Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

13.07.2021 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до Гуменецької сільської ради про визнання права власності на частку домоволодіння колишнього колгоспного двору. Ухвалою суду від 14.07.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивачі, уточнивши позовні вимоги, просять суд визнати за [PERSON] право власності на 1/5 частку житлового будинку та господарських будівель, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , як члена колгоспного двору та на 1/5 частку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , за [PERSON] - 1/5 частку , як члена колгоспного двору, за [PERSON] - 1/5 частку , як члена колгоспного двору, за [PERSON] - 1/5 частку , як члена колгоспного двору. У підготовчому судовому засіданні суд з`ясував відношення сторін до позову. Крім того, при вивченні матеріалів справи встановлено, що відповідач Сільський голова Гуменецької сільської ради І.Г.Абдулкадирова надіслала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, уточнений позов визнає у повному обсязі. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем . Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , обгрунтовуючи позовні вимоги вказуть, що [INFO] помер [PERSON] , який був головою колгоспного двору домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння від 19 серпня 1988 року, видане на підставі рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської районної ради 24 березня 1988 року на ім`я [PERSON] , голови колгоспного двору, який приходився дідом їй, [PERSON] , а вона йому онукою. Відповідно до Виписки з погосподарської книги № 08 (за 1991-1995 р.р.) в селі Киселівка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області та Довідки Гуменецької сільської ради за № 06.14-08-356 від 24.11.2021 року зареєстрованими за адресою: по [ADDRESS] , на час смерті [PERSON] , значаться: [PERSON] , 1889 року народження, голова колгоспного двору, помер [INFO] ; станом на 15.04.1991 року був останнім головою та членом колгоспного двору;. [PERSON] , 1957 року народження, онука; [PERSON] , 1955 року народження - зять (онуки чоловік); [PERSON] , 1978 року народження, правнук; [PERSON] , 1980 року народження, правнучка. Тобто, станом на 15 квітня 1991 року усі вони були членами колгоспного двору вищеназваного будинковолодіння і на день смерті діда - [PERSON] , кожен з членів колгоспного двору мав по 1/5 частині, тому спадщина, після смерті діда [PERSON] , відкрилася на 1/5 частину домоволодіння і прийняла її фактично, вона, його онука, [PERSON] . При зверненні [PERSON] до приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу З.В.Бокуліч із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] їй було відмовлено Листом за № 105/01-30 від 26.11.2021 року, оскільки наданий нею правостановлюючий документ, а саме Свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння від 19 серпня 1988 року, видане на підставі рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської районної ради 24 березня 1988 року на ім`я [PERSON] , голови колгоспного двору, припинило свою дію з набранням чинності Закону України від 16 грудня 1993 року № 3718-ХІІ «Про внесення змін до де-яких законодавчих актів України» та не є правовстановлюючим документом, на підставі якого можливо проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно у передбачений законом спосіб, тому, як статус колгоспного двору припинив свою дію 06.01.1994 року, тому рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності на 1/5 частку домоволодіння в порядку спадкування. Таким чином, отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок по [ADDRESS] , [PERSON] не може, оскільки в свій час двір мав статус колгоспного і є сумісною власністю його членів. Частки членів колгоспного двору виділені не були, тому приватний нотаріус Бокуліч З.В. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не визначена частка померлого [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 19 серпня 1988 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської районної ради 24 березня 1988 року на ім`я [PERSON] , голови колгоспного двору та Довідки Гуменецької сільської ради за № 06.14-08-356 від 24.11.2021 року житловий будинок за [ADDRESS] , належав колгоспному двору, головою якого був [PERSON] , 1889 року народження, членами колгоспного двору були - [PERSON] , 1957 року народження, онука; [PERSON] , 1955 року народження, зять (онуки чоловік); [PERSON] , 1978 року народження, правнук; [PERSON] , 1980 року народження, правнучка. Таким чином, їх частки складають по 1/5 частині, відповідно [PERSON] є власницею 1/5 частки домоволодіння, [PERSON] є власником 1/5 частини домоволодіння, [PERSON] є власником 1/5 частини домоволодіння, [PERSON] є власником 1/5 частини домоволодіння, [PERSON] є власником 1/5 частини домоволодіння, тому після смерті діда відкрилася спадщина на 1/5 частину домоволодіння, а спадкоємцем цієї частини домоволодіння є [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину. Оскільки іншим шляхом перереєструвати домоволодіння та отримати спадщину вони не можуть, тому звернулись до суду із відповідними позовними вимогами. Позивачі та їх представник [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилися , представник позивачів звернуся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутностіі, уточнений позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач Сільський голова Гуменецької сільської ради І.Г.Абдулкадирова надіслала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, уточнений позов визнають у повному обсязі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , який був головою колгоспного двору домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS] та дідом своєї онуки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] від 24.04.1991 року, Свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння від 19 серпня 1988 року, видане на підставі рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської районної ради 24 березня 1988 року на ім`я [PERSON] , голови колгоспного двору, Довідкою Гуменецької сільської ради від 24.11.2021 року за № 06.14-08-356. Відповідно до Виписки з погосподарської книги № 08 (за 1991-1995 р.р.) в селі Киселівка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області та Довідки Гуменецької сільської ради за № 06.14-08-356 від 24.11.2021 року зареєстрованими по [ADDRESS] ., на час смерті [PERSON] , значаться : [PERSON] , 1889 року народження, голова колгоспного двору, помер [INFO] ; станом на 15.04.1991 року був останнім головою та членом колгоспного двору;. [PERSON] , 1957 року народження, онука; [PERSON] , 1955 року народження - зять (онуки чоловік); [PERSON] , 1978 року народження, правнук; [PERSON] , 1980 року народження, правнучка. Відповідно до ч.1,2 ст.123 ЦК УРСР (1963 року) - доля члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення нового двору (виділ). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток всіх членів двору, включаючи непованолітніх та непрацездатних. Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» - право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору ( в цей час не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ст.123 ЦК УРСР, 1963 року). Крім того, до введення в дію Закону України «Про власність», частка майна померлого члена колгоспного двору з майна колгоспного двору не виділялась, а залишалась в спільній власності решти членів колгоспного двору. Майно колгоспного двору спадкувалось тільки в разі смерті останнього члена колгоспного двору. Відповідно спори, щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулюють правововідносини колгоспного двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку у його майні. 15.04.1991р. набрав чинності Закон УРСР «Про власність», який припинив існування колгоспних дворів. Відповідно до роз`яснень, що викладені в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991р., мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку у його майні. Судом встановлено, що станом на 15.04.1991р. членами колгоспного двору по [ADDRESS] були: [PERSON] , 1889 року народження, голова колгоспного двору, який помер [INFO] ; станом на 15.04.1991 року був останнім головою та членом колгоспного двору;. [PERSON] , 1957 року народження, онука; [PERSON] , 1955 року народження - зять (онуки чоловік); [PERSON] , 1978 року народження, правнук; [PERSON] , 1980 року народження, правнучка. Відповідно до ст.120 ЦК УРСР (яка була чинною до 06.01.1994р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ст.123 ЦК УРСР (яка була чинною до 06.01.1994р.) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, частки позивачів складають по 1/5 частині, відповідно: [PERSON] є власницею 1/5 частки домоволодіння, [PERSON] є власником 1/5 частини домоволодіння, [PERSON] є власником 1/5 частини домоволодіння, [PERSON] є власником 1/5 частини домоволодіння, [PERSON] є власником 1/5 частини домоволодіння, тому після його смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/5 частину домоволодіння, а спадкоємцем цієї частини домоволодіння є [PERSON] , онука померлого, яка фактично прийняла спадщину, проживаючи разом з дідом і своєю сім`єю. Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦПК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, що передбачено ст.1218 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Позивачка [PERSON] являється онукою померлого [PERSON] і спадкоємицею п`ятої черги спадкування, що підтверджується Довідкою Гуменецької сільської ради за № 06.14-08-356 від 24.11.2021 року та Випискою з погосподарської книги № 08 (за 1991-1995 р.р.) в селі Киселівка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. Інших спадкоємців, які мали б право на спадкову частку у домоволодінні померлого [PERSON] , немає, що підтверджується Архівною довідкою від 03.12.2021 року за №3515/01-18, про відсутність спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , у період з 1991-2004 року. Відповідно до п.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п.4.12 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Пунктом 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача визначено, що свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. При зверненні позивачки [PERSON] до приватного нотаріуса Бокуліч З.В. для прийняття спадщини на спадкову частку вищевкеазаного домоволодіння, приватний нотаріус Бокуліч З.В. Листом за № 105/01-30 від 26.11.2021 року відмовила їй, оскільки наданий нею правостановлюючий документ, а саме Свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння від 19 серпня 1988 року, видане на підставі рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської районної ради 24 березня 1988 року на ім`я [PERSON] , голови колгоспного двору, припинило свою дію з набранням чинності Закону України від 16 грудня 1993 року № 3718-ХІІ «Про внесення змін до де-яких законодавчих актів України» та не є правовстановлюючим документом, на підставі якого можливо проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно у передбачений законом спосіб, тому, як статус колгоспного двору припинив свою дію 06.01.1994 року, тому рекомендовано звернутись до суду із позовом про визнання права власності на 1/5 частку домоволодіння в порядку спадкування. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 грудня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємця, який прийняв спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.5,47,49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Аналіз наведених належних та допустимих доказів вказує на те, що, позивачами доведено обставини, які підтверджують, що частки позивачів у спадковому домоволодінні складають по 1/5 частині кожному, в тому числі і 1/5 частина померлого [PERSON] , тому після його смерті відкрилася спадщина на 1/5 частину домоволодіння, а спадкоємцем цієї частини домоволодіння є [PERSON] , онука померлого, яка фактично прийняла спадщину, проживаючи разом з дідом і членами своєї сім`ї, а відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню і за [PERSON] слід визнати право власності на 1/5 частину домоволодіння та право власності на 1/5 спадкову частину домоволодіння., а за іншими позивачами по 1/5 частині домоволодіння. На підставі викладеного та ст.ст.328,392,1216, 1217,1265 ЦК України, ст.ст.120, 123 ЦК УРСР, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.5,47,49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», Закону УРСР «Про власність»,

Outcome: approved