Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

27 серпня 2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовом до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на предмет захисту прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що з початку березня 2020 року на його мобільний телефон почали надходити телефонні дзвінки з повідомленням про заборгованість за кредитним договором, який нібито було укладено з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». Однак позивач ніколи не звертався до цієї фінансової установи, не надавав жодних своїх даних та ніколи не мав на меті та не укладав кредитний договір, не отримував примірники кредитного договору, не ставив особистий підпис та не використовував електронний цифровий підпис. З телефонних розмов з представником відповідача позивачу стало відомо, що позивач нібито уклав 05 вересня 2019 року кредитний договір №\~0222-3773. Відтак, просить визнати недійсним кредитний договір № 0222-3773, укладений 05 вересня 2019 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] (а.с.1-7) Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2021 відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом представників сторін, також витребувано від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» належним чином засвідчену копію кредитного договору № 0222-3773 від 05 вересня 2019 року. (а.с.13-14) Судове засідання 05 жовтня 2021 року не відбулось через перебуванням судді у відпустці, розгляд справи було перенесено на 08 листопада 2021 року. (а.с.17) В судове засідання 08 листопада 2021 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, від представника позивача надійшла заява про проведення засідання за його відсутності, у зв`язку з цим розгляд справи було відкладено на 10 грудня 2021 року. (а.с.22) В судове засідання 10 грудня 2021 року сторони по справі не з`явились, про причини неявки не повідомили, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 26 січня 2022 року. (а.с.25) 26 січня 2022 року було проведено розгляд справи по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення на його адресу судових повісток та СМС повісток, про причини неявки не повідомив. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. (а.с.31-32) Відповідач в судові засідання не з`явився, відзив на позов до суду від нього не находив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення на його адресу судових повісток (а.с.15, 18, 24, 28). Клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не надав, про причини неявки не повідомив. З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст.ст.280,\~287,\~288 ЦПК України, розгляд справи проведено в заочному порядку. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Відповідно до\~ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідності до\~ст.639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Відповідно до\~ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно\~ст.59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно п.14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів про визнання кредитного договору недійсним суди мають враховувати вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема\~ЦК\~(статті 215, 1048 - 1052, 1054 - 1055),\~статті 18 - 19 Закону України «Про захист прав споживачів». Зокрема, кредитний договір обов`язково має укладатись у письмовій формі (ст.1055 ЦК України); недодержання письмової форми тягне його нікчемність та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його нікчемністю. При вирішенні справ про визнання кредитного договору недійсним суди повинні враховувати роз`яснення, наведені у\~постанові Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними». Суди повинні розмежовувати кредитний договір, який є недійсним у силу закону (нікчемний) або може бути визнаний таким у судовому порядку (оспорюваний) з підстав, встановлених частиною першою\~статті 215 ЦК, та кредитний договір, який є неукладеним (не відбувся), що не може бути визнаний недійсним, зокрема, у випадку, коли сторони в належній формі не досягли згоди щодо хоча б з однієї його істотної умови або зміст яких неможливо встановити виходячи з норм чинного законодавства (статті\~536,\~638,\~1056\~ЦК) Як зазначено в п.8\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»\~відповідно до частини першої\~статті 215 ЦК\~підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У зв`язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті\~205 - 210,\~640 ЦК) тощо). Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями\~210\~та\~640 ЦК\~не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено. Враховуючи, що відповідач не виконав вимоги ухвали суду від 31 серпня 2021 року та не надав належним чином засвідчену копію кредитного договору № 0222-3773 від 05 вересня 2019 року, в суду відсутні докази на підтвердження факту укладення кредитного договору та факту отримання позивачем грошових коштів за кредитним договором, відтак цей договір не може вважатись укладеним між позивачем та відповідачем, і суд не має правових підстав для визнання його недійсним. У зв`язку\~з повною\~відмовою в\~позові на\~підставі ст.141 ЦПК України судові витрати позивача, відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed