Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

30.11.2021 до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Управління освіти, молоді та спорту Лиманської міської ради Донецької області, в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 14.12.2021 (а.с.59-62), позивачка просить: - визначити її право на щорічну основну подовжену оплачувану відпустку, - відновити становище, яке існувало до порушення її права на щорічну основну подовжену відпуску, тобто до 05.07.2021, - надати недодану частину щорічної основної подовженої відпустки тривалістю 18 днів, - визнати незаконними дії Управління освіти, молоді та спорту Лиманської міської ради Донецької області щодо позбавлення законного права позивачки на подовжену основну щорічну оплачувану відпустку в частині недодання до зазначеної відпустки 18 календарних днів згідно наказу від 14.06.2021 № 151-К/тм. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що має безперервний стаж педагогічної роботи більше 20 років. З 07.11.2018 по теперішній час обіймає посаду завідувача навчально-методичного кабінету практичної психології і соціальної роботи психологічної служби та соціально-педагогічного патронажу Управління освіти, молоді та спорту Лиманської міської ради Донецької області. 30.04.2021 позивачку було письмово повідомлено про зміну істотних умов праці в частині зменшення тривалості належної їй основної щорічної оплачуваної відпустки до 24 календарних днів із посиланням на внесені зміни Постановою КМУ від 29.07.2020 № 672 до Постанови КМУ від 14.04.1997 № 346 «Про затвердження Порядку надання щорічної основної відпустки тривалістю до 56 календарних днів керівним працівникам закладів та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічним, науково-педагогічним працівникам та науковим працівникам», згідно якої посада позивачки відсутня у переліку посад педагогічних працівників, які мають право на подовжену відпустку. Згідно із заявою [PERSON] від 14.06.2021 про надання щорічної оплачуваної відпустки наказом Управління освіти, молоді та спорту Лиманської міської ради Донецької області від 14.06.2021 № 151-К/тм їй надано основну щорічну відпустку з 05.07.2021 по 28.07.2021, тривалістю 24 календарних дня та додаткова оплачувана відпустка за 2021 рік з 29.07.2021 по 04.08.2021, тривалістю 7 календарних днів. Вважає, що їй не було додано 18 календарних днів відпустки. Зазначає, що її функціональні обов`язки максимально схожі з функціональними обов`язками консультанта або психолога центру професійного розвитку педагогічних працівників, а отже виникла ситуація, яка дискримінує її посаду.(а.с.1-8) Позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача Рижкова А.Г. , діюча на підставі довіреності, позовні вимоги позивачки не визнала, підтримала позицію, викладену у відзиві на позовну заяву. Просила відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст. 5 ЦПК). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд на підставі ст.ст.12,13,81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що з 07.11.2018 по теперішній час [PERSON] обіймає посаду завідувача навчально-методичного кабінету практичної психології і соціальної роботи психологічної служби та соціально-педагогічного патронажу Управління освіти, молоді та спорту Лиманської міської ради Донецької області(а.с.13-17). 30.04.2021 [PERSON] було повідомлено про зміну істотних умов праці, а саме про те, що у зв`язку із внесеними змінами Постановою КМУ від 29.07.2020 № 672 «Деякі питання професійного розвитку педагогічних працівників» до Постанови КМУ від 14.04.1997 № 346 «Про затвердження Порядку надання щорічної основної відпустки тривалістю до 56 календарних днів керівним працівникам закладів та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічним, науково-педагогічним працівникам та науковим працівникам», тривалість її відпустки з 2021 року складатиме 24 календарні дні.(а.с. 22) 14.06.2021 позивачка звернулася до начальника Управління освіти, молоді та спорту Лиманської міської ради Донецької області із заявою про надання основної щорічної відпустки тривалістю 24 календарних дні з 05.07.2021 по 28.07.2021 та додаткової оплачуваної відпустки згідно колективного договору терміном 7 календарних днів з 29.07.2021 по 04.08.2021 (а.с.35). Відповідно до наказу начальника Управління освіти, молоді та спорту Лиманської міської ради Донецької області від 14.06.2021 № 151-К/тм позивачці надано основну щорічну відпустку терміном 24 календарні дні з 05.07.2021 по 28.07.2021 та додаткову оплачувану відпустку згідно колективного договору терміном 7 календарних днів з 29.07.2021 по 04.08.2021(а.с. 36). Так, у статті 24 Загальної декларації прав людини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948, проголошено, що кожна людина має право на відпочинок і дозвілля, включаючи право на розумне обмеження робочого дня та на оплачувану періодичну відпустку. Врегульовується питання часу відпочинку зокрема і Міжнародним пактом про економічні, соціальні і культурні права. Зокрема у статті 7 Пакту зафіксоване право на відпочинок, дозвілля і розумне обмеження робочого часу та оплачувану періодичну відпустку, так само, як і на винагороду за працю у святкові дні. Відповідно до ст. 45 Конституції України кожен, хто працює, має право на відпочинок. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час. Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом. Частинами 1, 3 статті 75 КЗпП України встановлено, що щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору. Для деяких категорій працівників законодавством України може бути передбачена інша тривалість щорічної основної відпустки. При цьому тривалість їх відпустки не може бути меншою за передбачену частиною першою цієї статті. Згідно з ч. 6 ст. 6 ЗУ «Про відпустки» керівним працівникам навчальних закладів та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічним, науково-педагогічним працівникам та науковим працівникам надається щорічна основна відпустка тривалістю до 56 календарних днів у порядку, затверджуваному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до «Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників», затвердженого постановою КМУ від 14.06.2000 № 963 посада завідувача навчально-методичного кабінету належить до посад педагогічних працівників. Отже, вказаними нормами закону визначено право завідувача навчально-методичного кабінету практичної психології і соціальної роботи психологічної служби та соціально-педагогічного патронажу на щорічну основну відпустку тривалістю до 56 календарних днів. Постановою КМУ від 14.04.1997 № 346 затверджено «Порядок надання щорічної основної відпустки тривалістю до 56 календарних днів керівним працівникам закладів та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічним, науково-педагогічним працівникам та науковим працівникам». Вказаним Порядком передбачено тривалість щорічної основної відпустки, яка відповідає кожній педагогічній посаді. Так, зазначеним Порядком в редакції, що діяла до 01.09.2020, була передбачена відпустка завідувача навчально-методичного кабінету тривалістю 42 календарних дня. Постановою КМУ від 29.07.2020 № 672 «Деякі питання професійного розвитку педагогічних працівників» внесено зміни до вказаного Порядку, в наслідок чого на теперішній час, так само як і на день звернення позивачки із заявою про надання їй щорічної основної відпустки 14.06.2021, посада завідувача навчально-методичного кабінету в зазначеному переліку відсутня, тривалість щорічної основної відпуски для вказаної посади не визначена. Проте, на думку суду, невнесення посади позивачки до Порядку надання щорічної основної відпустки тривалістю до 56 календарних днів керівним працівникам закладів та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічним, науково-педагогічним працівникам та науковим працівникам не може бути підставою для скасування права позивачки на отримання щорічної основної відпустки тривалістю до 56 календарних днів, оскільки її право на подовжену відпустку визначено ч. 6 ст. 6 ЗУ «Про відпустки». Отже, з 01.09.2020 існує прогалина у регулюванні порядку надання щорічної основної відпустки тривалістю до 56 календарних днів завідувачу навчально-методичного кабінету. Відповідно до ст. 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Суд погоджується з доводами позивачки щодо можливості застосування аналогії закону, застосувавши розділ 5 Додатку до Порядку надання щорічної основної відпустки тривалістю до 56 календарних днів керівним працівникам закладів та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічним, науково-педагогічним працівникам та науковим працівникам, який визначає тривалість щорічної основної відпустки директора, консультанта, психолога центру професійного розвитку педагогічних працівників центрів професійного розвитку педагогічних працівників тривалістю 42 календарних дні. Відповідно до п. 7 «Положення про центр професійного розвитку педагогічних працівників», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2020 № 672, основними завданнями центру є сприяння професійному розвитку педагогічних працівників, їх психологічна підтримка та консультування. В той же час, відповідно до «Положення про психологічну службу у системі освіти України», затвердженого наказом Міністерства освіти і науки від 22.05.2018 №509, метою діяльності психологічної служби є сприяння створенню умов для соціального та інтелектуального розвитку здобувачів освіти, охорони психічного здоров`я, надання психологічної та соціально-педагогічної підтримки всім учасникам освітнього процесу відповідно до цілей та завдань системи освіти. 0Оскільки учасниками освітнього процесу є в тому числі і педагогічні працівники, суд відхиляє заперечення представника відповідача, щодо неможливості застосування аналогії закону в цьому випадку. Отже, на думку суду, [PERSON] має право на щорічну основну відпустку тривалістю 42 календарні дні. Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, проте згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») неправильна юридична кваліфікація позивачем і відповідачами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. В своїй позовній заяві [PERSON] висуває вимоги щодо визначення права на щорічну основну подовжену оплачувану відпустку, відновлення становища, яке існувало до порушення її права на щорічну основну подовжену відпуску, тобто до 05.07.2021, надання недоданої частини щорічної основної подовженої відпустки тривалістю 18 днів, визнання незаконними дій Управління освіти, молоді та спорту Лиманської міської ради Донецької області щодо позбавлення законного права позивачки на подовжену основну щорічну оплачувану відпустку. Проте судом встановлено, що із заявою про надання щорічної основної відпустки тривалістю 42 календарних дня позивачка до Управління освіти, молоді та спорту Лиманської міської ради Донецької області не зверталася. Водночас право позивачки на щорічну основну відпустку тривалістю 42 календарних дня відповідачем не визнається. З урахуванням вищенаведеного, приймаючи до уваги обставини справи та зміст позовних вимог, найбільш ефективним способом поновлення порушеного права [PERSON] є визнання її права на щорічну основну відпустку тривалістю 42 календарних дня. Інші вимоги позивачки задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. П. 36 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 визначено, якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Враховуючи наведене з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 454,00грн.(908,00грн./2). На підставі викладеного,

Outcome: partial