Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою в якій просить встановити факт її постійного проживання разом із батьком [PERSON] в [ADDRESS] до дня смерті і на день смерті, яка наступила [INFO] . Обґрунтування вимог. В обґрунтування вимог заявниця, посилається на те, що вона із батьком [PERSON] , сестрами [PERSON] і [PERSON] та мамою [PERSON] з 15.03.1979 постійно проживали разом в [ADDRESS] до дня своєї смерті, яка наступила [INFO] . 13 листопада 1997 року батько зареєструвався до родинного господарства в с. Зарічне, але продовжував постійно проживати в [ADDRESS] . 22 жовтня 2021 року мати заявниці [PERSON] і її сестри [PERSON] , [PERSON] заявами-відмовами нотаріально посвідченими відмовилися від спадкування батькової спадкової частки, та відмовилися від своїх часток в майні колишнього колгоспного двору, одночасно згідні аби все майно в [ADDRESS] , було визнано судом її власністю в порядку спадкування. Вважаючи, що її спадкові права порушено заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 09.11.2021 позовну заяву залишено без руху. Надано заявниці строк для усунення недоліків /а.с.19-20/. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 25.11.2021 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання призначено на 10.12.2021 /а.с.47-48/. 10.12.2021 розгляд справи відкладено на 27.01.2022 для надання можливості заявниці надати документи./а.с. 62-65/. Розгляд справи по суті відбувся 27.01.2022 за відсутності сторін. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Заявниця, [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої Гніздичівської селищної ради, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Клопотань не надходило. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги визнають. В судовому засіданні 10.12.2021 заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заявлені вимоги визнали, а також будучи допитаними в якості свідків [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що заявниця [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] на момент смерті останнього. Відповідно до\~ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці та свідків у судовому засіданні 10.12.2021, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до витягу з погосподарської книги с. Ганнівці від 22.10.2021 №328 виданим виконавчим комітетом Гніздичівської селищної ради, будинковолодіння [ADDRESS] рахувалося колгоспним двором і станом на 30.06.1990 склад сім`ї був слідуючий: голова двору [PERSON] , дочка [PERSON] , зять [PERSON] , онука [PERSON] , онука [PERSON] , онука [PERSON] /а.с.12/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 31.01.2013 виконавчим комітетом Рудянської сільської ради Жидачівського району Львівської області [PERSON] помер [INFO] у віці 56 років./а.с.5/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 24.11.1979 [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблено відповідний запис №31, а її батьками є [PERSON] та [PERSON] /а. с.6/. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 07.11.1998 Рудянською сільською радою Жидачівського району Львівської області [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 07.11.1998 про що зроблений відповідний запис №8. Після одруження дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » /а.с.6/. Відповідно до довідки від 22.10.2021 №327 виданої виконавчим комітетом Гніздичівської селищною ради, [PERSON] постійно проживав без реєстрації в [ADDRESS] до дня смерті, яка наступила [INFO] . До дня смерті і на день смерті з [PERSON] по даній адресі в [ADDRESS] були зареєстровані і проживали: дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , зять [PERSON] , онук [PERSON] , онука [PERSON] . Заборони та арешт на нерухоме майно, яке належало померлому по даних виконкому Гніздичівської селищної ради немає. Від [PERSON] заповіту у виконкомі Гніздичівської селищної ради не складалося і не посвідчувалося /а.с.11/. Згідно довідки від 12.10.2021 № 192 виданої Журавненською селищною радою Стрийського району Львівської області, [PERSON] до дня смерті і на день смерті, яка наступила [INFO] , був зареєстрований в [ADDRESS] . В Зарічненській сільській раді від померлого [PERSON] заповіту не посвідчувалося. Померлий [PERSON] на день смерті був зареєстрований в будинку по [ADDRESS] з сім`єю: племінниця [PERSON] , племінник [PERSON] , син племінниці [PERSON] , син племінниці [PERSON] /а.с.16/. Постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій від 21.10.2021 № 384/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що вона пропустила піврічний термін. /а.с.4/. При вирішенні вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. В силу вимог \~ст. 315 ЦПК України,\~суд розглядає\~справи п ро встановлення фактів, що мають юридичне значення. Приписами Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995\~передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 1 ст.1221 ЦК України\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст.1268,\~1269,\~1270 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У\~статті 1216 ЦК України\~визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у\~статті 1219ЦК України\~(статті\~1218,\~1231 ЦК України). Згідно з частиною другою\~статті 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом\~статті 1268 ЦК України\~порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої\~статті 1268ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою\~статті 29ЦК України\~є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями\~2,\~3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявниці за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі\~статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~не є абсолютним підтвердженням обставин, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою\~статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявницею та оцінені судом. Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові у справі № 484/747/17 від 10 січня 2019 року. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, яка визначає критерії законності та обґрунтованості рішення, а також\~ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1\~ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1\~ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Надані заявницею докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета заявлених вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами та підтверджуються показами свідків [PERSON] та [PERSON] , які в судовому засіданні підтвердили факт спільного проживання [PERSON] разом із [PERSON] на момент смерті останнього. Встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавцем необхідно заявниці для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, так як відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Беручи до уваги, що заявниця позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити та встановити факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] , який помер, [INFO] на час відкриття спадщини.

Outcome: approved