Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області із позовом, який згодом був уточнений, до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда Ірина Вікторівна, Приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Долинський Микола Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не відповідає виконанню. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в червні 2019 року [PERSON] дізнався про наявність у Лиманському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області виконавчого провадження № 55403987, за яким він виступає боржником, а ПАТ «Дельта Банк» стягувачем. Пізніше, було отримано копію виконавчого документа - виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Паракуди І.В., зареєстрований в реєстрі за № 2980 від 03 грудня 2012 року. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що 03.12.2012 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда Ірина Вікторівна вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2980, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» 616642,60 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 11074989000 шляхом звернення стягнення на предмет застави: транспортний засіб марки AUDI, модель Q7, 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] . Стягнення заборгованості провадиться за період з 19.12.2011 року по 20.11.2012 року. Позивач вважає, що вчинений напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням діючого законодавства, зокрема на момент вчинення виконавчого напису строк виконання зобов`язання ще не настав, не існувало безспірної заборгованості. Крім того, позивач не отримував вимоги про усунення порушень за кредитним договором. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 05.08.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 05.08.2019 року задоволено клопотання позивача - витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Паракуди Ірини Вікторівни ( [ADDRESS] ) належним чином завірені копії виконавчого напису вчиненого 03.12.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №2980, про звернення стягнення на транспортний засіб марки AUDI модель Q7, 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , документи, які сталі підставою для вчинення виконавчого напису від 03.12.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №2980, для огляду в судовому засіданні. Витребувані документи до суду надані не були. У зв`язку із поданням уточненого позову від 10.03.2021 року, ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.04.2021 року залучено до участі у справі за позовом [PERSON] у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Долинського Миколу Миколайовича, переведено відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Паракуда Ірину Вікторівну у статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 26.08.2021 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник не з`явилися, про час та дату засідання повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» у судове засідання не з`явився, про часта місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив, представник відповідача не надав. Треті особи - приватний нотаріус Паракуда І.В. та приватний виконавець Долинський М.М. в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, оцінивши докази, що перебувають у матеріалах цивільної справи, за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. 10.11.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11074989000, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 80500 доларів США строком до 10.11.2013 року. Того ж дня, 10.11.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] в забезпечення виконання зобов`язань за вищезазначеним кредитним договором було укладено договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюк Г.О., зареєстрований в реєстрі за №\~1408. Відповідно до умов зазначеного договору [PERSON] передав у заставу АКІБ «УкрСиббанк» у якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту № 11074989000 від 10.11.2006 року транспортний засіб марки AUDI, модель Q7, 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . 31.03.2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №2 до Договору про надання споживчого кредиту № 11074989000, відповідно до умов якої було змінено умови та порядок здійснення платежів в рахунок погашення заборгованості за кредитом, зокрема, було змінено термін повернення кредиту на 10.11.2015 року. Також, між сторонами було підписано Додаток № 1 до кредитного договору, в якому викладено Графік погашення кредиту, та передбачено щомісячна сума погашення кредиту починаючи з 31.03.2009 року і закінчуючи 10.11.2015 року. 08.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» продало ПАТ «ДельтаБанк» право вимоги за кредитним договором №11074989000. 26.01.2012 року між сторонами підписано акт прийому-передачі документації. Відповідно до виконавчого напису № 2980 від 03 грудня 2012 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В., стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» 616642,60 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 11074989000 шляхом звернення стягнення на предмет застави: транспортний засіб марки AUDI, модель Q7, 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] . Стягнення заборгованості провадиться за період з 19.12.2011 року по 20.11.2012 року. Відповідно до постанови приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Долинського М.М. ВП № 59706720 від 02.08.2019 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 2980 виданого 03.12.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В. про стягнення заборгованості на користь ПАТ «Дельта Банк» з [PERSON] у загальному розмірі 616642,60 грн. шляхом звернення стягнення на предмет застави: транспортний засіб марки AUDI, модель Q7, 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . 26.08.2019 року ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області зупинено стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Паракуда І.В. від 03.12.2012року за № 2980 до набрання рішення суду по справі №504/2482/19 законної сили. Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, відповідно до статті 18ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ч. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Спеціальним законом, який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна, є Закон України від «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (в редакції, що діяла на момент вчинення виконавчого напису) звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Частиною 1 статті 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (в редакції, що діяла на момент вчинення виконавчого напису) передбачалась можливість обрання обтяжувачем на власний розсуд, зокрема, такого позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, як реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса. Приписами статті 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (в редакції, що діяла на момент вчинення виконавчого напису) передбачено, якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Повідомлення повинно містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувана, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов`язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувану; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Позивач в своєму позові зазначає, що не отримував від ПАТ «Дельта Банк» жодних письмових повідомлень, надісланих в порядку статті 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Зі змісту самого виконавчого напису вбачається, що строк платежу за кредитним договором настав 20.11.2012 року. Сам виконавчий напис вчинено 03.12.2012 року, тобто через 13 днів після зазначеного кінцевого строку платежу. З чого можна зробити висновок, що між датою останнього платежу (20.11.2012 року) та датою виконавчого напису (03.12.2012 року) не пройшли щонайменше 30-35 днів, необхідні для направлення передбаченого законодавством України повідомлення про усунення порушення основного зобов`язання, та отримання чи неотримання від боржника відповіді на таке повідомлення протягом 30 днів з моменту вручення такого повідомлення. Крім того, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем і чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Згідно Додаткової угоди № 2 від 31.03.2009 року до Договору про надання споживчого кредиту № 11074989000, укладеної між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , сторонами було змінено термін повернення кредиту на 10.11.2015 року. У спірному виконавчому написі зазначено строком виконання зобов`язання - 20.11.2012 року. Позивач [PERSON] зазначає, що не підписував із кредитором жодних документів щодо зміни строку виконання зобов`язання за кредитним договором з 10.11.2015 року на іншу дату. Також, позивач [PERSON] не отримував від кредитора повідомлення про односторонню зміну строку виконання зобов`язання в порядку ст. 1050 ЦК України. В той же час, з долучених до уточненої позовної заяви документів вбачається, що 14.05.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звертався до Приморського районного суду м. Одеси із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (справа № 522/8423/14-ц). До позовної заяви в Приморський районний суд м. Одеси позивачем була долучена довідка від 10.04.2014 року, згідно якої розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 11074989000 складає 88 701, 23 дол. США, з яких: тіло кредиту - 53 055, 04 дол. США; відсотки - 35 646, 19 дол. США. В той же час у виконавчому написі нотаріуса від 03.12.2012 року, загальний розмір заборгованості позивача зазначений у розмірі 76 383, 99 дол. США, з яких: тіло кредиту - 53 055, 04 дол. США; відсотки - 23 328, 95 дол. США. Відтак вбачається, що після 20.11.2012 року ПАТ «Дельта Банк» продовжував нарахування відсотків за кредитним договором, у зв`язку із чим заборгованість за відсотками зросла з 2012 року з 23 328, 95 дол. США до 35 646, 19 дол. США у 2014 році. Звернення у 2014 році кредитора до суду із позовом про стягнення заборгованості у розмірі 88 701, 23 дол. США, який є відмінним (більшим) від того, що зазначений у виконавчому написі, свідчить про те, що у 2012 році строк повного виконання зобов`язання за кредитом ще не настав, а отже у нотаріуса були відсутні підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі. В самому виконавчому написі вказано, що строком, за який провадиться стягнення, є з 19.12.2011 року по 20.11.2012 року. Згідно Графіку погашення кредиту, викладеного в Додатку № 1 до Договору про надання споживчого кредиту Ж11074989001 від 10.11.2006 року за період з 19.12.2011 року по 20.11.2012 року сплаті підлягало: 28.12.2011 - 630,30 дол. США, 30.01.2012 - 636,08 дол. США, 28.02.2012 - 641,91 дол. США, 28.03.2012 - 647,80 дол. США, 30.04.2012 - 653,73 дол. США, 26.05.2012 - 659,73 дол. США, 29.06.2012 - 665,77 дол. США, 30.07.2012 - 671,88 дол. США. 28.08.2012 - 678,04 дол. США, 28.09.2012 - 684,35 дол. США, 29.10.2012 - 690,52 дол. США, що разом складає 7 260,11 дол, США. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, не переконався належним чином у наявності прострочення виконання зобов`язання (що строк виконання зобов`язання вже настав), не переконався чи повідомлений боржник не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved