Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

23 листопада 2021 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом до [PERSON] , яким просила суд виділити їй в натурі у власність 56/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою : [ADDRESS] відповідно до фактичного користування в існуючій площі житлового будинку, приміщеннями загальною площею 60,8 кв.м., що зазначені в технічному паспорті на будинок (приміщення «1» веранда площею 7,6 кв.м.; приміщення «2» веранда площею 11,9 кв.м.; приміщення «3» житлова кімната площею 9,5 кв.м.; приміщення «4» житлова кімната площею 9,4 кв.м.; приміщення «10» житлова кімната площею 10,7 кв.м.; приміщення «11» кухня площею 8,5 кв.м.; приміщення «12» санвузол площею 3,2 кв.м.;) та господарськими будівлями і спорудами, а саме : ганок (літера а7), літня кухня (літера Б), навіс (літера О), колодязь (літера К), яма вигрібна (літера Н), вимощення (літера № ІІІ), огорожа (літера № 13), хвіртка (літера № 14), ворота (літера № 15), що складає 56/100 частини домоволодіння. В порядку поділу вказаного домоволодіння виділити відповідачу в натурі у власність 44/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою : [ADDRESS] , які складаються з приміщень житлового будинку, а саме : приміщення «1» веранда площею 5,0 кв.м., приміщення «5» коридор площею 6,2 кв.м., приміщення «6» кухня площею 6,0 кв.м., приміщення «7» санвузол площею 3,4 кв.м., приміщення «8» житлова кімната площею 10,1 кв.м., приміщення «9» житлова кімната площею 18,3 кв.м. та господарськими будівлями і спорудами, а саме : ганок (літера а5), колодязь (літера Л), яма вигрібна (літера М), вимощення (літера № ІІ), ворота (літера № 9), хвіртка (літера № 10), огорожа (літера № 11), огорожа (літера № 12). Припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою : [ADDRESS] . Вимоги обгрунтовано тим, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками вищевказаного житлового будинку. Позивач 10 липня 2012 року набула у власність на підставі договору купівлі - продажу земельну ділянку площею 0,0405 га, що розташована за адресою : [ADDRESS] з кадастровим номером 3210500000:11:045:0151. Згідно договору купівлі - продажу від 10 липня 2012 року та витягу про державну реєстрацію прав від 27 липня 2012 року, позивачу належить 3/5 частини будинку, розташованого цій земельній ділянці. У сторін склався фактичний порядок користування даним домоволодінням. На підставі висновку про вартість та варіанти розподілу будинку ідеальними частками згідно фактичного користування є : позивачу 56/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, а відповідачу 44/100, які наведено у прохальній частині позову. Відтак, з метою поділу домоволодіння в натурі, [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, який просить задовольнити. Ухвалою суду від 10 грудня 2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 02 лютого 2022 року, сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій. Відповідач не скористалась своїм процесуальним правом подати відзив на позов. Разом з тим, [PERSON] подав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував щодо їх задоволення, а розгляд справи просив здійснити у його відсутність. Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явились. Позивач подала до суду заяву, якою на задоволенні позову наполягала, а розгляд справи просила здійснити у її відсутність за наявними в справі доказами. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши подані сторонами заяви та матеріали справи з наявними в ній доказами, прийшов висновку, що позов підлягає задоволенню зважаючи на наступне. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2 передбачено, що відповідно ст. 55, 124 Конституції України та ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.12, 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 10 липня 2012 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) було укладено договір купівлі - продажу щодо земельної ділянки площею 0,0405 га, розташованої за адресою : [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, склад угідь - земель житлової забудови - 0, 0405 га, з кадастровим номером 3210500000:11:045:0151. Договір посвідчено приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Дудкою О.С. та зареєстровано в реєстрі за № 2500. Наведене також відображено нотаріусом на Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 303798 виданого 04 травня 2012 року на ім`я [PERSON] , а 31 жовтня 2012 року до Поземельної книги внесено дані щодо зміни попереднього власника земельної ділянки на [PERSON] .. Крім того, 10 липня 2012 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) було укладено договір купівлі - продажу щодо 3/5 ідеальної частки жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель за [ADDRESS] . Договір посвідчено приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Дудкою О.С. та зареєстровано в реєстрі за № 2497. Згідно Витягу про державну реєстрацію прав за № 34982251 виданого 27 липня 2012 року Комунальним підприємством «Бориспільське бюро технічної інвентаризації», [PERSON] є власником 3/5 частин домоволодіння, що розташоване за адресою : [ADDRESS] . 20 червня 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, у зв`язку з чим подружжю присвоєно єдине прізвище - [PERSON] . Наведене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 20 червня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Також судом встановлено, що іншим співвласником вказаних вище земельної ділянки та домоволодіння є [PERSON] .. Так, 06 квітня 2016 року відповідач набув у власність на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Дудкою О.С., 2/5 частини домоволодіння розташованого за адресою : [ADDRESS] . Наведене підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 56788544 від 06 квітня 2016 року. Крім того, 06 квітня 2016 року відповідач на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Дудкою О.С., набув у власність земельну ділянку площею 0,0245 га, з кадастровим номером 3210500000:11:045:0152, розташованої за адресою : [ADDRESS] . Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 578699 виданого на ім`я попереднього власника [PERSON] , цільове призначення земельної ділянки визначено для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Сторони у справі спільно подали до Відділу державного архітектурно - будівельного контролю Бориспільської міської ради Київської області Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, розташованого за адресою : [ADDRESS] , яка зареєстрована 10 серпня 2021 року за № КС 161210810896. 08 липня 2021 року на вказане вище домоволодіння виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, в якому також міститься відмітка Бориспільського БТІ про введення в експлуатацію на підставі декларації про готовність від 10 серпня 2021 року за № КС 161210810896. Згідно експлікації приміщень будинку садибного типу домоволодіння налічує наступні приміщення : 1 - веранда, 7,6 кв.м., 2 - веранда, площа 11,9 кв.м., 3 - житлова, площа 9,5 кв.м., 4 - житлова, площа 9,4 кв.м., 5 - коридор, 6,2 кв.м., 6 - кухня, площа 6,0 кв.м., 7 - санвузол, площа 3,4 кв.м., 8 - житлова, площа 10,1 кв.м., 9 - житлова, площа 18,3 кв.м., 10- житлова, площа 10,7 кв.м., 11 - кухня, площа 8,5 кв.м., 12 - санвузол, площа 3,2 кв.м., І - веранда, площа 5,0 кв.м., а всьго 109,8 кв.м. Відповідно характеристики до будинку садибного типу він містить наступні будівлі та споруди : А1 - житловий будинок 1975 року забудови, а - прибудова 1977 року забудови, а2 - прибудова 1987 року забудови, а4 - веранда 1990 року забудови, а5 - ганок 1990 року забудови, а6 - прибудова 2014 року забудови, а7 - ганок 2014 року забудови, Б - літня кухня 1966 року забудови, О - навіс 2014 року забудови, К - колодязь 1977 року забудови, Л - колодязь 2013 року забудови, М - яма вигрібна 1987 року забудови, Н - яма вигрібна 2014 року забудови, № ІІ - вимощення 2015 року забудови, № ІІІ - вимощення 2014 року забудови, № 9 - ворота 2013 року, № 10 - хвіртка 2013 року, № 11 - огорожа 2013 року, № 12 - огорожа 1989 року, № 13 - огорожа 2014 року, № 14 - хвіртка 2014 року, № 15 - ворота 2014 року. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частинами 1, 3 ст. 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Відповідно ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна у порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життє-забезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року за № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них». Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року за № 55 (далі - Інструкція). Так, згідно пунктами 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Пунктом 2.3 розділу 2 Інструкції передбачено, що не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону. Зазначені положення узгоджуються з нормами ст. 316, 317, частинами 1, 2 ст. 376 ЦК України. Враховуючи те, що за змістом ст. 316, 317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але у межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до частини 2 ст. 376 ЦК України не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту. З досліджених в судовому засіданні доказів, наданих позивачем до суду в обгрунтування заявлених вимог, суд не встановив наявність самочинних забудов у домоволодінні, що розташоване за адресою : [ADDRESS] . 07 вересня 2021 року на підставі договору № 07.09/2021-01 укладеного з [PERSON] , ПП «Авто-Експрес» виготовило незалежну оцінку житлового будинку, загальною площею 109,8 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою : [ADDRESS] . Згідно виконаного звіту вартість вказаного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, без врахування земельної ділянки, станом на 07 вересня 2021 року склала 770795 грн. 00 коп., а також визначено ідеальні частки відповідно фактичного користування - [PERSON] , який фактично користується в існуючій площі житлового будинку, приміщеннями, загальною площею 49,0 кв.м., що зазначені в технічному паспорті на житловий будинок (приміщення «І» веранда площею 5,0 кв.м., приміщення «5» коридор площею 6,2 кв.м., приміщення «6» кухня площею 6,0 кв.м., приміщення «7» санвузол площею 3,4 кв.м., приміщення «8» житлова площею 10,1 кв.м., приміщення «9» житлова площею 18,3 кв.м.) та господарськими будівлями і спорудами : ганок (літера а5), колодязь (літера Л), яма вигрібна (літера М), вимощення (літера № ІІ), ворота (літера № 9), хвіртка (літера № 10), огорожа (літера № 11), огорожа (літера № 12), що складає частку 44/100 домоволодіння, що в грошовому еквіваленті становить 338649 грн. 00 коп.; - [PERSON] , яка фактично користується в існуючій площі житлового будинку, приміщеннями, загальною площею 60,8 кв.м., що зазначені в технічному паспорті на житловий будинок (приміщення «1» веранда площею 7,6 кв.м., приміщення «2» веранда площею 11,9 кв.м., приміщення «3» житлова площею 9,5 кв.м., приміщення «4» житлова площею 9,4 кв.м., приміщення «10» житлова площею 10,7 кв.м., приміщення «11» кухня площею 8,5 кв.м., приміщення «12» санвузол площею 3,2 кв.м.) та господарськими будівлями і спорудами : ганок (літера а7), літня кухня (літера Б), навіс (літера О), колодязь (літера К), яма вигрібна (літера Н), вимощення (літера № ІІІ), огорожа (літера № 13), хвіртка (літера №14), ворота (літера № 15), що складає частку 56/100 у домоволодінні і в грошовому еквіваленті становить 432146 грн. 00 коп. Сторони у справі погодились із визначеним оцінювачем варіантом розподілу домоволодіння в натурі, у зв`язку з чим суд вважає за можливе позовні вимоги задоволь-нити, оскільки наведене не призведе до порушення прав та майнових інтересів позивача та відповідача. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданого позову. Згідно ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно ч 1., п. 1 ч. 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. 8. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При зверненні до суду з даним позовом [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 7707 грн. 95 коп. Наведене підтверджується квитанцією про сплату № 72593 від 22 листопада 2021 року. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на вказане, позивачу з державного бюджету України належить повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову до суду, а саме в розмірі 3853 грн. 96 коп.. Відтак, враховуючи повне задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача належить стягнути частину сплаченого судового збору в розмірі 3853 грн. 96 коп.. Враховуючи наведене та

Outcome: approved