Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпра з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.07.2006, мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалось, з 20.05.2015 року подружні відносини припинено, фактично родина розпалась, а шлюб носить лише формальний характер, а відтак позивач змушений звертатись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.08.2021 справу було направлено до Київського апеляційного суду для визначення підсудності. Ухвалою Київського апеляційного суду від 13.09.2021 було визначено підсудність даної справи за вимогами про розірвання шлюбу Деснянському районному суду м. Києва. Відповідно до розпорядження від 03.11.2021 року у зв`язку з прийняттям 19 жовтня 2021 року Вищою радою правосуддя рішення №2087/0/15-21 про звільнення судді Деснянського районного суду міста Києва [PERSON] , на виконання рішення Зборів суддів Деснянського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2021 року та відповідно до пункту 2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30 (зі змінами), п.2.3.40 Засад використання автоматизованої системи документообігу Деснянського районного суду міста Києва (зі змінами) призначено повторний автоматизований розподіл справи № 201/7670/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 03.11.2021 року вище зазначена цивільна справа передана судді Зотько Т.А. Ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 04.11.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та вирішено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачка по справі повідомлялась судом про розгляд судом даного провадження у встановленому законом порядку, шляхом розміщення друкованого тексту оголошення на сайті судової влади, про що свідчать матеріали справи. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило. Згідно з вимогами ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Враховуючи вищевикладене та вимоги ст.ст.178, 279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 28.07.2006 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим (а/з № 337), що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб. Сторони мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як свідчать пояснення позивача, викладені в позовній заяві, сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин з 20.05.2015 року, проживають окремо, намірів зберігати шлюб позивач не має та наполягає на його розірванні. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів позивача, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved