Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 2/3 земельної ділянки, кадастровий номер 6310138500:05:067:0006, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,0557га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в порядку спадкування після смерті його матері - [PERSON] , яка [INFO] , про що 18 грудня 2012 року видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . 10.06.2020 від відповідача [PERSON] зустрічна позовна заява про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, в якій вона просить визнати за [PERSON] реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків [NUMBER] ) право власності на 1/3 земельної ділянки, кадастровий номер 6310138500:05:067:0006, розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,0557га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в порядку спадкування після смерті її бабусі - [PERSON] Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.09.2021 зустрічний позов [PERSON] судом прийнятий до спільного розгляду та об`єднаний в одне провадження. У судове засідання позивачі та відповідачі за первісним та зустрічним позовами не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись заздалегідь і належним чином, надали суду заяви в яких просили суд розглянути справу за їх відсутністю. Позивач за первісним позовом свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти зустрічного позову не заперечував. Позивач за зустрічним позовом свої позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, проти первісного позову не заперечувала. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність осіб, що беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позовів, з наступних підстав. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Померлій, [PERSON] , на праві власності належав житловий будинок з надвірними будівлями, за адресою: [ADDRESS] ., право власності на який було набуто відповідно до наступного. 37/100 (тридцять сім сотих) частини було отримано згідно з договором дарування, що посвідчений 12-ю Харківською державною нотаріальною конторою 14 січня 1998 року, зареєстровано в реєстрі за № 2-71, зареєстровано Державним комунальним підприємством Харківського міського бюро технічної інвентаризації 02.02.1998 року, за реєстровим № 37427. Право власності на 63/100 (шістдесят три сотих) частини було отримано на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою 26 березня 2008 року, зареєстровано в реєстрі за № 5-453, зареєстрованого Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації 10.04.2008 року, реєстраційний номер: 21779111, номер запису: 37427 в книзі: 1. Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями, за адресою: [ADDRESS] , належав померлій [PERSON] цілком. Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку з надвірними будівлями, за адресою: [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності померлій [PERSON] та її померлій сестрі [PERSON] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯА №637572, виданого Харківською міською радою 02.11.2005р на ім`я [PERSON] та Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯА №637573, що виданий Харківською міською радою 02.11.2005р на ім`я [PERSON] . Зазначена спадкова земельна ділянка розташована на території Немишлянського району м.Харкова. Відповідно до витягу із ДЗК зазначеній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 6310138500:05:067:0006, розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0557га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Після смерті [PERSON] спадщину за заповітом прийняла її сестра [PERSON] , але включити до спадкової маси земельну ділянку не представилось можливим з причини того, що частка [PERSON] не виділена в праві власності на зазначену земельну ділянку. [PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м.Харкова з позовною заявою про виділ із спільної сумісної власності частки, що належала померлій сестрі. Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова по справі № 2-495/09 встановлено, що [PERSON] належало 63/100 частини домоволодіння, а [PERSON] 37/100 домоволодіння. Судом у зазначеному рішенні встановлено, що на 63/100 частини буде складати 351 кв.м земельної ділянки 63/100 від цілої, яка складає 557 кв.м. Вирішено [PERSON] (померлої [INFO] ) виділити 351 кв.м. земельної ділянки [ADDRESS] . Також зазначеним рішенням суду встановлено, що [PERSON] була єдиною спадкоємицею майна [PERSON] П.4.ст.82 ЦПК України «Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.» Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом є її син - [PERSON] та онука [PERSON] , що є спадкоєміцею, так как її батько, син [PERSON] , помер раніше, а саме [INFO] . Факти родинних відносин позивача за первісни позовом, [PERSON] , з померлою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] . Факти родинних відносин позивача за зустрічним позовом, [PERSON] , з померлою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження сина померлої, її батька [PERSON] серія [NUMBER] , свідоцтвом про народження Позивача серія [NUMBER] ( [PERSON] до зміни прізвища [PERSON] ), Свідоцтво про одруження [NUMBER] (підстави зміни прізвища), свідоцтво про смерть [PERSON] Серія [NUMBER] . Спадкоємців згідно заповіту після смерті [PERSON] немає. У шестимісячний термін після смерті [PERSON] , Позивач за первісним позовом, [PERSON] , та позивач за зустрічним позовом [PERSON] , звернулись до Дванадцятою Харківською державною нотаріальною контори з заявами про прийняття спадщини. 19 лютого 2021р. Державний нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори, Гончаренко Л.А., видала свідоцтво про право на спадщину за законом, яким посвідчила, що на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцем на 2/3 частки спадщини, у тому числі із урахуванням 1/3 частки у спадщині, від якої відмовився чоловік померлої [PERSON] , на зазначене у цьому свідоцтві майно [PERSON] , 1927 року народження, яка померла [INFO] , є її син, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , який проживає в [ADDRESS] ; та на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України та згідно зі статтею 1266 Цивільного кодексу України є її онука, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що зареєстрована в [ADDRESS] , батько якої, [PERSON] , помер [INFO] , - на 1/3 частки спадщини. Спадщина, на яку в указаних частках 19.02.2021р. державний нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину по закону складається з: житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ., який належав спадкодавці на праві власності таким чином: 37/100 (тридцять сім сотих) частин на підставі договору дарування, що посвідчений 12-ю Харківською державною нотаріальною конторою 14 січня 1998 року, зареєстровано в реєстрі за № 2-71, зареєстровано Державним комунальним підприємством Харківського міського бюро технічної інвентаризації 02.02.1998 року, за реєстровим № 37427 та 63/100 (шістдесят три сотих) частини на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою 26 березня 2008 року, зареєстровано в реєстрі за № 5-453, зареєстрованого Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації 10.04.2008 року, реєстраційний номер: 21779111, номер запису: 37427 в книзі:1. 02 березня 2021р. Державний нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори, Гончаренко Л.А., винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, де зазначено, що [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в цілому на земельну ділянку, яка знаходиться в [ADDRESS] , на їх ім`я у відповідних частках, так як у державних актах не визначено долі земельних ділянок, які відповідають долям житлового будинку, на якій він розташований. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 23 Постанови N 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року вбачається, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року встановлює, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Судом встановлено, що померлій [PERSON] право власності на спірну земельну ділянку за життя набуто правомірно, відтак вона увійшла до спадкової маси. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] за первісним позовом та [PERSON] до [PERSON] за зустрічним позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. На підставі викладеного,

Outcome: approved