Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розміру 1/4 всіх видів доходів, але не менше 100% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, щомісячно. В обґрунтування позовної заяви позивач [PERSON] вказала, що від шлюбу з відповідачем вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від утримання доньки, матеріальної допомоги не надає, а тому позивач вирішила звернутися до суду з заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 жовтня 2021 року цивільну справу №296/8568/21 передано судді Адамовичу О.Й. Ухвалою суду від 24 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Вказали, що на підставі рішення суду уже стягуються аліменти на двох старших дітей у розмірі 1/3 всіх видів доходів. Позивач також вказала, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання згідно ноторіально посвідченої заяви від 23.10.2020р. щодо перерахунку на картковий рахунок позивача половини своїх доходів, а також інші зобов`язання. Позивач зазначила, що частину доходів сім`ї становить орендна плата від здачі в найм будику, який було придбано ними за рахунок виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, однак відповідач заборонив наймачам сплачувати її частину коштів, що було передбачено договором. Позивач зазначила, що сторони є внутрішньо переміщеними особами та проживають спільно в квартирі у м. Житомирі. Однак шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, в сім`ї постійні конфлікти, відповідач живе в іншій кімнаті, збереження шлюбу було обумовлене необхідністю отримати компенсацію чоловіком з урахуванням складу сім`ї. Представник позивача вказав про необхідність врахування при визначенні розміру аліментів уже раніше присуджених аліментів. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнали та просили відмовити у стягненні аліментів. Відповідач вказав, що надає кошти на утримання доньки самостійно та на виплату присуджених аліментів. Заперечив доводи позивача щодо заборони виплати їй орендних платежів. Підтвердив обставини проживання спільно з дружиною та дітьми у квартирі та вказав на спільне ведення господарства, однак підтвердив наявні конфлікти в сім`ї. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню враховуючи наступне. Судом встановлено, що 24 листопада 2006 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №898 (а.с. 11). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Також сторони мають двох синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 27 січня 2014 року у справі №278/2808/13ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] до досягнення старшою дитиною [PERSON] , [INFO] повноліття (а.с. 41-42). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини другої статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із частинами другою, третьою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18). Відповідно до частин першої, другої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивачка, звертаючись до суду із позовною заявою, просила стягнути з відповідача на утримання доньки [PERSON] - 1/4 частину всіх видів доходів відповідача, але не менше 100% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку. При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-80 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. При цьому, згідно зі статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Щодо розміру аліментів слід зазначити, що відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи. Приймаючи до уваги викладене вище, наявність конфлікту між позивачем та відповідачем, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів малолітньої [PERSON] , враховуючи вік дитини та наявні доходи сторін, зважаючи на те, що відповідачем не доведено (не надано доказів) сплати ним коштів на утримання доньки (в т.ч. на виконання нотаріально посвідченої заяви від 23.10.2020р. (а.с. 49), однак беручи до уваги доводи відповідача, щодо стягнення з нього аліментів на утримання двох дітей, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача та необхідність визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 01.10.2021р. та до досягнення нею повноліття. Суд зазначає, що призначення та стягнення аліментів на двох дітей, не може бути підставою для відмови у стягненні аліментів на третю дитину. Разом з тим, вказана обставина впливає на визначення розміру аліментів. Доводи сторін щодо виконання (не виконання) договору оренди житла не беруться судом до уваги, оскільки не мають значення для вирішення даної справи. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів - їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (частина перша стаття 192 Сімейного кодексу України). Згідно зі статтею 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід призначити з 01 жовтня 2021 року, тобто з дня пред`явлення позивачем вказаного позову. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на те, що відповідач є особою з інвалідністю 2-ї крупи, а позивач була звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів в силу закону, судовий збір відноситься на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial