Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

КП «Жовтоводський водоканал» ДОР звернулось до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 62 244,84 грн., з яких: 50 088,99 грн. - заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення за період з 21.07.2015 року по 01.05.2021 року, 10 410,60 грн. - інфляційні втрати та 3 745,25 грн.- 3% річних. Одночасно позивач просить стягнути із відповідачки судові витрати по сплаті судового збору, які були сплачені при подачі позовної заяви. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . Зазначає, що 19 жовтня 2017 року між КП «ЖВК» ДОР, як виконавцем, та відповідачкою [PERSON] , як споживачем, укладено договір № 7220170-37135 на надання послуг водопостачання та водовідведення. Також вказує, що пунктом 1 зазначеного договору, КП «ЖВК» ДОР взяло на себе зобов`язання надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги централізованого питного водопостачання та водовідведення, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах даного договору. Звертає увагу на те, що позивач взяті на себе зобов`язання виконував у повному обсязі, в той час як відповідачка не регулярно та не в повному обсязі здійснювала оплату за надані послуги. Систематичне не виконання боржником зобов`язань по оплаті в повному обсязі за послуги водопостачання та водовідведення призвело до утворення значної заборгованості. Позивач зазначає, що згідно розрахунку станом на 01 липня 2021 року заборгованість по особовому рахунку № [NUMBER] за надані послуги водопостачання та водовідведення за період з 21 липня 2015 року по 01 травня 2021 року складає - 50 088 (п`ятдесят тисяч вісімдесят вісім) гривень 99 копійок. 09 вересня 2021 року відповідачка надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що з позивними вимогами згодна частково. Зокрема, у відзиві на позовну заяву відповідачка зазначає, що 19 жовтня 2017 року між нею по позивачем укладено договір № 7220170-37135 на надання послуг водопостачання та водовідведення. Вказує, що відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, останній рахує розмір заборгованості починаючи з червня 2015 року аж до квітня 2021 року. Акцентує увагу на тому, що позивач знав про факт несплати нею послуг з водопостачання та водовідведення починаючи з червня 2015 року, то початок перебігу трирічного строку позовної давності слід рахувати саме з вказаного періоду. Зазначає, що оскільки з даною позовною заявою позивач звернувся в липні 2021 року, то у задоволенні позовних вимог у частині стягнення заборгованості, яка утворилась за період з червня 2015 року по 31 липня 2018 року просив відмовити у зв`язку з спливом строку позовної давності. Відповідачка вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з неї заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, яка утворилась в межах позовної давності, а саме за період з 01 січня 2018 року по 30 квітня 2021 року. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання свого повноважного представника не направив, при цьому до початку судового засідання представником позивача - Коваленко О.В., подана заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, при цьому до початку судового засідання надала письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності. Крім того, у поданій до суду заяві відповідачка зазначила на частковому визнанні позовних вимог, просила суд застосувати позовну давність. Оскільки сторони по справі у судове засідання не з`явилися, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Так, згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст.ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] , належить на праві часткової власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03 липня 2012 року зареєстроване відділом приватизації державного житла Фонду комунальної власності м. Жовті Води за № 19632 (а.с.9). 19 жовтня 2017 року між КП «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради та [PERSON] , укладено договір № 7220170-37135 від 19 жовтня 2017 року на надання послуг водопостачання та водовідведення (а.с.10-13). Згідно пункту 1 зазначеного договору виконавець зобов`язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах даного договору. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по центральному опаленню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ України № 630 від 21.07.2005 року. Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 24.06.2004 року №1875-IV встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Частиною 3 статті 16 Закону України «Про житлово комунальні послуги» передбачено, що комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв. Частиною 3 ст. 20 вказаного Закону передбачено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належать громадянинові на праві приватної власності встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначається угодою сторін. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач має зобов`язання перед позивачем по оплаті комунальних платежів і зазначений факт ним не спростовано. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Стаття 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 610, 614 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його неналежне виконання, обумовлене наявністю провини боржника. Із наданого позивачем розрахунку вбачається, відповідачка [PERSON] свої зобов`язання по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення належним чином не виконує, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість перед КП «Жовтоводський водоканал» ДОР Жовтоводської міської ради за період з 21 липня 2015 року по 01 травня 2021 року в сумі 64 244,84 грн. з яких: основний борг - 50 088,99 грн., інфляційні нарахування - 10 410,60 грн., 3% річних - 3 745,25 грн. (а.с. 5-6). Суд погоджується із вказаним розрахунком заборгованості та вважає, що даний розрахунок відповідає вимогам закону. У той же час, суд приймає доводи відповідача про застосування строків позовної давності за вимогами позивача. Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною другою і третьою статті 267 ЦК України визначено, що заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки [PERSON] , подала відзив на позовну заяву, де вона просила застосувати позовну давність, суд вважає, що за вимогами позивача про стягнення із відповідачки заборгованості за період з 01 червня 2015 року по 31 липня 2018 року слід застосувати позовну давність. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом стягнення із відповідача на користь позивача суми боргу за останні три роки до дня пред`явлення позову, а саме за період з 01 серпня 2018 року по 01 травня 2021 року, що становить34 522,94 гривень, з яких: 30 176,31 гривень - сума основного боргу; 3027,87 гривень - інфляційні нарахування; 1318,76 гривень - три відсотки річних. В силу статті 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в сумі 1219,82 гривень (34522,94 х 2270,00 грн. / 64244,84 грн.). Решту судового збору, в частині позовних вимог яких відмовлено, у розмірі 1050,18 грн. слід покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial