Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а саме дорожньо -транспортної пригоди. Просив стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 100 000 грн. та матеріальну в розмірі 6719.65 грн. За відсутності заяви відповідача, та наявності поштових повідомлень про належне повідомлення його про день, час та місце розгляду справи суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Пояснив, що внаслідок ДТП, яка мала місце у 2016 році, його довіритель [PERSON] отримав тілесні ушкодження, проходив лікування в різних медичних установах, наразі стан здоров`я носить негативний характер, відповідач визнаний винним в порушенні правил дорожнього руху, ухвала суду за ч.1 ст. 286 КК України набрала законної сили. Пояснив, що позивач оцінює свою моральну шкоду в розмірі 100 000 грн., оскільки внаслідок тілесних ушкоджень було завдано значної фізичної болі, втраті можливості самостійно продовжувати нормальний звичний ритм свого життя, став потребувати сторонньої допомоги в елементарних щоденних потребах. Тому, враховуючи всі суми, які має відшкодувати страховик, розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача підтримує в повному обсязі. У підтвердження вимог посилається на копію ухвали суду, копії виписок із медичної картки стаціонарного хворого, та інші документи, які просить вважати вичерпними в обґрунтування позову. Відповідач у судове засідання не явився, подав відзив в якому в повному обсязі визнав розмір матеріальної шкоди, що стосується моральних збитків, то вважає, що вказана сума є завищеною, вважає, що достатнім розміром буде 4000 грн. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Встановлено, що 21.11.2016 в м. Городок мало місце ДТП з участю автомобілів «Мерседес» р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «ГАЗ» р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] [PERSON] визнано винуватцем ДТП. Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 31.03.2021 у справі №441/4/21 закрито кримінальне провадження №42020141180000048 від 16.12.2020 по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст.49 КК України. Ухвала суду набрала законної сили. У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до вимог ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст.ст. 1187, 1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У зв`язку з визнанням відповідачем позову в частині матеріальної шкоди, суд вважає, що така підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до роз`яснень викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує в сукупності негативні наслідки, які настали для позивача, характер та обсяг страждань, яких вона зазнала, ступінь вини завдавача шкоди, та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості. Враховуючи наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення, врахувавши, що внаслідок ДТП позивач отримав тілесні ушкодження, йому було завдано фізичної болі яка носить тривалий характер, проходження стаціонарного та амбулаторного лікування. Слід визнати обґрунтованими мотиви спричинення такої шкоди позивачу, оскільки останній, зазнав душевних страждань внаслідок спричинених тілесних ушкоджень, було порушено звичайний режим громадського життя, внаслідок вказаної ДТП. Суд також врахував правову позицію Верховного Суду висловленої у постанові ВП ВС від 15 грудня 2020 року у справі за № 752/17832/14-ц, а саме, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Отже суд вважає, що для відшкодування моральної шкоди позивачу з відповідача слід стягнути 20000 грн. При цьому у відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути суму судового збору у зв`язку з тим, що позивача, згідно чинного законодавства, звільнено від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial