Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] в якому просив розірвати шлюб, укладений 13 вересня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1633. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що під час спільного проживання із відповідачем виявилося різне сприйняття сімейного життя, несумісність характерів, у зв`язку із чим вони припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. Між сторонами зникло почуття взаєморозуміння та взаємоповаги. Вказав, що шлюб носить формальний характер, примирення неможливе, у зв`язку із чим виникла необхідність в розірванні шлюбу. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явилася, до суду надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу, проте заперечує проти стягнення з неї судового збору, та просила розглядати справу за її відсутності. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 13 вересня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1633, про що повторно видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 26.05.2021 р. Від шлюбу подружжя має дитину - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3, 4ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодекс України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного і

Outcome: approved