Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

09.08.2021 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія - Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі - позивач, банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.10.2018 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] підписано заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Банк відкриває поточний рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку. Відповідно, [PERSON] було встановлено кредит в розмірі 18 400 грн. на строк дії платіжної карти, зі сплатою відсотків 38 % річних. Згідно умов договору позичальник зобов`язалася щомісячно здійснювати часткове повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним. Однак, відповідач у порушення Договору не здійснювала повернення кредиту, а тому за кредитом виникла прострочена заборгованість. Внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань відповідачем за користування кредитним лімітом, заборгованість його перед АТ «Ощадбанк» станом на 04.10.2021 року становить 19862,50 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 17063,07 грн.; заборгованість за процентами - 2634,30 грн.; пеня - 89,42 грн.; загальна сума 3% річних - 42,63 грн., загальна сума втрат банку від інфляції - 33,08 грн.. Покликаючись на викладені обставини, просить суд стягнути з відповідача в користь позивача 19862,50 грн. та судові витрати по справі. До початку розгляду справи по суті представник позивача подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.10.2018 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] підписано заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Банк відкриває поточний рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку. Відповідно, [PERSON] було встановлено кредит в розмірі 18 400 грн. на строк дії платіжної карти, зі сплатою відсотків 38 % річних. Згідно умов договору позичальник зобов`язалася щомісячно здійснювати часткове повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним. Умовами договору передбачено, що за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом будь-якого зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені договором, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який нараховується пеня, якщо інше не передбачено договором. Банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за договором у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів. У разі виникнення простроченої заборгованості за картковим рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені договором, клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості банку всіма належними йому коштами, майновими правами, тощо. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , порушуючи умови договору, свої зобов`язання за договором в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування ним належним чином не виконувала. Так, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 04.10.2021 року становить 19862,50 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 17063,07 грн.; заборгованість за процентами - 2634,30 грн.; пеня - 89,42 грн.; загальна сума 3% річних - 42,63 грн., загальна сума втрат банку від інфляції - 33,08 грн.. Статтею 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. А тому, позов в частині стягнення заборгованості за кредитом, відсотками та комісії підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 19862,50 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат. На підставі ст.ст. 509, 510, 525, 526, 536, 1048, 1054, ЦК України,

Outcome: approved