Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що він позичив відповідачу 15.11.2018 року грошові кошти в розмірі 24777 грн. 00 коп., котрі повинен був повернути 15.07.2019 року, але незважаючи на обов`язок повернути кошти його не виконує, кошти не повертає. На підтвердження, при фактичному одержанні вказаної суми, позичальником надано договір позики від 15.11.2018 року на суму 24777,00 грн. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 24777 грн. 00 коп. та понесені судові витрати у розмірі 3908 грн. 00 коп. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Позивач надіслав на адресу суду заяву з клопотанням розглянути справу без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, судову повістку не отримував, оскільки не проживає в зареєстрованому місці проживання, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є таким, що належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву не надіслав. Тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України, проти чого позивач не заперечував. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) у власність другій стороні (позичальнику) передає грошові кошти або інші речі, визнані родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку саму ж кількість речей того ж роду та такої якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передавання грошей та його укладення у належній формі підтверджено наявністю договору позики. Факт укладення між сторонами договору позики грошових коштів підтверджується оглянутою в судовому засіданні копією договору позики від 15.11.2018 року, який було укладено між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Згідно положень пунктів 1 та 2 даного договору, [PERSON] позичив, а [PERSON] взяв у борг грошову суму у розмірі 24777 грн. 07 коп., що в еквіваленті складає 890 доларів США по курсу продажу Національного Банку України станом на дату 15.11.2018 року, без нарахування відсотків, та зобов`язується повернути її до п`ятнадцятого липня дві тисячі дев`ятнадцятого року. Змінення суми та строків договору можливе за згодою сторін. В разі зміни курсу продажу долара США, встановленому Національним Банком України, сума договору у гривні підлягає корегуванню пропорційно зміни цього курсу без додаткового погодження сторін. [PERSON] засвідчив, що гроші у розмірі 24777 грн. 07 коп., що в еквіваленті складає 890 доларів США по курсу продажу Національного Банку України станом на дату 15.11.2018 року, він отримав від позикодавця повністю до укладення цього договору. Вказаний договір є борговим документом, що підтверджує укладення договору позики (ч. 1 ст. 207, ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Стаття 1049 ЦК України встановлює обов`язок позичальника повернути позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставина, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем не було надано суду жодного доказу на підтвердження повного виконання взятих на себе зобов`язань по поверненню отриманих від позивача коштів. За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Outcome: approved