Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі. Від спільного шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Протягом останніх років шлюбні відносини суттєво погіршилися. Мало місце неодноразове припинення спілкування. Спроби до збереження сім`ї до належного результату не призвели. Станом на теперішній час відносини остаточно припинені. Посилаючись на зазначені обставини, просить шлюб розірвати. Стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті 908,00 грн. судового збору та 700,00 витрат на правову допомогу. Позивач у судове засідання не з`явилася. Подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про причини неявки не повідомив. Викликався в судове засідання в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Жодних заяв та відзив на позов не подавав. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Так як, одночасно існують умови, визначені частиною 1 статті 280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення, відзиву на позов не подав та враховуючи, що позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою суду від 26 січня 2022 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до положень частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту частини 3 та 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно зі статтею 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що сторони 02 червня 2011 року уклали шлюб, зареєстрований Кримненською сільською радою Старовижівського району Волинської області області за актовим записом № 11 (а.с.14). Від спільного мають двоє дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Подружжя не підтримує стосунків. Спільних інтересів та поглядів на подальше спільне життя не мають. Тобто шлюб носить формальний характер, можливості збереження даного шлюбу немає. Згідно з викладеними обставинами та з врахуванням вищезазначених норм закону, суд прийшов до висновку, що подальше проживання та збереження сім`ї є неможливим, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Крім того, статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Бажання позивачки надалі після розірвання шлюбу іменуватись шлюбним прізвищем « [PERSON] » підлягає до задоволення. Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України). Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частин 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивачкою до позовної заяви додано Акт приймання-передачі виконаних робіт №2/11 до Договору про надання правової допомоги № б/н від 16 листопада 2021 року та квитанцію про сплату нею 700,00 грн. витрат на правову допомогу (а.с.8,9). Тому клопотання позивачки про стягнення з відповідача 700,00 грн. витрат на правову допомогу та витрат по оплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. підлягає до задоволення. На підставі викладеного, відповідно до статей 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved