Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , у якому заявила вимоги розірвати укладений між сторонами шлюб, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини його щомісячного заробітку. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сторони перебувають у шлюбі, від шлюбу мають дочку, на даний час проживають окремо, спільне господарство не ведуть, між ними відсутнє взаєморозуміння, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини у достатньому розмірі не надає. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, у якому зазначила про повне підтримання позовних вимог. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі та з викладених у позові підстав просив суд його задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, пояснивши, що не заперечує проти розірвання між сторонами шлюбу та стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини свого щомісячного заробітку. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. При цьому суд встановив та врахував наступне. Судом встановлено, що сторони з 07 серпня 2004 року перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане відділом РАЦС Балаклавського районного управління юстиції у м.Севастополі. У шлюбі народилась дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 24.03.2008 відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області. З пояснень учасників процесу судом встановлено і ніким не оспорюється, що на момент розгляду справи сторони проживають окремо, а неповнолітня дитина сторін проживає разом з матір`ю. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивач просить позов задовольнити, розірвавши шлюб, вказує на неможливість його збереження, а відповідач вимогу про розірвання шлюбу визнає, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати, оскільки зі змісту позову та пояснень відповідача вбачається, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що дитина сторін [PERSON] , [INFO] , крім загальноосвітньої школи, додатково відвідує спортивну секцію та музичну школу, що сприяє розвитку здібностей дитини та зумовлює систематичну витрату коштів, на підтвердження чого стороною позивача суду надано відповідні довідки, інших утриманців сторони не мають, беручи до уваги задовільний стан здоров`я платника та одержувача аліментів, їх працевлаштованість, а також беручи до уваги визнання відповідачем позову в частині розміру аліментів на утримання дитини, суд приходить до висновку про необхідність і достатність визначення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сторін, що підлягатимуть стягненню з її батька, у розмірі 1/3 частини його щомісячного заробітку. Відповідно до ст.191 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом починаючи з дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене,

Outcome: approved