Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] помер їхній батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) реформованого КСП «ім.Щорса», що знаходиться на території Радицької сільської ради Хорошівського району Житомирської області. Згідно державного акту на право колективної власності на землю КСП «ім. Щорса» села Радичі, серії ЖТ №13-12-0001 від 25 грудня 1995 року, в списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства за №170 рахується [PERSON] , водночас інформація щодо видачі сертифіката або Державного акту на право на земельну частку (пай) [PERSON] відсутня. Спадщину [PERSON] , прийняли по 1/4 частці дружина - [PERSON] та вони шляхом спільного проживання та реєстрації на день смерті за однією адресою: [ADDRESS] , але не оформили, належним чином, своїх спадкових прав. [INFO] померла їхня мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на право на 1/4 частини земельної частки (паю) реформованого КСП «ім. Щорса», що знаходиться на території Радицької сільської ради Хорошівського району Житомирської області, яку остання успадкувала від свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , але не оформили, належним чином, своїх спадкових справ. Спадщину після смерті [PERSON] позивачі прийняли по 1/3 частині шляхом спільного проживання та реєстрації на день смерті за однією адресою зі спадкодавцем. 1 листопада 2021 року вони зверталися до приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу щодо надання роз`яснення по оформленню спадкових прав після смерті батька та матері, на що отримали відповідь про відмову у видачі їм свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) реформованого КСП «ім. Щорса», що знаходиться на території Радицької сільської ради Хорошівського району Житомирської області, а тому вони змушені звернутися до суду. Позивачі просять визнати за ними право в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] по 1/4 частці та після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , по 1/3 частці на земельну частку (пай) КСП «ім. Щорса», в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Радицької сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 20 грудня 2021 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання. У судове засідання позивачі не з`явилися, в своїй позовній заяві просять справу розглянути без їх участі. Представник відповідача, Хорошівської селищної ради, в судове засідання не з`явився, селищний голова подав до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності представника селищної ради за наявними документами, зазначив що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] є дружиною [PERSON] . Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] та копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] і серії [NUMBER] слідує, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідок відділу у Хорошівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №97-6-0.23-97/170-21 від 29.03.2021 року та №211/431-21 від 25.11.2021 року [PERSON] рахується у списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства «ім.Щорса» с.Радичі за №170, дані про видачу сертифіката на право на земельну частку (пай) та видачу державного акта відсутні, розмір земельної частки (паю) реформованого КСП «Щорса» на момент розпаювання становив 3,42 умовних кадастрових гектарів. Згідно довідки виконавчого комітету Хорошівської селищної ради №162 від 18.11.2021 року [PERSON] , який помер [INFO] , проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день його смерті та за вказаною адресою на протязі шести місяців після смерті були зареєстровані та проживали його дружина, яка померла [INFO] та діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , однак не оформити своїх спадкових прав. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Із витягів про реєстрацію в спадковому реєстрі №67086906, №67086933 та №67086980 від 01.11.2021 року після смерті [PERSON] заведено спадкову справу №340/2121 спадкоємцями на її майно згідно витягу є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.11.2021 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] прийняли частину спадщини після смерті [PERSON] , а саме право на земельну частку (пай) КСП «ім.Щорса» с.Радичі, розміром 3,42 умовних кадастрових гектара, що належало спадкодавцю на підставі сертифіката серії ЖТ №0179165 виданого Володарсько - Волинською районною державною адміністрацією 28.03.1997 року. Відповідно до довідки виконавчого комітету Хорошівської селищної ради №163 від 18.11.2021 року [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею на день її смерті та за вказаною адресою на протязі шести місяців після смерті були зареєстровані та проживали її діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно відповіді приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. №1069 від 01.11.2021 року, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] , оскільки оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно - право на земельну частку (пай) КСП «ім.Щорса» с.Радичі Володарсько - Волинського району Житомирської області не було подано до нотаріальної контори та рекомендовано звернутись з позовом до суду. Згідно пунктів 1, 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року) цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Таким чином, оскільки спадкодавці [PERSON] помер [INFO] та [PERSON] , померла [INFO] , то судом, відповідно, застосовуються положення Цивільного Кодексу УРСР (в редакції 1963 року), які діяли на час смерті спадкодавця. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Статтею 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкодавець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Як убачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до ч.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Таким чином, приймаючи до уваги, що на момент смерті [PERSON] , тобто на момент відкриття спадщини, йому належало право на земельну частку (пай) реформованого КСП «ім.Щорса» Радицької сільської ради Володарсько - Волинського (нині Хорошівського) району Житомирської області, яке прийняли в рівних частках по 1/4 дружина - [PERSON] та його діти [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , однак не оформили своїх спадкових прав, а також те, що [PERSON] померла [INFO] та після її смерті відкрилася спадщина на ј частину земельної частки (паю) реформованого КСП «ім.Щорса» Радицької сільської ради Володарсько - Волинського (нині Хорошівського) району Житомирської області, яку вона отримала у спадок після смерті [PERSON] , позивачі є спадкоємцями вказаного спадкового майна за законом після смерті [PERSON] по ј частці та після смерті [PERSON] по 1/3 частці, а тому суд вважає, що позовні вимоги є такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved