Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про затвердження перерахунку ідеальних часток та визнання права власності в порядку спадкування за законом, за яким просить: затвердити перерахунок ідеальних часток у домоволодіння [ADDRESS] між співвласниками; визнати за позивачем право власності на ідеальну частку домоволодіння [ADDRESS] , яка складається з житлового будинку літери «А», сарай - літера «З», огорожі №1, мостіння - І, за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , обґрунтовуючи свої вимоги таким. [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від 31 липня 2020 року. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 37/200 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який належав йому на підставі договору дарування від 29.03.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Брандіс А.Б., реєстровий №1995. Померлий [PERSON] заповіту не залишив. Позивач відповідно до ст. 1270 ЦК України, у передбачений законом шестимісячний строк, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом. Спадкоємцем першої черги як дружина є позивач [PERSON] , діти - [PERSON] та [PERSON] , які від спадщини відмовилися на користь позивача, і тому єдиним спадкоємцем є [PERSON] . Спадкову справу було відкрито державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контри у м. Одеса Білик О.Г., що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 65219623 від 16.06.2021 року. Представником позивача 01 вересня 2021 року було отримано Постанову від 31 серпня 2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою для відмови став лист Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, вих. № 521548.72.21 від 26.03.2021 року, у якому зазначено, що право власності на будинок [ADDRESS] належить: - [PERSON] та [PERSON] на 37/100 (у рівних частках), тобто по 37/200; - [PERSON] та [PERSON] на 39/100 (у рівних частках), тобто по 39/200. Станом на 31.12.2012 року право власності на іншу частку нерухомого майна у КП «БТІ» не зареєстровано. Так як 37 та 39 часток не складають одиницю, видати свідоцтво про право на спадщину за законом не надається можливим. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.09.2021 року № 276138439, інші 24/100 частки домоволодіння були виділені в окремий об`єкт нерухомого майна з присвоєнням нової адреси: [ADDRESS] , та зареєстровано за [PERSON] . Так як [PERSON] виділила свою частку 24/100 в окремий об`єкт нерухомого майна, який у подальшому склав одиницю, частка позивача, частка померлого чоловіка, та частки [PERSON] та [PERSON] не складають одиницю об`єкту нерухомого майна. Позивач також є власником 37/200 часток домоволодіння [ADDRESS] , тому відповідно до ст. 392 ЦК України, має право пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.09.2021 року № 276137905: - за померлим чоловіком, [PERSON] на підставі договору дарування від 29.03.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Брандіс А.Б., реєстровий №1995, зареєстровано 37/200 частин домоволодіння; - за [PERSON] на підставі договору дарування від 29.03.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Брандіс А.Б., реєстровий №1995, зареєстровано 37/200 частин домоволодіння; - за [PERSON] на підставі договору дарування від 21.06.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори, та зареєстровано у реєстрі за № 5-829, зареєстровано право власності на 39/200 частин домоволодіння; - за [PERSON] на підставі договору дарування від 21.06.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори, та зареєстровано у реєстрі за № 5-829, зареєстровано право власності на 39/200 частин домоволодіння. Згідно з вищезазначеної довідки, загальна площа будинку складає 148,5 кв. м, житлова площа: 92,9 кв. м, який розташований на земельній ділянці площею 574 кв. м. Співвласниця [PERSON] виділила свою частку 24/100, яка відповідає згідно технічного паспорту від 17.03.2005 року: з трьох кімнат 6,0 кв. м, 12,9 кв. м, та 15,0 кв. м, загальною площею 44,3 кв. м, житловою площею 33,9 кв. м, та сараю 2,4 кв. м, в окремий об`єкт нерухомого майна, який розташований на земельній ділянці 0,0225 га, за адресою: [ADDRESS] . Тобто, домоволодіння № 13 , вже не відповідає загальній та житловій площі, яке зареєстровано у реєстрі речового права. Згідно технічного паспорту від 17.03.2005 року 37/100 часток, які належали померлому чоловіку [PERSON] та позивачу, складаються з: трьох кімнат житлового будинку літери «А»: 13,1 кв. м, 10,9 кв. м та 13,0 кв. м, кухні - 9,4 кв. м, коридору: 2,4 кв. м, санвузла: 3,5 кв. м, тамбуру: 10,1 кв. м, загальною площею - 62,4 кв. м, житловою площею - 37,0 кв. м, огорожі № 1, мостіння -1. 39/100 часток, які належать відповідачам, складаються з: літера «Л»-житловий будинок, загальною площею 39,4 кв. м, житловою 22,0 кв. м, та господарськи споруди: літера «Н» - гараж, літери «М, О» - сараї. Житловий будинок № 13 в цілому має загальну площу- 101,8 кв. м, житлову площу - 59,0 кв. м. Так як чоловік позивача помер, вона змушена звернутися до суду про затвердження перерахунку ідеальних часток у домоволодінні та визнання права власності на ідеальну частку домоволодіння, яка належала померлому [PERSON] в порядку спадкування за законом. До позовної заяви було надано заяву про забезпечення доказів шляхом проведення перерахунку ідеальних часток у домоволодінні [ADDRESS] , які належать [PERSON] (37/200), [PERSON] (37/200), [PERSON] (39/200) та [PERSON] (39/200) та доручити проведення перерахунку Одеському регіональному БТІ (м. Одеса, вул. Троїцька, 41, 65125). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.10.2021 року заяву було задоволено. 25.11.2021 року позивачем було отримано Акт від 01.11.2021 року інженера з інвентаризації нерухомого майна «Одеського регіонального БТІ», згідно якого було перераховані ідеальні частки у домоволодінні [ADDRESS] . Відповідно до вищезазначеного Акту у складі об`єкту нерухомості за адресою: [ADDRESS] : - [PERSON] та померлому [PERSON] належало: житловий будинок літ. А, який складається із: житлової 1-3 площею 13,1 м2 вартістю 60756 грн, житлова прибудова літ. А1, яка складається із: житлової 1-5 площею 10,9 м2, житлової 1-6 площею 13,0 м2 загальною площею 23,9 м2, вартістю 55733 грн, прибудова літ. а, яка складається з: кухні 1-1 площею 9,4 м2, вартістю 18385 грн, прибудова літ. А3, яка складається із: санвузла 1-2 площею 3,5 м2, коридору 1-4 площею 2,4 м2 загальною площею 5,9 м2, вартістю 11986 грн, прибудова літ. а4, яка складається із: коридору 1-7 площею 10,1 м2 вартістю 18116 грн, навіс літ. Р вартістю 3549 грн, ворота № 5 вартістю 6926 грн, водопровід № 7 вартістю 185 грн. Всього на земельні ділянці по [ADDRESS] , [PERSON] та померлому [PERSON] належало майна на суму загальною вартістю 175636 грн, що складає 9/25 частин домоволодіння, або 9/50 частин кожному. - [PERSON] та [PERSON] належить: житловий будинок літ. Л-2, який складається: на першому поверсі із: житлової 1-1 площею 22,0 м2, кухні 1-2 площею 9,5 м2, санвузла 1-3 площею 4,7 м2, коридору 1-4 площею 3,2 м2, загальною площею 39,4 м2, у тому числі житловою площею 22,0 м2, вартістю 278185 грн; водопровід №6 вартістю 185 грн; ворота № 8 вартістю 7223 грн, огорожа № 9 вартістю 12068 грн, огорожа №10 вартістю 12825 грн. Всього на земельній ділянці по [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] майна на суму загальною вартістю 310486 грн, що складає 16/25 частин домоволодіння, або по 8/25 частин кожному. Тобто, домоволодіння складається з 16/25+ 9/25 = 25/25=1 (одиниця) Тому стала необхідність у зміні (уточненні) предмету позову. Після остаточного визначення з позовними вимогами позивач просить суд: 1. Затвердити перерахунок ідеальних часток між співвласниками [PERSON] - 9/50 частин, [PERSON] - 9/50 частин, [PERSON] -16/50 частин та [PERSON] - 16/50 частин домоволодіння [ADDRESS] , що в цілому відповідає 1 (одиниці), 2. Визнати за [PERSON] право власності на 9/50 ідеальних часток домоволодіння [ADDRESS] які складаються з: житлового будинку літ. «А», який складається із: житлової 1-3 площею 13,1 м2, житлова прибудова літ. «А1», яка складається із: житлової 1-5 площею 10,9 м2, житлової 1-6 площею 13,0 м2 загальною площею 23,9 м2, прибудова літ. «а», яка складається із: кухні 1-1 площею 9,4 м2, прибудова літ. «а3», яка складається із: санвузла 1-2 площею 3,5 м2, коридору 1-4 площею 2,4 м2 загальною площею 5,9 м2, прибудова літ. «а4», яка складається із: коридору 1-7 площею 10,1 м2, навіс літ. «Р», ворота № 5, водопровід № 7, за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, 17.01.2022 року через канцелярію суду направили листи, за яким позовні вимоги за зміненим предметом позову визнали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених стороною письмових доказів. [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від 31 липня 2020 року. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 37/200 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який належав йому на підставі договору дарування від 29.03.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Брандіс А.Б., реєстровий №1995. Померлий [PERSON] заповіту не залишив. Позивач відповідно до ст. 1270 ЦК України, у передбачений законом шестимісячний строк, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом. Спадкоємцем першої черги як дружина є позивач [PERSON] , діти - [PERSON] та [PERSON] , які від спадщини відмовилися на користь позивача, і тому єдиним спадкоємцем є [PERSON] . Спадкову справу було відкрито державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контри у м. Одеса Білик О.Г., що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 65219623 від 16.06.2021 року. Представником позивача 01 вересня 2021 року було отримано Постанову від 31 серпня 2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою для відмови став лист Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, вих. № 521548.72.21 від 26.03.2021 року, у якому зазначено, що право власності на будинок [ADDRESS] належить: - [PERSON] та [PERSON] на 37/100 (у рівних частках), тобто по 37/200; - [PERSON] та [PERSON] на 39/100 (у рівних частках), тобто по 39/200. Станом на 31.12.2012 року право власності на іншу частку нерухомого майна у КП «БТІ» не зареєстровано. Так як 37 та 39 часток не складають одиницю, видати свідоцтво про право на спадщину за законом не надається можливим. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.09.2021 року № 276138439, інші 24/100 частки домоволодіння були виділені в окремий об`єкт нерухомого майна з присвоєнням нової адреси: [ADDRESS] , та зареєстровано за [PERSON] . Так як [PERSON] виділила свою частку 24/100 в окремий об`єкт нерухомого майна, який у подальшому склав одиницю, частка позивача, частка померлого чоловіка, та частки [PERSON] та [PERSON] не складають одиницю об`єкту нерухомого майна. Позивач також є власником 37/200 часток домоволодіння [ADDRESS] , тому відповідно до ст. 392 ЦК України, має право пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.09.2021 року № 276137905: - за померлим чоловіком, [PERSON] на підставі договору дарування від 29.03.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Брандіс А.Б., реєстровий №1995, зареєстровано 37/200 частин домоволодіння; - за [PERSON] на підставі договору дарування від 29.03.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Брандіс А.Б., реєстровий №1995, зареєстровано 37/200 частин домоволодіння; - за [PERSON] на підставі договору дарування від 21.06.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори, та зареєстровано у реєстрі за № 5-829, зареєстровано право власності на 39/200 частин домоволодіння; - за [PERSON] на підставі договору дарування від 21.06.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори, та зареєстровано у реєстрі за № 5-829, зареєстровано право власності на 39/200 частин домоволодіння. Згідно з вищезазначеної довідки, загальна площа будинку складає 148,5 кв. м, житлова площа: 92,9 кв. м, який розташований на земельній ділянці площею 574 кв. м. Співвласниця [PERSON] виділила свою частку 24/100, яка відповідає згідно технічного паспорту від 17.03.2005 року: з трьох кімнат 6,0 кв. м, 12,9 кв. м, та 15,0 кв. м, загальною площею 44,3 кв. м, житловою площею 33,9 кв. м, та сараю 2,4 кв. м, в окремий об`єкт нерухомого майна, який розташований на земельній ділянці 0,0225 га, за адресою: [ADDRESS] . Тобто, домоволодіння № 13 , вже не відповідає загальній та житловій площі, яке зареєстровано у реєстрі речового права. Згідно технічного паспорту від 17.03.2005 року 37/100 часток, які належали померлому чоловіку [PERSON] та позивачу, складаються з: трьох кімнат житлового будинку літери «А»: 13,1 кв. м, 10,9 кв. м та 13,0 кв. м, кухні - 9,4 кв. м, коридору: 2,4 кв. м, санвузла: 3,5 кв. м, тамбуру: 10,1 кв. м, загальною площею - 62,4 кв. м, житловою площею - 37,0 кв. м, огорожі № 1, мостіння -1. 39/100 часток, які належать відповідачам, складаються з: літера «Л»-житловий будинок, загальною площею 39,4 кв. м, житловою 22,0 кв. м, та господарськи споруди: літера «Н» - гараж, літери «М, О» - сараї. Житловий будинок № 13 в цілому має загальну площу- 101,8 кв. м, житлову площу - 59,0 кв. м. Так як чоловік позивача помер, вона змушена звернутися до суду про затвердження перерахунку ідеальних часток у домоволодінні та визнання права власності на ідеальну частку домоволодіння, яка належала померлому [PERSON] в порядку спадкування за законом. До позовної заяви було надано заяву про забезпечення доказів шляхом проведення перерахунку ідеальних часток у домоволодінні [ADDRESS] , які належать [PERSON] (37/200), [PERSON] (37/200), [PERSON] (39/200) та [PERSON] (39/200) та доручити проведення перерахунку Одеському регіональному БТІ (м. Одеса, вул. Троїцька, 41, 65125). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.10.2021 року заяву було задоволено. 25.11.2021 року позивачем було отримано Акт від 01.11.2021 року інженера з інвентаризації нерухомого майна «Одеського регіонального БТІ», згідно якого було перераховані ідеальні частки у домоволодінні [ADDRESS] . Відповідно до вищезазначеного Акту у складі об`єкту нерухомості за адресою: [ADDRESS] : - [PERSON] та померлому [PERSON] належало: житловий будинок літ. А, який складається із: житлової 1-3 площею 13,1 м2 вартістю 60756 грн, житлова прибудова літ. А1, яка складається із: житлової 1-5 площею 10,9 м2, житлової 1-6 площею 13,0 м2 загальною площею 23,9 м2, вартістю 55733 грн, прибудова літ. а, яка складається з: кухні 1-1 площею 9,4 м2, вартістю 18385 грн, прибудова літ. А3, яка складається із: санвузла 1-2 площею 3,5 м2, коридору 1-4 площею 2,4 м2 загальною площею 5,9 м2, вартістю 11986 грн, прибудова літ. а4, яка складається із: коридору 1-7 площею 10,1 м2 вартістю 18116 грн, навіс літ. Р вартістю 3549 грн, ворота № 5 вартістю 6926 грн, водопровід № 7 вартістю 185 грн. Всього на земельні ділянці по [ADDRESS] , [PERSON] та померлому [PERSON] належало майна на суму загальною вартістю 175636 грн, що складає 9/25 частин домоволодіння, або 9/50 частин кожному. - [PERSON] та [PERSON] належить: житловий будинок літ. Л-2, який складається: на першому поверсі із: житлової 1-1 площею 22,0 м2, кухні 1-2 площею 9,5 м2, санвузла 1-3 площею 4,7 м2, коридору 1-4 площею 3,2 м2, загальною площею 39,4 м2, у тому числі житловою площею 22,0 м2, вартістю 278185 грн; водопровід №6 вартістю 185 грн; ворота № 8 вартістю 7223 грн, огорожа № 9 вартістю 12068 грн, огорожа №10 вартістю 12825 грн. Всього на земельній ділянці по [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] майна на суму загальною вартістю 310486 грн, що складає 16/25 частин домоволодіння, або по 8/25 частин кожному. Тобто, домоволодіння складається з 16/25+ 9/25 = 25/25=1 (одиниця). У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. Власник майна, згідно із ст. 392 ЦК України, може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з вимогами ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частина 1 ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1220 та ч. 1 ст. 1221 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 3261,0 грн за квитанцією № 0.0.2278380742.1 від 23.09.2021 р. та 454,0 грн за квитанцією № 0.0.2278379166.1 від 23.09.2021 р. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом роз`яснюється, що повернення судового збору з Державного бюджету України здійснюється органами Казначейства у відповідності до Порядку повернення коштів, помилково або надмірну зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787. У разі повернення судового збору (крім помилково) до органу Казначейства платником (заявником) подається копія судового рішення, засвідчена належним чином. Копія судового рішення, засвідчена належним чином, подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету. Заява про повернення коштів з бюджету складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причина повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі. Згідно зі ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. У зв`язку з визнанням позову відповідачами, на користь позивача має бути повернуто 50% судового збору, решта стягнуто на його користь з відповідачів в рівних частках. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved