Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» 20 липня 2021 року звернулося до суду із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування збитків. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2021 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2022 року було вирішено питання про заочний розгляд справи. Позивач у своєму позові посилався на те, що позивачем 06 листопада 2020 року за адресою: [ADDRESS] , під час перевірки стану електричних приладів і електроустановок відповідача, було виявлено самовільне підключення струмоприймачів до електромережі, яка є власністю електропостачальника, з метою безоблікового споживання електричної енергії, прилад обліку відсутній. Внаслідок вказаного порушення електрична енергія споживається, без приладу обліку, тобто, відбулося розкрадання електричної енергії. Своїми діями відповідачем порушено вимоги Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКЕР № 312 від 14 березня 2018 року. За результатами перевірки та внаслідок виявленого порушення у присутності відповідача [PERSON] було складено акт про порушення № 020454 від 06 листопада 2020 року, який підписаний останнім без зауважень. 17 листопада 2020 року відбулося засідання комісії, на якому прийнято рішення про нарахування вартості збитків у сумі 4 108 гривень 90 коп. 20 листопада 2020 року на адресу відповідача було направлено досудову претензію про відшкодування збитків у розмірі 4 108 гривень 90 коп., яку відповідачем залишено без задоволення. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму недорахованої електричної енергії у розмірі 4 108 гривень 90 коп., а також судовий збір у розмірі 2 270 гривень 00 коп. Також просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 гривень. У своїй заяві представник позивача просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , позивачем на ім`я відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] та надаються послуги з постачання електричної енергії (а.с. 29). 06 листопада 2020 року за місцем надання послуг з постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , при проведенні технічної перевірки стану електричних приладів та електроустановок, було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме: самовільне підключення до електропостачання поза приладами обліку. За результатами перевірки було складено акт про порушення № 020454 від 06 листопада 2020 року (а.с. 4-6). Протоколом засідання комісії № 77/20 від 17 листопада 2020 року за результатами розгляду акту про порушення № 020454 від 06 листопада 2020 року встановлено, що акт про порушення складено правомірно та прийнято рішення провести розрахунок згідно з Методикою обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальникові внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення (а.с. 11). З урахуванням того, що акт про порушення було складено 06 листопада 2020 року, до правовідносин, що виникли між сторонами, слід застосовувати положення Правил користування електричною енергією для населення, які затверджено Постановою НКЕР № 312 від 14 березня 2018 року. Згідно з п.п. 20 п. 5.5.5 Правил користування електричною енергією для населення, які затверджено Постановою НКЕР № 312 від 14 березня 2018 року, споживач електричної енергії зобов`язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.77 ЗУ «Про ринок електричної енергії» встановлено відповідальність за порушення законодавства, що регулює функціонування ринку електричної енергії та визначено, що правопорушеннями на ринку електричної енергії, зокрема, є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до п. 8.2.5 Правил користування електричною енергією для населення, які затверджено Постановою НКЕР № 312 від 14 березня 2018 року, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил. Відповідно до положень п. 8.2.4 Правил користування електричною енергією для населення, які затверджено Постановою НКЕР № 312 від 14 березня 2018 року, у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу. Обсяг недорахованої електроенергії відповідно до розрахунку розміру відшкодувань збитків по акту № 020454 від 06 листопада 2020 року складає 4 108 гривень 90 коп. за період з 15 жовтня 2020 року по 06 листопада 2020 року (а.с. 12). Відповідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи, що актом про порушення Правил користування електричною енергією № 020454 від 06 листопада 2020 року встановлено неправомірність дій відповідача, а протоколом засідання комісії № 77/20 від 17 листопада 2020 року акт визнано таким, що був складений правомірно, з відповідача підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 4 108 гривень 90 коп. Положеннями ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Приписами ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем було надано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Білої Т.А. (а.с. 42, 43), акт виконаних робіт № 187 від 28 жовтня 2021 року (а.с. 40). При цьому, заявником не надано до матеріалів справи доказів сплати позивачем 10 000 гривень за надання правової допомоги, тому суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягають, оскільки їх понесення не доведено доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позов задоволено, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати у розмірі 2 270 гривень 00 коп. (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved