Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

03 листопада 2021 року адвокат Сарафін В.Ф. звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом, вимоги якого уточнив, до ТОВ «Вердикт Капітал», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., про визнання виконавчого напису від 12 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., зареєстрованого в реєстрі за №73446, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову посилається на те, що 01.06.2017 року між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» укладено кредитний договір №630636689НРLS, відповідно до якого їй надано кредитні кошти. 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №73446, про звернення стягнення з [PERSON] , як боржника, на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №630636689НРLS від 01.06.2017 року, укладеним з АТ «Альфа-Банк», за період з 21 грудня 2020 року по 25 травня 2021 року в розмірі 14273,36 грн. та 650 грн. плати за вчинення виконавчого напису, а всього 14923,36 грн. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Банадигою В.В. відкрито виконавче провадження ВП №66329797 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» вказаної вище суми та винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в розмірі 20%. Вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки він був вчинений без дотримання вимог чинного законодавства, нотаріусом при його видачі не було перевірено безспірність вимог стягувача, оскільки зазначена заборгованість не відповідає дійсній сумі заборгованості, останній вчинений на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений, відповідачем не надсилалась [PERSON] жодна вимога про наявність будь-якої заборгованості, її суми, не надсилалась вимога виконати порушене зобов`язання та не надано доказів отримання [PERSON] такої вимоги. А тому, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 12 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., зареєстрований в реєстрі за №73446, та стягнути з відповідача на користь [PERSON] понесені судові витрати, що складаються з 908 грн. судового збору та 10000 грн. витрат на правничу допомогу. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 листопада 2021 року позовну заяву залишено без руху на надано позивачу п'ятиденний строк для усунення недоліків. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 листопада 2021 року відкрито провадження в справі, залучено до участі в ній в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадигу В.В. та призначено підготовче засідання на 10 год. 00 хв. 16 грудня 2021 року. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 год. 00 хв. 28 січня 2022 року. 16 грудня 2021 року від відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» на адресу суду надійшли відзив на позов, в якому останній просить відмовити у задоволенні позову, оскільки виконавчий напис вчинений відповідно до чинних норм законодавства, та клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в якому також просить відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу. Учасники справи в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце його проведення. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, у порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Представник позивача - адвокат Сарафін В.Ф. надіслав на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи у його та позивача відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. та приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига В.В. в судове засідання не з`явились, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у їх відсутності суду не надали. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З`ясувавши думки позивача та його представника, викладені в письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи, які належним чином повідомленні про час, день та місце його проведення та про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Як встановлено в суді та вбачається з матеріалів справи, 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №73446, про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №630636689НРLS від 01.06.2017 року, укладеним з АТ «Альфа-Банк» за період з 21 грудня 2020 року по 25 травня 2021 року в розмірі 14273,36 грн., яка складається з 7731,49 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту, 1201,76 грн. строкової заборгованості за комісією, 5340,11 грн. строкової заборгованості за штрафами і пенями та 650 грн. плати за вчинення виконавчого напису, а всього 14923,36 грн. Вказаний виконавчий напис відповідачем ТОВ «Вердикт Капітал» 23.06.2021 року пред`явлений до виконання приватному виконавцю виконавчого округу Хмельницької області Банадизі В.В. 29.07.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Банадигою В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №66329797 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» 14923,36 грн. 05.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Банадигою В.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у розмірі 20%. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно із підпунктами 1.1, 1.2 пункту 1, підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, додаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням зазначеного та приписів статтей 15, 16, 18 ЦК України, статтей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог боржника. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750 св 20) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, відповідачем не надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів того, що ТОВ «Вердикт Капітал» є правонаступником АТ «Альфа-Банк», розмір заборгованості за кредитним договором №630636689НРLS від 01.06.2017 року, укладеним з АТ «Альфа-Банк», за період з 21.12.2020 року по 25.05.2021 року становить саме 14273,36 грн., направлення [PERSON] повідомлення про наявність такої заборгованості перед відповідачем, та доказів того, що вимога про погашення вказаної заборгованості за кредитним договором вручена [PERSON] . Отже, стягувачем не надано нотаріусу всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості та оригінал нотаріально посвідченого договору. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №73446, що вчинений 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №630636689НРLS від 01.06.2017 року, укладеним з АТ «Альфа-Банк», за період з 21.12.2020 року по 25.05.2021 року в розмірі 7731,49 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту, 1201,76 грн. строкової заборгованості за комісією, 5340,11 грн. строкової заборгованості за штрафами і пенями та 650 грн. плати за вчинення виконавчого напису, а всього 14923,36 грн., необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 908 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. В той же час, судові витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. не підлягають відшкодуванню, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України позивачем не надано доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт, їх вартості, а також доказів сплати такої суми позивачем адвокату.

Outcome: approved