Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство «Теплові Мережі Роганської Селищної Ради» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитті комунальні послуги централізованого опалення, в якій просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства «Теплові Мережі Роганської Селищної Ради» суму заборгованості за спожиті комунальні послуги з централізованого опалення за період з 25 жовтня 2017 року по 01 січня 2021 року включно в розмірі 18 823, 37 грн. Вирішити питання щодо розподілу судових витрат по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 25 жовтня 2017 року споживачі комунальних послуг централізованого опалення КП «ТМРСР», що підтверджується наступними доказами: відомостями нарахування та оплат за послуги теплопостачання по о / р № [NUMBER] , відкритим на ім`я [PERSON] , актами підключення та відключення будинку [ADDRESS] до мереж централізованого опалення за період з 25 жовтня 2017 року по 01 січня 2021 року, рішенням ХІV сесії VIII скликання Роганської селищної ради від 20 жовтня 2017 року про визнання комунального підприємства «Теплові мережі Роганської селищної ради» виконавцем послуг з центрального опалення та з централізованого постачання холодної води та послуг водовідведення (з використанням внутрішньо - будинкових мереж) для об`єктів усіх форм власності. Надання власнику житла послуг з централізованого опалення та відкриття на його особового рахунку, а на споживача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених ЗУ «Про житлово - комунальні послуги». В порушення п.18 Постанови КМУ від 21.07.2005 №630 та ст.ст.67,68 ЖК України УРСР відповідачі не проводили оплату за надані їм комунальні послуги, у зв`язку з чим виникла заборгованість за спожиті комунальні послуги з централізованого опалення за період з 25 жовтня 2017 по 01 січня 2021 у розмірі 18 823, 37 грн. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 квітня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду надана заява за підписом представника позивача за довіреністю Хомича О.П. про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про день час та місце якого повідомлялись належним чином причини неявки суду не повідомили. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився надав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, проти позовних вимог заперечує вважаючи нарахування позивача невірними. Відзив на позов і докази на заперечення позовних вимог відповідачами суду не надавалось. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідачі є користувачем послуг теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Теплові мережі Роганської селищної ради» №40 від 06 січня 2021 року та довідкою начальнику ЖЕУ «Докучаївське» від 01 липня 2019 року, зі змісту якої вбачається, що за вказаною адресою зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] (чоловік [PERSON] ), [PERSON] (син [PERSON] ) Згідно розпорядження Харківської обласної державної адміністрації № 393 від 11 серпня 2017 року КП «Теплові мережі Роганської селищної ради» видано відповідну ліцензію. Рішенням XIV сесії VIII скликання Роганської селищної ради від 20 жовтня 2017, визнано КП «Теплові мережі Роганської селищної ради» виконавцем послуг з центрального постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем) для об`єктів усіх форм власності. Рішенням XIІІ сесії VIII скликання Роганської селищної ради Харківського району Харківської області від 07 вересня 2017 року, затверджено з 01 серпня 2017 року тимчасові тарифи до затвердження нових у встановленому законом порядку (до початку опалювального сезону) для комунального підприємства «Теплові мережі Роганської селищної ради» в розмірі з 01 серпня 2017 для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1595,03 грн./Гкал, без будинкових та квартирних приладів обліку 45.91 грн на 1кв.м опалювальної площі (з ПДВ). У відповідності до тарифів, затверджених рішенням Роганської селищної ради від 28 листопада 2018, з 01 грудня 2018 для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії-1653грн./Гкал, без будинкових та квартирних приладів обліку 53грн. на 1кв.м опалювальної площі (з ПДВ). Відповідно до зазначених тарифів позивачем нараховано відповідачам заборгованість за спожиті комунальні послуги з централізованого опалення за період з 25 жовтня 2017 по 01 січня 2021 у розмірі 18 823, 37 грн, що підтверджується відомостями нарахувань та оплат за послуги з теплопостачання. Позивачем на підтвердження надання послуг з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] надані акти про включення та відключення об`єкту теплопостачання, а саме: акт № 55 від 25.10.2017 року, акт №24 від 10.04.2018, акт № 55 від 23.10.2018, акт № 24 від 01.04.2019, акт № 55 від 04.11.2019, акт № 24 від 01.04.2020. Отже, судом встановлено, що відповідачі є користувачем послуг теплопостачання за адресою: [ADDRESS] . Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Спірні правовідносини виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються, зокрема, Законом України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон). Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник (частина друга статті 19 Закону). Власником Закон визначає фізичну або юридичну особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку (абзац сьомий частини першої статті 1 Закону). А споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу (абзац чотирнадцятий частини першої статті 1 Закону). Відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (частина перша статті 19 Закону). За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України). Договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою (частина перша статті 29 Закону). Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону). Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири відповідача свідчить про виконання послуг позивачем. Отже, позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі теплопостачання. Зазначене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду України, викладеними у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1706цс15. Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» зняття показань вузлів комерційного обліку щомісяця здійснюється виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, у присутності споживача або його представника (представника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управителя багатоквартирного будинку), якщо інше не передбачено договором. Зняття показань вузлів розподільного обліку, а також приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюється споживачами, якщо інше не передбачено договором. Пунктом 12 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005, регламентовано порядок здійснення нарахувань за теплову енергію, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії. У зв`язку з встановленням у будинку, в якому мешкає відповідач, засобів обліку та відсутності утеплення місць загального користування, плата за послуги з теплопостачання нараховується на підставі будинкового засобу обліку теплової енергії. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, який проведеного на підставі рішень Роганської селищної ради від 07 вересня 2017 та від 28 листопада 2018 та з яким погоджується суд, останнім нараховано заборгованість, що утворилась за відповідачами за спожиті комунальні послуги з централізованого опалення за період з 25 жовтня 2017 року по 01 січня 2021 року у розмірі 18 823, 37 гривень. Із вказаного розрахунку вбачається, що відповідачам нарахована заборгованість за послуги теплопостачання у розмірі 18 823, 37 грн., з яких частково була сплачена заборгованість у розмірі 35 000, 00 грн. Отже, залишок заборгованості становить 18 823, 37 грн. Відповідно до частини 1 статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Згідно з частиною 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Рішення щодо встановлення тарифів на теплопостачання, з якими не погоджується відповідач [PERSON] , не оскаржувалось останнім та іншими відповідачами, а тому є обов`язковими до виконання. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України) . Враховуючи вищевикладене, суд не бере до уваги посилання відповідача [PERSON] на те, що позивачем невірно нараховується плата за послуги теплопостачання, оскільки позивачем не нараховується плата за теплопостачання квартирам, які обладнанні в будинку в якому він проживає індивідуальними (автономними) системами опалення, а саме не проводять розподіл теплової енергії на опалення місць загального користування, витрат на функціонування внутрішньої системи опалення та витрат від транзиту теплопостачання є необґрунтованими, оскільки не підтверджені жодними доказами. Згідно Листа КП «Харківські теплові мережі» від 07 вересня 2021 №995 [PERSON] , роз`яснено щодо нарахування за послуги з централізованого теплопостачання у випадку встановлення будинкового засобу обліку теплової енергії. Отже, за послуги теплопостачання споживачі сплачують згідно з показниками лічильника, обсяг спожитої теплової енергії розподіляється між мешканцями пропорційно опалювальної площі квартир. Загальна площа дома - 1353, 6 м 2, опалювальна площа квартири відповідачів -103, 0 м2, тобто наприклад: за лютий 2021 року згідно з показниками будинкового лічильника було спожито 34 0617 Гкал. Після розподілу між мешканцями пропорційно опалювальної площі усіх квартир відповідачу було нараховано 2 5919 Гкал. Відповідно діючого тарифу 1 653, 00 грн сума нарахувань склала 4 284, 41 грн. Тобто відповідачам нараховується оплата за послугу тільки за опалювальну площу їх квартири -103, 0 м2, нарахування за опалювання місць загального користування згідно Методики, затвердженої Наказом Міністерства ЖКГ від 22 листопада 2018 року не застосовується. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідачем [PERSON] не спростовано розрахунки позивача, не надано власних розрахунків по сплаті за надані послуги теплопостачання, які він вважає вірними. Правом надання зазначених доказів відповідач не скористався, у той час, як судом було надано достатньо часу для надання таких доказів. З урахуванням зазначеного, судом встановлено, що позивач є виконавцем послуг з теплопостачання, які надає до квартири відповідачів, останні від централізованого опалення у встановленому законом порядку не відключались, є споживачами та отримують вказані послуги, між тим не виконують зобов`язання щодо їх сплати, у зв`язку з чим мають заборгованість за період з 25 жовтня 2017 року по 01 січня 2021 року у розмірі 18 823, 37 гривень. Плата за послуги з теплопостачання нараховувалася відповідачам правомірно, належних та допустимих доказів щодо оскарження за спірний період встановлених тарифів за надання послуг з теплопостачання або скарг щодо їх якості відповідачами до суду не надано. Отже, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги з теплопостачання. На підставі викладеного,

Outcome: approved