання дитини за двома адресами. Безперечно, дитина має прив`язаність до шкільного середовища, в якому перебуває. При цьому, за доводами [PERSON] , яка працює у навчальному закладі доньки, дитина продовжуватиме навчання у школі, куди [PERSON] буде возити її на автомобілі, а тому визначення місця проживання дитини у будь-якому випадку не вплине на соціальні зв`язки, що склалися у дитини в школі. За особистими якостями батьки дитини відповідальні, серйозно ставляться до своїх обов`язків. Щодо психологічного стану дитини суд звертає увагу на таке. Відповідач за первісним позовом та свідок [PERSON] зазначали у ході судового розгляду, що дитина досить емоційно ставилась до виїзду матері за кордон. Дитина переживала сильне душевне хвилювання очікуючи приїзду матері до неї на День Святого Миколая. З огляду на це, суд робить висновок, що дитина має емоційну прив`язаність до матері та є особливо вразливою до ситуацій відсутності матері поряд. Крім того, встановивши, що відносини батька з донькою є ідеальними, суд зобов`язаний врахувати, що за показаннями свідків та самого відповідача за первісним позовом останній важко працює на кількох роботах, нерідко може не ночувати вдома через характер своєї роботи. На противагу цим життєвим обставинам, [PERSON] має ширші можливості бачитись з дитиною кожного вечора та ранку, ночувати разом з нею. При цьому, суд зауважує, що у даній справі жодним чином не йдеться про обмеження права одного з батьків спілкуватися зі своєю дитиною та брати участь у її вихованні. Єдиним завданням суду при вирішенні цього спору є відтворення для дитини такого середовища, яке б якнайбільше мінімізувало вплив на дитину окремого проживання її батьків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в однакових побутових умовах, при незмінності місця навчання, за однакового ставлення батьків до обов`язку по вихованню дитини та однаково звичної для дитини обстановки за обома адресами, найкращим інтересам дитини станом на дату розгляду справи відповідатиме визначення її місця проживання з матір`ю, що покликано забезпечити дитині відчуття постійної присутності матері у її житті та виключити ситуації, за яких вночі поряд з нею не буде жодного з батьків. На підставі ст. ст. 137, 141 ЦПК України підлягають розподілу між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до п. 4 додаткової угоди № 1 до угоди про надання правничої допомоги від 20.08.2021 р. виконання умов угоди фіксується актом виконаних робіт. В порушення вказаного пункту до матеріалів справи такого акту виконаних робіт не надано. Вказане позбавляє можливості суд врахувати, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору та чи було виконано (і в якому обсязі) роботи, що передбачені додатковою угодою. Відтак з відповідача за первісним позовом на користь позивача підлягають стягненню лише документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved