Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування завданої майнової шкоди. 24.11.2021 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження. Позивач в позовній заяві мотивував свої вимоги тим, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» і [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/9191499 від 06.04.2019 року, за яким страховик зобов`язався відшкодовувати шкоду заподіяну страхувальником життю здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля Hyundai Santa Fe, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 02.06.2019 року на автодорозі Мукачево-Івано-Франківськ-Рогатин-Львів сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля Hyundai Santa Fe, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під управлінням [PERSON] , а також за участю транспортного засобу Audi Q7, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль Audi Q7, д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 23.07.2019 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 18.02.2020 року [PERSON] , визнано винним у настанні вищевказаного ДТП та притягнено останнього до адміністративної відповідальності за ч 1 ст. 130 КУпАП. ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь страхової компанії власника пошкодженого транспортного засобу страхове відшкодування в сумі 98 000 грн. 00 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 19.09.2019 року та страхового акту № UA2019092500012/L01/01 від 18.10.2019 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 36528 від 22.10.2019 року. У зв`язку з тим, що [PERSON] на момент настання ДТП керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). Просив стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму завданої мінової шкоди в розмірі 98 000 грн. 00 коп. та витрати на оплату судового збору. Відповідач подав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказав, що його вину у вчиненому ДТП не встановлено, адміністративний протокол про вчинення мною ДТП за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не складено, відповідно судом не розглядався. Представник позивача у судове засідання не прибув, однак подав заяву, в якій просив слухати справу без участі представника позивача, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні щодо позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов. У судовому засіданні було досліджено усі наявні в матеріалах справи письмові докази. З копії довідки про перевірку чинності страхового полісу № АМ/009191499 страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів вбачається, що за таким забезпечено ТЗ Hyundai Santa Fe, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Поліс чинний станом на 02.06.2019 року. Згідно постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 23.07.2019 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 18.02.2020 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні 02.06.2019 року о 22:23 год. на автодорозі Мукачево-Івано-Франківськ-Рогатин-Львів адміністративного правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 130 КУпАП. З копії постанови про закриття кримінального провадження від 27.08.2019 року вбачається, що кримінальне провадження № 12019140270000853 від 03.06.2019 року закрито у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, копію постанови направлено до поліції для вирішення питання про притягнення [PERSON] до відповідальності за ст.124 КУпАП. З заяви ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» від 19.09.2019 року вбачається, що товариство просило позивача здійснити виплату страхового відшкодування у розмірі 643798,66 грн. Відповідно до Звіту про оцінку КТЗ №1141/19 від 23 липня 2019 р. вартість відновлюваного ремонту пошкодженого Audi Q7, д.н.з. [NUMBER] становить 643 798 грн. 66 коп. З Платіжного доручення № 36528 від 22.10.2019 року вбачається, що позивач сплатив ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 98000,00 грн. як страхове відшкодування в порядку регресу за страхуванням [PERSON] (потерпілий [PERSON] ). З листа позивача від 12.11.2019 року вбачається, що він вимагав від відповідача добровільно компенсувати витрати, понесені позивачем у зв`язку із виплатою страхового відшкодування. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1,2,5 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п.п. 38.1.1 «а» п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Судом встановлено, що на день настання ДТП 02.06.2019 року цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Hyundai Santa Fe, державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована згідно страхового полісу № АМ/009191499 у ПрАТ СК «ПЗУ Україна». Судом встановлено, що [PERSON] визнано винним у вчиненні 02.06.2019 року о 22:23 год. на автодорозі Мукачево-Івано-Франківськ-Рогатин-Львів адміністративного правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується копією постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 23.07.2019 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 18.02.2020 року. Судом встановлено, що кримінальне провадження № 12019140270000853 від 03.06.2019 року закрито у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, копію постанови направлено до поліції для вирішення питання про притягнення [PERSON] до відповідальності за ст.124 КУпАП, що підтверджується копією постанови про закриття кримінального провадження від 27.08.2019 року. Судом встановлено, що вартість відновлюваного ремонту пошкодженого Audi Q7, д.н.з. [NUMBER] становить 643 798 грн. 66 коп., що підтверджується копією Звіту про оцінку КТЗ №1141/19 від 23 липня 2019 р. Судом встановлено, що ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 98000,00 грн. як страхове відшкодування в порядку регресу за страхуванням [PERSON] (потерпілий [PERSON] ), що підтверджується копією платіжного доручення № 36528 від 22.10.2019 року. Однак суду не надано достатніх належних та допустимих доказів того, що майнова шкода, завдана пошкодженням ТЗ Audi Q7, д.н.з. [NUMBER] , завдана діями відповідача, тобто що між такою шкодою та діями відповідача є безпосередній причинний зв`язок, а також того, що дії відповідача були неправомірними, а відтак і того, що відповідач зобов`язаний був таку шкоду відшкодовувати, що було би передумовою для здійснення страхового відшкодування страховою компанією. Враховуючи викладене вище, в задоволенні позову потрібно відмовити повністю. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір з відповідача в користь позивача стягувати не потрібно. Інших фактичних даних, які мають значення для справи, немає.

Outcome: dismissed