Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~Приморського районного\~суду м.\~Одеси з\~позовом до Національного університету «Одеська морська академія», начальника інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», в якому просить визнати незаконними дії начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" щодо звільнення [PERSON] ; скасувати пункт 5 наказу начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" (по стройовій частині) від 30.09.2021 року № 189; зобов`язати начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" поновити позивача [PERSON] на попередній роботі. Позовні вимоги вмотивовані тим, що пунктом 5 наказу начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" (по стройовій частині) від 30.09.2021 року № 189, працівника Збройних Сил України, [PERSON] , старшого наукового співробітника науково-дослідного відділу розвитку морських озброєнь науково-дослідного управління розвитку озброєння та військової техніки Військово-Морських Сил Науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» було звільнено з роботи відповідно до частини першої статті 40 КЗпП України (зміни в організації виробництва і праці). Позивач зазначає, що насправді ніяких змін в організації виробництва і праці не відбулося, а його заява від 29.09.2021 року про те, що він не заперечує проти свого звільнення, написана позивачем під психологічним тиском. Ухвалою суду від 04.11.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк на усунення недоліків. Після усунення недоліків, ухвалою суду від 15.11.2021 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 09.12.2021 року. 09.12.2021 року у зв`язку з неявкою відповідача, розгляд справи відкладено на 02.02.2022 року. У судовому засідання 02.02.2022 року представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача, який повідомлений про час, дату і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, будь-яких клопотань чи заяв стосовно відкладення розгляду справи не надав. Суд продовжив розгляд справи з заочному провадженні. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно контракту від 05.04.2019 року, [PERSON] був призначений на посаду старшого наукового співробітника науково-дослідного відділу розвитку морських озброєнь в Інституті Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія". Контракт укладено строком на п`ять років (п. 6.5 Контракту). Підставою для розірвання контракту зазначено умови, передбачені ст.ст. 40,41 КЗпП України (п.п. 6.2.3 Контракту). 10.08.2021 року [PERSON] був ознайомлений з попередженням від 30.07.2021 року за підписом керівника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія", з тексту якого вбачається, що підрозділ, в якому позивач проходить військову службу буде переведено на новий штат. В новому штаті посада, на якій позивач перебуває, не передбачається. Також, в Попередженні зазначено, що у разі відсутності рівнозначних посад позивача буде призначено на нижчу посаду (не більше, як на один ступінь, чи, за згодою, більше ніж на один ступінь), а в разі не прийняття керівним складом Збройних Сил України та Міністерства оборони України позитивного рішення щодо призначення (перепризначення) позивача на одну з посад відповідно до основної або спорідненої спеціальності та відповідного рівня військової освіти, які будуть введені відповідно до нового штату, позивача буде звільнено на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України. Згідно заяви [PERSON] від 29.09.2021 року на ім`я начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія", заявник не заперечує проти звільнення з займаної посади у зв`язку зі скороченням посади раніше 2-х місячного строку з 30.09.2021 року. Згідно пункту 5 наказу начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" (по стройовій частині) від 30.09.2021 року № 189, працівника Збройних Сил України, [PERSON] , старшого наукового співробітника науково-дослідного відділу розвитку морських озброєнь науково-дослідного управління розвитку озброєння та військової техніки Військово-Морських Сил Науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» було звільнено з роботи відповідно до частини першої статті 40 КЗпП України (зміни в організації виробництва і праці). 10.11.2021 року позивачеві була перерахована заробітна плата у сумі 12361,88 грн. на його картковий рахунок у АК КБ «Приватбанк», отримання якої позивачем підтверджено у судовому засідання його представником. Відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Також, відповідно до положень ст. 40 КЗпП України, звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Відповідно до ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Отже, суд вбачає, що відповідач: належним чином попередивши позивача про зміни в організації виробництва і праці; отримавши від позивача погодження на його звільнення з 30.09.2021 року; виплативши позивачеві відповідну суму заробітної плати, яку позивач отримав без заперечень, тим самим дотримався встановлених законом вимог щодо звільнення працівника відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України. Суд враховує, що відповідно до ст.ст. 76-81 ЦПК України, на підтвердження обставин, якими сторони обгрунтовують свої вимоги чи заперечення, вони повинні надати суду належні, достатні, достовірні та допустимі докази. Позивач посилається на те, що його посада, після зазначених змін в організації виробництва і праці, збереглась, а його заява від 29.09.2021 року написана під тиском. Однак, будь-яких відповідних доказів на підтвердження цих обставин, позивач суду не надає. За таких обставин, суд доходить висновку про необгрунтованість позову [PERSON] та залишає його без задоволення.

Outcome: dismissed