Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - банк, АТ КБ «ПриватБанк») звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 15 квітня 2019 року в сумі 218 848,68 грн. станом на 11 липня 2021 року. В обґрунтування вимог позивач вказав, що [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву від 15 квітня 2019 року. Шляхом підписання вказаної заяви, відповідач підтвердив свою згоду на те, що дана заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами банку", які викладені на сайті банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 15 квітня 2019 року відповідач отримав картку типу Преміальна картка «World Black Edition» із кредитним лімітом до 200 000 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався положеннями п. 2.1.1.2.5 Договору, згідно яких відповідач при укладенні договору надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням банку. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у відповідних розмірах згідно доданого розрахунку. Відповідач [PERSON] порушив умови договору, суми кредиту в повному обсязі не повернув, внаслідок чого станом на 11 липня 2021 року виникла заборгованість на загальну суму 218 848,68 грн., яка складається із заборгованість за тілом кредиту - 198 512,07 грн., заборгованості за нарахованими відсотками - 8129,31 грн. та заборгованість за простроченими відсотками 12 207,30 грн. Посилаючись на наведене, банк просив задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 липня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. У судове засідання представник банку не з`явився. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує та не заперечує щодо заочного вирішення справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення на позов не подавав. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 15 квітня 2019 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. У заяві зазначено, що відповідач підписанням вказаної анкети-заяви у повному обсязі приєднується до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», які розміщенні на офіційному сайті банку в мережі інтернет, та які разом із Пам`яткою клієнта та Тарифами становить між ним та банком договір банківського обслуговування, примірник якого він отримав шляхом самостійного роздрукування. 15 квітня 2019 року сторонами підписано паспорт споживчого кредиту, в якому сторони, окрім іншого, погодили умови кредитування для кредитного продукту кредитна картка «World Black Edition», зокрема строк договору становить 240 місяців, пільговий період до 55 днів, процентна ставка у пільговий період становить 0,00001% річних, процентна ставка поза межами пільгового періоду становить 37,2% річних. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта [PERSON] , долученої до матеріалів справи встановлено, що 21 листопада 2017 року [PERSON] відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та 14 травня 2019 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 200 000 грн. З довідки АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що на підставі підписаного кредитного договору [PERSON] 21 листопада 2017 року була надана кредитна картка номер [NUMBER] , термін дії якої до листопада 2020 року та 15 квітня 2019 року - кредитна картка номер [NUMBER] , термін дії якої до квітня 2022 року. Факт отримання кредитних коштів, відкриття та користування картковим рахунком, користування кредитною карткою, підтверджується випискою по картковому рахунку. З виписки по рахунку відповідача [PERSON] вбачається, що відповідач користувався встановленим банком кредитним лімітом, знімав кредитні кошти з кредитної картки та здійснював часткове погашення заборгованості. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 15 квітня 2019 року станом на 11 липня 2021 року становить 218 848,68 грн., яка складається із заборгованості за поточним тілом кредиту - 170 827,46 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту - 27 684,61 грн., заборгованості за нарахованими відсотками - 8129,31 грн. та заборгованості за простроченими відсотками 12 207,30 грн. Крім цього, за клопотанням представника позивача оглянуто веб-сторінку за посиланням у клопотанні, зокрема зміст розділу 2.1 (2.1.1.) Умов та правил надання банківських послуг, які розміщенні на офіційному веб-сайті АТ КБ «ПриватБанк» за посиланням https://privatbank.ua/terms. Вказаний документ містить 282 сторінки, виконаний українською мовою, однак будь-які відмітки про ознайомлення з ним відповідачем відсутні. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). З матеріалів справи встановлено, що 15 квітня 2019 року між [PERSON] та позивачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку «World Black Edition» у розмірі 200 000 грн. Встановлено, що банк належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу банківську послугу з кредитування шляхом встановлення кредитного ліміту на картку № [NUMBER] та встановивши на останню кредитний ліміт у розмірі 200 000 грн. Відповідач [PERSON] отримав картку, користувався наданими йому позивачем кредитними коштами та частково погашав заборгованість за кредитом. На підтвердження факту укладення кредитного договору, отримання платіжної картки та користування нею позивачем надано анкету-заяву підписану відповідачем, паспорт споживчого кредитування, розрахунок заборгованості по кредиту, виписку по рахунку, з яких вбачається факт користування відповідачем кредитними коштами та часткове погашення заборгованість. Так, з матеріалів справи вбачається, що по картковому рахунку відповідача був встановлений кредитний ліміт у розмірі 200 000 грн. та відповідач погодився з його розміром, користуючись карткою, кредитними коштами та будь-яких заперечень не висловлював. З виписки з особового рахунку клієнта, вбачається, що [PERSON] , як клієнт банку, здійснював операції, а саме знімав грошові кошти з картки та погашав заборгованість. Разом з тим, відповідач [PERSON] належним чином не виконав умов кредитного договору, допустив виникнення заборгованості та у встановлений строк коштів не повернув. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що станом на 11 липня 2021 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 15 квітня 2019 року становить 218 848,68 грн., яка складається із заборгованості за поточним тілом кредиту - 170 827,46 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту - 27 684,61 грн., заборгованості за нарахованими відсотками - 8129,31 грн. та заборгованості за простроченими відсотками 12 207,30 грн. Таким чином, позивач на праві кредитора вправі вимагати повернення суми кредиту та процентів від позичальника. Оскільки доказів належного виконання [PERSON] своїх зобов`язань за договором матеріали справи не містять, а сума заборгованості останнього підтверджується розрахунком заборгованості, який наданий суду та відповідачем не спростований, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відтак, суд приходить до висновку, що сума заборгованості у розмірі 218 848,68 грн., яка складається із заборгованості за поточним тілом кредиту - 170 827,46 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту - 27 684,61 грн., заборгованості за нарахованими відсотками - 8129,31 грн. та заборгованості за простроченими відсотками 12 207,30 грн., підлягає поверненню відповідачем банку. Більше того, відповідачем не надано суду будь-яких належних, достатні та достовірних доказів на підтвердження іншої суми заборгованості. Відповідач жодного разу в судове засідання не з`явився та будь-яких доказів на спростування доводів банку суду не надав. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, те, що фактично отримані та використані відповідачем [PERSON] кредитні кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] в користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором від 15 квітня 2019 року станом на 11 липня 2021 року в розмірі 218 848,68 грн., яка складається із заборгованості за поточним тілом кредиту - 170 827,46 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту - 27 684,61 грн., заборгованості за нарахованими відсотками - 8129,31 грн. та заборгованості за простроченими відсотками 12 207,30 грн., оскільки банк має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення суми кредитних коштів, відсотків. Вказана сума відповідачем не спростована. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 3282,73 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved