Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування поданої заяви зіслалася на те, що вона є власницею земельної ділянки площею 2,00 га кадастровий номер 1224284500:01:002:0276. Як власник вищевказаної земельної ділянки вона має намір розпорядитися нею на власний розсуд, а саме, подарувати земельну ділянку своєму онуку, [PERSON] , 1976 року народження. У відповідності до переліку документів, які необхідно зібрати для нотаріального посвідчення угоди дарування земельної ділянки сільськогосподарського призначення, [PERSON] зібрала всі необхідні документи, в тому числі ті, що підтверджують факт родинних відносин дарувальника з обдаровуваним, а саме підтверджують те, що [PERSON] є дійсно її онуком. Разом з тим, при зверненні до відділу ДРАЦС по цій справі для отримання Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження заявниці стало відомо, що у книзі записів актів громадянського стану про народження при здійсненні запису №42 від 03.09.1958 року щодо народження її дочки, [PERSON] , було допущено помилку у написанні її прізвища та ім`я, а саме помилково вона записана як « [PERSON] ». Такий же помилковий запис було перенесено і до Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження. При цьому у виданому на руки свідоцтві про народження серія [NUMBER] , виданого російською мовою, така помилка відсутня і дочка заявниці записана як « [PERSON] ». Отже, на даний час існує невідповідність між записом у Державному реєстрі і виданим свідоцтвом про народження. Таким чином, при здійсненні запису про факт народження доньки заявниці мав місце неправильний переклад з російської мови на українську, а саме: прізвище « [PERSON] » переклали як « [PERSON] », а ім`я « [PERSON] » переклали як « [PERSON] », хоча такого імені як « [PERSON] » в українській мові не існує, « [PERSON] » повинно перекладатися як « [PERSON] ». Про цю помилку [PERSON] стало відомо лише у жовтні 2021 року, коли вона звернулася за отриманням витягу з Державного реєстру актів цивільного стану до відділу ДРАЦС. Раніше про існування такої помилки неможливо було навіть здогадатися, оскільки на руки було видано свідоцтво про народження серія [NUMBER] російською мовою та яке не містило вказаних помилок у написанні прізвища та ім`я доньки заявниці. В зв`язку з чим, просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а саме: що [PERSON] , [INFO] , являється онуком [PERSON] , [INFO] . Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності сторін, які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Представник заявниці [PERSON] - [PERSON] заяву про встановлення факту родинних відносин підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи - заступник начальника Васильківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) рішення просить винести на розсуд суду. Свідок [PERSON] надала суду письмові пояснення, якими повідомила, що вона знайома із заявницею близько 20 років, з часу, коли [PERSON] проживала в с. Вишневе та працювала в ДП «Дніпропетровський кінний завод №65», тому підтверджує той факт, що [PERSON] є рідною бабусею [PERSON] . Згідно письмових пояснень свідка [PERSON] , вона знайома з [PERSON] близько 50 років, так як вони доводяться одна одній односельчанами, тому підтверджує той факт, що [PERSON] є рідною бабусею [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, пояснення свідків, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 02.09.1999 року прізвище, ім`я, по батькові заявниці зазначено як « [PERSON] », [INFO] . Запис зроблено українською мовою (а.с.4). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого російською мовою, « [PERSON] » та « [PERSON] » є батьками « [PERSON] », [INFO] , про що у книзі записів громадянського стану зроблено відповідний запис 03.09.1958 року за №42 (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи, цей же самий запис від 03.09.1958 року за №42 у книзі записів громадянського стану та у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження зроблено українською мовою, і донька заявниці [PERSON] помилково записана як « [PERSON] », а батьки записані як « [PERSON] » та « [PERSON] », що є неправильним перекладом з російської мови на українську (а.с.7). Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 01.10.2021 року №00032903216 у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про шлюб є запис про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , номер актового запису 58 від 31.01.1976 року (а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] , є батьками [PERSON] , [INFO] , про що у книзі реєстрації актів про народження зроблено відповідний запис 28.01.1977 року за № 187 (а.с.9). Судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не є різними особами, а є однією особою, оскільки факт її народження реєструвався лише один раз - це запис від 03.09.1958 № 42, посилання на який міститься як у свідоцтві про народження серія [NUMBER] , так і у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження. Таким чином, в процесі судового розгляду знайшло своє підтвердження те, що [PERSON] є рідним онуком [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31 березня 1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Судом встановлено, що встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та її онуком, [PERSON] , необхідне їй для реалізації права щодо розпорядження належним їй на праві приватної власності майном, а саме: для укладення угоди дарування земельної ділянки площею 2,00 га кадастровий номер 1224284500:01:002:0276 (а.с.5) своєму онукові, [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі зазначеного,

Outcome: approved