Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовомдо [PERSON] , у якому після зменшення позовних вимог остаточно просять стягнути з відповідача на свою користь по 13 487,50 грн. кожному у відшкодування матеріальної шкоди, по 7500 грн. кожному у відшкодування моральної шкоди та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначають, що є власниками квартири [ADDRESS] , яка розташована на першому поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку. 30.04.2019 року внаслідок аварійної ситуації в межах квартири [ADDRESS] , затоплено належну їм квартиру, яка знаходиться поверхом нижче, про що комісією ТОВ «Житлорембудсервіс» 11.05.2021 року складено відповідний акт. Відповідно до даного акту залиття квартири відбулось внаслідок аварійної ситуації на трубопроводі гарячого водопостачання, що знаходиться в межах відповідальності мешканця квартири № 35 . Згідно висновку № 43-19 від 01.07.2019 року, вартість відновлювального ремонту приміщень квартири [ADDRESS] в зв`язку з її залиттям становить 26975 грн. Крім матеріальної шкоди, залиттям квартири їм також завдано моральну шкоду, яку оцінюють у розмірі 7500 грн. кожному. Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 13.07.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Витребувано від Першої кременчуцької державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи № 155/2015, зареєстрованої у спадковому реєстрі за № 57272486, після померлого [INFO] [PERSON] 10.09.2021 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позов. Зазначає, що не заперечує проти відшкодування збитків позивачам, проте сума має відповідати дійсності. З наданим позивачами висновком експерта Маківського В.М. № 43-19 від 01.07.2019 року не погоджується, оскільки вартість відновлювального ремонту зазначена у висновку у розмірі 26975 грн. значно завищена. Крім того, позивачами не надано жодних доказів на підтвердження того, що зазнали моральної шкоди. 28.09.2021 року представником позивачів - адвокатом Амеліним Є.В. подано відповідь на відзив. Зазначає, що позивачами неодноразово надсилалися письмові вимоги на адресу відповідача з метою досудового врегулювання спору. Незважаючи на те, що відповідач тривалий час обізнана про існування претензій майнового характеру, добровільно спричинену шкоду не відшкодувала. Внаслідок залиття квартири позивачами понесені значні збитки, оскільки вимушені були витрачати особистий час та кошти, звертатись до спеціалістів із ремонту квартири та оцінки спричинених збитків, у зв`язку з чим знаходилися у стані постійного стресу та переживань, що підтверджує факт завдання моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем. Ухвалою суду від 07.10.2021 року за клопотанням відповідача [PERSON] призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу. У судовому засіданні позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник Амелін Є.В. позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] , її представник [PERSON] при визначенні матеріального збитку завданого позивачам просять врахувати висновок судової будівельно-технічної експертизи № 10/3-21 від 10.12.2021 року, зазначивши, що у висновку експерта зазначені деякі ремонтно-відновлювальні роботи, які не пов`язані з затопленням квартири. У задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди та витрат на правничу допомогу просять відмовити з підстав, викладених у відзиві. Заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 01.11.2004 року, належить квартира [ADDRESS] у рівних частках, яка розташована на четвертому поверсі чотирьохповерхового житлового будинку. 30.04.2019 року внаслідок аварійної ситуації, що сталася в межах квартири [ADDRESS] відбулося залиття квартири [ADDRESS] . Згідно акту складеного комісією ТОВ «Житлорембудсервіс» від 11.05.2019 року вбачається, що в межах квартир № 35 , [ADDRESS] на момент обстеження інженерні мережі холодного, гарячого водопостачання та водовідведення, як обслуговує ТОВ «Житлорембудсервіс», знаходяться в робочому та задовільному стані, протікань не має. Залиття квартир № 35 , [ADDRESS] відбулось внаслідок аварійної ситуації на трубопроводі гарячого водопостачання, а саме згнила коротка різьба на ввідному вентилі, що знаходиться в межах відповідальності мешканця квартири [ADDRESS] . Частиною 3 ст.386 ЦК України визначено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно частин 1 та 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, а позивач у свою чергу повинен довести наявність шкоди та її розмір. Крім того, статтями 151, 177, 179 ЖК України та статтями 322, 323 ЦК України передбачений обов`язок громадян забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно - технічного та іншого обладнання, дотримуватися Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року №572(з наступними змінами). Зокрема, пунктом 7 Правил передбачено обов`язок власника квартири або користувача дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, санітарних норм і правил, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання, не допускати дій, які порушують умови проживання громадян. Отже, тягар утримання майна, тобто обов`язок здійснювати за свій рахунок поточний та капітальний ремонти квартири, лежить на власнику квартири і саме власник приватизованого житла зобов`язаний забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартири, при наявності несправностей вживати заходів щодо їх усунення. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.11.2014 року серія [NUMBER] . Із копії спадкової справи № 155/2015 року після померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що 26.03.2015 року [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , указавши, що на день його смерті залишилось спадкове майно яке вона приймає. Матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, заявила про відмову від прийняття спадщини, відповідач таких доказів не подала. На час розгляду справи свідоцтво про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] відповідачу [PERSON] не видавалось. Між тим, отримання свідоцтва про право на спадщину, відповідно до статті 1296 ЦК України, є правом, а не обов`язком спадкоємця. При цьому, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказів того, що залиття належної позивачу квартири, відбулося з вини інших осіб та як наслідок відповідальність за спричинену шкоду має бути покладена не на відповідача, суду не надано. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З метою визначення розміру збитків позивачі замовили відповідну експертизу. Згідно висновку експерта Маківського М. В. № 43-19 від 01.07.2019 року, за результатами проведення будівельно-технічного дослідження, вартість відновлювального ремонту приміщень квартири [ADDRESS] в зв`язку з її залиттям становить 26975 грн. У зв`язку з невизнанням відповідачем розміру матеріального збитку встановленого висновком № 43-19 від 01.07.2019 рокуухвалою суду від 07.10.2021 року призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 10/3-21, складеного 10.12.2021 року судовим експертом Шлапак С.Л., розмір майнової шкоди завданої приміщенню квартири за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з її затопленням, яке відбулось 30.04.2019 року складає 21404 грн. При визначені розміру шкоди, завданої позивачам, суд вважає належним доказом по справі висновок судового експерта Шлапак С.Л. № 8/8-20 від 10.12.2021 року за результатами призначеної судом будівельно-технічної експертизи, оскільки саме в ньому зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Суд вважає вказаний висновок обґрунтованим, оскільки в ньому значаться обрані методики та метод дослідження, приведені належні розрахунки та інші необхідні відомості, а ремонтно- відновлювальні роботи, які необхідно зробити для ліквідації наслідків затоплення відповідають пошкодженням квартири, зазначеним в акті складеному комісією ТОВ «Житлорембудсервіс» від 11.05.2019 року. Твердження відповідача, що у висновку судового експерта Шлапак С.Л. № 8/8-20 від 10.12.2021 зазначені ремонтно-відновлювальні роботи, які не пов`язані з затопленням квартири, яке сталося 30.04.2019 року, спростовуються матеріалами справи, актом складеним комісією ТОВ «Житлорембудсервіс» від 11.05.2019 року. Враховуючи, встановлені обставини і докази, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] , [PERSON] має бути стягнуто у відшкодування матеріальної шкоди по 10 702 грн. кожному. Стосовно позовних вимог [PERSON] , [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. [PERSON] , [PERSON] просять відшкодувати завдану моральну шкоду, визначаючи розмір грошової компенсації у розмірі 7500 грн. кожному. Позивачі, кожен окремо, зазначають, що завдана їм моральна шкода полягає у душевних переживаннях пов`язаних із затопленням належної їм квартири, внаслідок чого були вимушені витрачати особистий час та кошти усуваючи наслідки затоплення, звертатись до спеціалістів із ремонту квартири та оцінки спричинених збитків, внаслідок чого позбавлені можливості вести звичний спосіб життя та необхідністю залученням значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, що призвело до постійного стресу та переживань. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив факт затоплення квартири належної батькам, яке сталося 30.04.2019 року внаслідок аварійної ситуації в межах квартири № 35 . Зазначив, що на момент виникнення затоплення проживав разом з батьками. Оскільки іншого житла не мали, були змушені тривалий час проживати в умовах ремонту. Разом з тим, слушними є доводи відповідача, що тривалий розгляд справи та не відшкодування шкоди, пов`язано з діями позивачів та їх представника, які у своїх письмових вимогах зазначали розмір матеріальної шкоди, яка не відповідала дійсності, зверталися до суду з позовом до неналежного відповідача. Беручи до уваги вищезазначені принципи, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, враховуючи письмові вимоги позивачів, у яких розмір моральної шкоди оцінювали у розмірі 10000 грн.,характер та обсяг душевних страждань, яких зазнали позивачі пов`язаних з залиттям належної їм квартири,внаслідок чого дійсно були позбавлені нормального життєвого ритму, та враховуючи характер, обсяг, тривалість та глибину моральних страждань, які вони перенесли,позицію відповідача, яка матеріальну шкоду у добровільному порядку не відшкодувала, суд вважає, що розумним та справедливим буде відшкодування моральної шкоди позивам у розмірі 5000 грн. кожному. Згідно ст.ст. 15, 133 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч.ч.1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачі просили стягнути з відповідача на їх користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. кожному. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачами надано суду угоди про надання юридичних послух № 12, № 15, ордер на надання правової допомоги, копію свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, розрахунки суми гонорару з детальним описом робіт, виконаних за угодами, які відповідають та є співмірними із характером правовідносин, які склалися між сторонами та складністю справи, дві квитанції до прибуткового касового ордеру від 31.04.2021 року на суму 7000 грн. кожна, суд приходить до висновку про стягнення з позивача на користь відповідачів суму понесених ними витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи у розмірі 5237,24 грн. кожному, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідачем не подано клопотання про зменшення розміру таких витрат. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 679,35 грн. кожному пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial