Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

17 грудня 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив , що з 16 листопада 2002 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають двох дітей, доньку [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На теперішній час фактично шлюбі стосунки між подружжям припинено, приблизно з кінця 2019 р. почату 2020 р. Причина розпаду сім`ї полягає у відсутності взаєморозуміння, взаємоповаги, несумісність характерів, різних поглядів на життя та сімейні обов`язки та цінності. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просив його розірвати. Ухвалою суду від 06 січня 2022 року за зазначеною позовною заявою було відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач до судового засідання не з`явився надав заяву з проханням провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу прізвище просила залишити без змін. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 902. Згідно свідоцтва про народження, виданого 20 вересня 2006 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 752, [PERSON] народився [INFO] , в якому в графі «батьки» зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 110 СК України один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, тому він підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved