Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

Позивач 30.12.2021 звернувся до суду з позовом до відповідачів про встановлення батьківства. В обгрунтування позову вказує, що він із [PERSON] у 2015 році проживали однією сім`єю у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрацію шлюбу. Від спільних відносин у них народився син [PERSON] , [INFO] . Проте запис про батька дитини у Книзі реєстрації народження був проведений за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові дитини записано за її вказівкою, тобто відповідно до ст.135 СК України. [INFO] мати дитини [PERSON] померла, тому встановити батьківство за спільною заявою матері та батька неможливо. Вказане і слугувало підставою для звернення позивача до суду. 04.01.2022 ухвалою судді відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Представник позивача - адвокат Ткаченко С.В. та позивач [PERSON] подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали заяви про визнання позову та вказали про розгляд справи у їх відсутність. Представник третьої особи Шевченківського відділі ДРАЦС у м.Полтаві в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутність представника. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено можливість суду за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у випадку визнання відповідачем позову. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого 02.10.2015 Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, батьками [PERSON] , [INFO] є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.7). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] , [INFO] , встановлено, що відомості про батька [PERSON] записані згідно з ч.1 ст.135 СК України (а.с.8). Як вбачається із копії свідоцтва про смерть від 01.12.2021 мати дитини [PERSON] померла [INFO] (а.с.9). Відповідно до статті 125 CК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно із ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Статтею 130 СК України передбачено, що заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до п.п. 3, 5, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. При зверненні до суду особи, на утриманні якої перебуває дитина і яка не є опікуном (піклувальником), або чоловіка, котрий не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, яка (матір) померла для захисту інтересів дитини до участі у справі необхідно залучити орган опіки та піклування. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок по застосуванню статті 130 СК України та вказано, що «закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України». На обгрунтування позову позивачем подано висновок експертного дослідження № ЕД-19/117-21/15304-БД від 21.12.2021 Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру за результатами молекулярно-генетичного дослідження якого встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] є біологічна спорідненість, ймовірність даної події складає 99,9996612321928% (а.с.19-21). Отже, аналіз вказаних норм права в сукупності із дослідженими судом доказами, дає підстави дійти до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання [PERSON] рідним батьком [PERSON] . Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні» (затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5) пункту 20 глави 1 розділу ІІІ - при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Отже, враховуючи, що запис про батька [PERSON] , вчинено у відповідності до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, що підтверджується оглянутим в суді витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, то позовні вимоги в частині внесення змін до актового запису про народження дитини також підлягають задоволенню. Таким чином, позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved