Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі 2000,00 грн. до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. В обґрунтування внесеного позову посилається на те, що 16.09.2000 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 05.03.2018 року шлюб між ними розірвано. В спільному з відповідачем шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , який навчається на 3 курсі денної форми навчання у закладі фахової перед вищої освіти «Київський міський медичний фаховий коледж» за спеціальністю стоматологія, на платній формі навчання. Вартість навчання згідно умов договору про надання освітніх послуг складає 21300,00 грн. на рік, а термін навчання - 2 роки. Вказує, що син проживає з нею та перебуває на її утриманні, її заробітна плата 6000,00 грн., а тому вони з сином опинились в скрутному матеріальному становищі. Відповідач є працездатним та працює неофіційно підсобним працівником на будівництві, а тому дані про доходи відповідача у неї відсутні. Також вказує, що у неї з відповідачем є неповнолітня дитина, аліменти на утримання якої відповідач повинен сплачувати, проте не сплачує. Ухвалою від 03.11.2021 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 15.12.2021 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що він, позивачка та їх спільні двоє дітей проживають у його квартирі. Пояснив, що хоч і з запізненням, але сплачує аліменти на утримання дітей, присуджені рішенням Подільського районного суду м. Києва від 22.10.2018 року. Вказує, що після розірвання шлюбу мав проблеми із працевлаштуванням, у зв`язку із чим виникла заборгованість по сплаті аліментів на суму 78702,51 грн. за період з 2018 по 2021 роки. Пояснив, що його дохід за жовтень 2021 року становить 5426,10 грн. та 6383,65 грн. за листопад 2021 року. Просить врахувати суд його скрутне матеріальне становище та той факт, що він сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 2000,00 грн. щомісяця та стягнути з нього на утримання повнолітнього сина 1240,50 грн. на місяць. Крім цього, відповідач 31.12.2021 року подав до суду копію картки працівника, який підлягає попередньому медичному огляду від 21.12.2021 року, в якій в п.13.5 висновку хірурга зазначено, що відповідач потребує лікування та має рекомендації від лікаря щодо необхідності проведення хірургічного втручання. Відповідач просить врахувати вказаний документ в сукупності з іншими відомостями, які мають значення при вирішенні даного спору. Позивач 17.01.2022 року подала до суду документи про стан здоров`я сина [PERSON] , в яких вказано, що [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря-гастроентеролога з 2014 року за місцем проживання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, надала пояснення, аналогічні до викладених у позовній заяві та просила таку задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що готовий сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму. Надав пояснення, аналогічні до викладених у відзиві на позовну заяву та не заперечив проти часткового її задоволення. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час досяг повноліття та є студентом Вищого навчального закладу Київський міський медичний коледж (Київський міський медичний фаховий коледж) на денній формі навчання, фінансування навчання здійснюється за рахунок [PERSON] , що підтверджується копією договору № 287/20 про надання освітніх послуг закладом фахової перед вищої освіти. Крім цього, судом встановлено, що [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря-гастроентеролога з 2014 року за місцем проживання, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями медичних документів. Таким чином, встановлено, що [PERSON] у зв`язку з продовженням навчання потребує додаткових коштів на проїзд до місця навчання, підручники, харчування, одяг, ліки, оплату навчання, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги батька. Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд вважає, що позивачем надано суду достатньо належних доказів, які підтверджують факт продовження навчання повнолітнього сина та те, що він потребує матеріальної допомоги від батька. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, однак не у розмірі, який просить позивач, а в розмірі 1240,50 грн. щомісячно, виходячи із наступного. Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовні моральний розвиток (ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав :а виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України Про охорону дитинства на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч. З ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я відповідача, який потребує лікування та має рекомендації від лікаря щодо необхідності проведення хірургічного втручання, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією картки працівника, який підлягає попередньому медичному огляду від 21.12.2021 року. Також суд враховує те, що з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 2000,00 грн. щомісячно згідно рішення Подільського районного суду м. Києва від 22.10.2018 року у справі №758/6159/18. Крім цього, суд враховує матеріальне становище відповідача, а саме наявну заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 30.06.2021 року складає 78702,51 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості державного виконавця Гладищенко В.А. Також при винесенні рішення суд враховує, що відповідач працює в ТОВ «КСП КР» з 06.10.2021 року та займає посаду стропальника, його дохід з 06.10.2021 року по 31.01.2022 року склав 30530,50 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою від 31.01.2022 року №1, виданою ТОВ «КСП КР». Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 191 СК України суд може присудити аліменти і за минулий час. Враховуючи вимоги ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача з часу подачі позову, тобто з 29.10.2021 року. Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial