Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Позивач пред`явив у суд даний позов і просив визнати незаконним та скасувати наказ Корсунь-Шевченківської гімназії Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області від 08.11.2021 року №68-К «Про відсторонення від роботи Олега Гніденка», зобов`язати відповідача допустити [PERSON] до роботи вчителем фізичної культури. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 02.09.2019 року він був прийнятий на посаду вчителя фізичної культури Корсунь-Шевченківської гімназії. 01.11.2021 року директором Корсунь-Шевченківської гімназії йому було вручено повідомлення №77 про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19, згідно якого він повинен був надати відповідачу до 05.11.2021 року документ, що підтверджує наявність у нього профілактичного щеплення від COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затверджених наказом МОЗ України №595 від 16.09.2021 року, а при ненаданні ним вказаних документів цим же повідомленням його було попереджено про відсторонення його від роботи з 08.11.2021 року без збереження заробітної плати. Він не погодився із повідомленням, про що зробив власноручну відмітку на ньому і також 01.11.2021 року подав відповідачу свою письмову заяву про відмову від вакцинації та незаконність вимог відповідача, просив вказати норми законодавства, на яких ґрунтуються вимоги відповідача. Також 05.11.2021 року він подав відповідачу заперечення щодо повідомлення №77. 08.11.2021 року йому було вручено наказ від 08.11.2021 року №68-К «Про відсторонення від роботи [PERSON] » та відсторонено його від роботи з 08.11.2021 року на час відсутності щеплення від COVID-19 без збереження заробітної плати. Вважає, що такими діями відповідача було порушено його конституційне право на працю та роботу, а наказ від 08.11.2021 року №68-К є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, так як ні у колективному договорі, ні у його посадовій інструкції, ні в будь-якому іншому документі, що підписаний між ним та відповідачем відсутні будь-які повноваження відповідача щодо відсторонення працівника від роботи з підстав відсутності вказаного щеплення. Позивач зазначає, що виключно Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» встановлюється перелік обов`язкових щеплень, а вказаний Закон не містить норм, які б визначали щеплення від COVID-19 обов`язковим. Також посилається на те, що вакцинація від COVID-19 не є обов`язковою, а відповідач створює умови для його примусової вакцинації, що суперечить положенням Конвенції про захист прав і гідності людини щодо застосування біології та медицини, Резолюції ПАРЕ №2361 від 27.01.2021 року. Також вважає, що постанова КМ України №1236 від 09.12.2020 року є підзаконним актом і має відповідати Законам та Конституції України, а так як вона в частині покладення на роботодавця обов`язку відсторонити від роботи працівника, який не щеплений від COVID-19, суперечить ст.ст. 8,19,43,64 Конституції України, то п.41-6 постанови КМ України №1236 і не підлягає застосуванню. З вказаних підстав просив позов задовольнити. Ухвалою від 10.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 37-38). Відповідач подав відзив, згідно якого позов не визнав, вважав оскаржуваний позивачем наказ законним, оскільки застосував відсторонення від роботи позивача, т.я. це прямо передбачено на рівні законодавства - ст. 46 КЗпП України, Законами України «Про захист населення від інфекційних хвороб», «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», постановою КМУ № 1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», Наказом МОЗ від 04.10.2021 року №2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням». Наказ МОЗ № 2153 від 04.10.2021 року, постанова КМУ № 1236 від 09.12.2020 року неконституційними, недійсними чи незаконними в передбаченому чинним законодавством України порядку не визнавалися. Відповідач не погоджується із позицією позивача, що нібито він примушує позивача вакцинуватися. В законодавстві України відсутня норма, яка дозволяла б примусову вакцинацію. Навіть якщо щеплення обов`язкове, змусити будь-кого вакцинуватися примусово неможливо, а тому у разі відсутності вакцинації діюче законодавство зобов`язує відсторонювати деяких працівників від роботи без виплати заробітної плати. Законодавство не передбачає можливості переводити таких працівників на дистанційну або надомну роботу, щоб зберегти їм заробіток. Питання щодо адекватності міри реагування уряду та МОЗ з точки зору балансу інтересів працівника та держави не входить до компетенції роботодавця. Натомість бездіяльність роботодавця з відсторонення працівників передбачає негативні наслідки для нього, оскільки за статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Порушення правил щодо карантину людей», яка визначає, що порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, передбачена адміністративна відповідальність посадових осіб у вигляді накладення штрафу від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вважає, що держава, встановивши відсторонення педагогічних працівників від виконання обов`язків, які не мають профілактичного щеплення, реалізує свій обов`язок щодо забезпечення безпеки життя і здоров`я всіх учасників освітнього процесу, в тому числі, і дітей. Право позивача на працю у шкільному навчальному закладі було тимчасово обмежено з огляду на суспільні інтереси, оскільки позивач відмовився від обов`язкового щеплення. Вважає, що втручання у вигляді обов`язковості певних щеплень ґрунтується на законі, має законну мету, є пропорційним для досягнення такої мети, та є цілком необхідним у демократичному суспільстві. Тому оскаржуваний позивачем наказ про відсторонення його від роботи не суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду щодо обов`язкових щеплень. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову (а.с. 42-52). Позивачем подано відповідь на відзив з проханням позов задовольнити (а.с.54-56). Позивач [PERSON] в судове засідання з`явився, позов підтримав та надав пояснення відповідно до змісту позовної заяви. Також пояснив, що у нього станом на 08.11.2021 року були відсутні абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затверджених наказом МОЗ України №595 від 16.09.2021 року, відповідно за такою довідкою він до медичного закладу і не звертався. Представник відповідача адвокат Брус Т.М. позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог, у своїх поясненнях підтримала позицію відповідача, викладену у відзиві. Суд, вислухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити в силу наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працює на посаді вчителя фізичної культури Корсунь-Шевченківської гімназії з 02.09.2019 року, що підтверджується записами у трудовій книжці серії [NUMBER] (а.с.8). 01.11.2011 року відповідачем видано повідомлення №77 від «Про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19» вчителю фізичної культури [PERSON] та повідомлено, що з 08 листопада 2021 року на період дії карантину, встановленого КМУ, щеплення від COVID-19 обов`язкове для працівників закладів освіти. На підставі наказу МОЗ «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04 жовтня 2021 року №2153, та пункту 41-6 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року, просили до 05 листопада 2021 року надати документ, який підтверджує наявність профілактичного щеплення від COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затверджених наказом МОЗ України №595 від 16.09.2021 року. Якщо до цієї дати не буде надано один із зазначених документів, 08 листопада 2021 року його відсторонять від роботи без збереження заробітної плати на підставі ст. 46 КЗпП, ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 №1645-ІІІ. Проінформовано також, що період відсторонення від роботи без збереження заробітної плати не увійде до страхового стажу та оплати тимчасової непрацездатності, адже за цей період роботодавець не сплачуватиме за нього страховий внесок на соціальне страхування. Період відсторонення без збереження зарплати не увійде й до стажу, що дає право на щорічну відпустку (ст. 82 КЗпП, ст. 9 Закону України «Про відпустки» від 15.11.1996 №504/96-ВР. Повідомлення підписано директором гімназії Інною Луц (а.с. 9). Позивач підтверджує, що він був ознайомлений із вказаним повідомленням 01.11.2021 року і цього ж дня власноручно написав на тексті, що він із ним не погоджується як із незаконним. Позивач у відповідь на повідомлення №77 від 01.11.2021 року звернувся до відповідача із заявою, яку згідно його пояснень він подав відповідачу 01.11.2021 року і в якій зазначив, що він відмовляється від вакцинації проти COVID-19, вважає, що відповідач примушує його вакцинуватися, вимагав від відповідача надання результатів медичних випробувань щодо безпечності вакцини, гарантій безпеки його здоров`ю та гарантій відшкодування відповідачем заподіяної йому шкоди у разі виникнення у нього поствакцинальних ускладнень, також вимагав надати йому документи, в яких прописано його обов`язок вакцинуватися від COVID-19 (а.с.10-11). На тексті цієї заяви директор гімназії Луц І.А. власноручно написала про свою незгоду із позицією позивача, вказала, що вона не вимагала від позивача вакцинуватися, а інформувала його щодо її дій, як керівника, на підставі нормативних актів. 05.11.2021 року позивачем відповідачу надано письмове заперечення, в якому він вказує про незаконність вимог відповідача, вказаних у вищевказаному повідомленні, вважає, що відповідач не має права відсторонити його від роботи через відсутність щеплення від COVID-19, обґрунтовуючи свою позицію тим, що такі дії відповідача порушать його конституційне право на працю і супутні соціальні права та неконституційністю пункту 41-6 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року, застерігає керівника відповідача про особисту юридичну відповідальність за порушення його прав (а.с. 12-13). У вказаний у повідомленні №77 від 01.11.2021 року строк позивач не надав документ, який підтверджує наявність у нього профілактичного щеплення від COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затверджених наказом МОЗ України №595 від 16.09.2021 року. Згідно наказу директора Корсунь-Шевченківської гімназії Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області Інни Луц №68-к від 08.11.2021 року «Про відсторонення від роботи Олега Гніденка»,

Outcome: dismissed