Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 24.11.2021 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення додаткових витрат. Позовна заява обґрунтована тим, що позивач [PERSON] з 2007 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 03.10.2014, від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач вказував, що [PERSON] , 2009 року народження, проживає з ним, є дитиною з інвалідністю, потребує постійного лікування, своєчасного оздоровлення та належного харчування. В поданій до суду позовній заяві [PERSON] просив стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до досягнення повноліття. Також просив стягнути аліменти як батькові дитини, з якою проживає дитина з інвалідністю в сумі 1500 грн. щомісячно. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 24.11.2021 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про дату, час та місце розгляду. Відповідач [PERSON] 16.12.2021 подала до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що після розірвання шлюбу за спільною домовленістю між сторонами по справі, дитина проживала з відповідачем, навесні 2021 року вирішити, що дитині буде краще проживати з батьком. Зазначала, що в 2018 році перенесла складну операцію, з 25.03.2019 їй встановлено ІІІ групу інвалідності. Відповідач посилалася на те, що регулярно спілкується з сином, приймає участь в його вихованні. [PERSON] в поданому до суду відзиву на позовну заяву вказувала, що на фоні наявного тяжкого захворювання стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку становитиме для неї надмірне фінансове навантаження. Просила позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з неї на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку щомісячно, в задоволені решти вимог - відмовити. [PERSON] 02.02.2022 подано відповідь на відзив, де позивач посилався на незадовільний стан здоров`я, встановлення йому 2 групи інвалідності. Зазначив, що наполягає на визначенні розміру аліментів саме в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача. Позовні вимоги про стягнення 1500 грн як батькові дитини інваліда просив не розглядати, зазначивши, що відмовляється від них. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав подану до суду позовну заяву та просив стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Відповідач в судовому засіданні просила суд стягнути аліменти в розмірі 1/8 частини всіх видів її заробітку. Обґрунтовувала свої заперечення незадовільним станом здоров`я та скрутним матеріальним становищем. Суд, заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 28.04.2007 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 03.10.2014 в справі № 552/5971/14-ц, яке вступило в законну силу. Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради від 09.11.2021 № 316 визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . Малолітній [PERSON] , 2009 року народження, проживає разом з позивачем [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Статтею 183 СК України передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Фактично в поданій до суду позовній заяві позивач просить визначити розмір аліментів в частці від доходів відповідача. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до норм ст. 182 СК України судом враховується стан здоров`я відповідача, яка мала захворювання, є особою з інвалідністю 3 групи, а також стан здоров`я відповідача, який є особою з інвалідністю 2 групи. Судом також враховується стан здоров`я дитини [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом з дитинства. Також судом враховується, що відповідач працює, має стабільний заробіток, інших осіб на утриманні не має. Суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, в тому числі стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів та одержувача, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина до досягнення ним повноліття підлягають задоволенню. Суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи з 24.11.2021. Відповідно до норм ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. При вирішенні питання про стягнення з відповідача на користь позивача щомісячно по 1500 грн суд виходить з такого. Звертаючись до суду з даними позовними вимогами, [PERSON] посилався на норми ст. 185 СК України. Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. На обґрунтування позовних вимог [PERSON] не надано до суду жодних доказів щодо понесення ним додаткових витрат на дитину чи необхідності в таких витратах, відсутні відповідні чеки, документи, призначення чи інше. Статтею 88 СК України також передбачено, що якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини, передбачені ст. 88 СК України для стягнення на користь позивача [PERSON] утримання як батькові, з яким проживає дитина з інвалідністю. Тому суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги [PERSON] заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню. В поданій до суду 02.02.2022 відповіді на відзив позивач просив не розглядати вимоги про стягнення 1500 грн, зазначивши, що відмовляється від них. Разом з тим, заяв про відмову від позовних вимог в цій частині в порядку, передбаченому нормами цивільного процесуального законодавства, позивачем подано не було, тому позовні вимоги вирішуються судом по суті. Відповідно до норм ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом в розмірі 922,40 грн.

Outcome: partial