Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ТОВ «Фінпром маркет» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 16770 про стягнення з неї 8016 грн. 47 коп. заборгованості за кредитним договором № 042-D/000443 від 06.12.2006 року, укладеного з ПАТ «Банк «Фінаси та Кредит», правонаступником якого є ТОВ «Фінпром маркет». На виконання вказаного виконавчого напису постановою старшого державного виконавця відділу ДВС у місті Смілі Шаблистої С.І. було відкрито виконавче провадження № 66115823. Позивач стверджує, що жодного кредитного договору з ПАТ «Банк «Фінаси та Кредит» вона не укладала, кредитні кошти не отримувала. Крім того, вказала, що нотаріусом порушено положення статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Зазначила, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог безспірності зобов`язання з порушенням строку позовної давності. Відтак, звернулась до суду з позовом та просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою від 22 вересня 2021 року суд залучив до участі в справі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Ухвалою від 24 вересня 2021 року суд забезпечив позов [PERSON] та зупинив стягнення по виконавчому провадженні № 66115823, відкритому 19.07.2021 року на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенка Євгена Михайловича , зареєстрованого в реєстрі за № 16770, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» грошових коштів у сумі 8016,47 грн. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, відзиву на позов у встановлений судом строк до суду не подав. До суду надійшла заява відповідача про урегулювання справи за участю судді. Однак, оскільки позивач категорично заперечував про таке врегулювання спору, про що направила відповідну заяву, суд не вбачає підстав для задоволення поданого клопотання. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення судової повістки. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання представника відповідача, за наявності згоди позивача, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 23 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОстапенкоМ Є.М. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 16770 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №042-D/000443 від 06 грудня 2006 року, укладеного нею з ПАТ «Банк «Фінаси та Кредит», правонаступником усіх прав і обов`язків якого є в кінцевому результаті ТОВ «Фінпром маркет». Стягнення заборгованості проводиться за період з 11 червня 2018 року по 23 вересня 2020 року. Сума заборгованості складає 8016 грн. 47 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту - 8016 грн. 47 коп. Крім того, за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» було стягнуто плату із стягувача у розмірі 50 грн. 00 коп., які стягнуто з боржника на користь стягувача. Загальну суму, що підлягає стягненню було визначено у розмірі 8066 грн. 47 коп. 11 липня 2021 року ТОВ «Фінпром маркет» звернулось до Смілянського МВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із письмовою заявою про примусове виконання цього виконавчого напису. На підставі вказаної заяви постановою старшого державного виконавця відділу ДВС у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 19 липня 2021 року було відкрито виконавче провадження № 66115823. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 наведеного Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно пункту 1.1. вказаної глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Згідно пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обгрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість бо інша відповідальність боржника перед стягувачем. Боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Звертаючись до суду з наведеним позовом однією з підстав обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що нотаріусом не було встановлено безспірності заборгованості та те, що вона не підписувала кредитного договору. З наданих суду документів неможливо встановити чи спростувати факт підпису [PERSON] кредитного договору, укладеного з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Щодо безспірності заборгованості, то згідно інформації з офіційного сайту Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на час продажу боргових зобов`язань за кредитним договором [PERSON] рахувалась заборгованість у сумі 6477,64 грн.. Крім того, наявні інформація щодо дати отримання кредиту - 06.12.2006, дати погашення кредиту - 31.12.2008 та дати закінчення строку позовної давності - 31.12.2011. Враховуючи наведене, суд вважає обґрунтованим твердження позивача щодо недоведеності безспірності заборгованості, а також вчинення виконавчого напису поза строками позовної давності. Суд враховує, що відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. З тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за №1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 (надалі - Постанова № 662) були внесені зміни до Переліку документів та було доповнено цей порядок розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, пункти 1 і 2 Постанови №662 були визнані незаконними і нечинними в наведеній частині з моменту прийняття. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. З дослідженої судом анкети-заяви, що була підписана позивачем 22 січня 2016 року вбачається, що вона складена у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення. Однак, на час виникнення спірних правовідносин законодавство не передбачало такого способу захисту прав кредитора, як вчинення нотаріусом на стягнення боргу виконавчого напису на не посвідченій нотаріально кредитній угоді, якою є анкета-заява від 22 січня 2016 року. Не передбачав такого способу захисту майнових прав кредитора і сам цей договір. Із вищезазначеного вбачається, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосував не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є доведеними та обґрунтованими, а відтак підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп., сплаченого нею за звернення до суду з позовною заявою, та 454 грн. за звернення до суду із заявою про забезпечення позову, яка була задоволена. Крім того, з відповідача на користь позивача належить стягнути 800 грн. витрат на правничу допомогу. При цьому, суд враховує, що відповідач у своїй письмовій заяві визнав, що такий розмір є меншим, аніж визначений ним яке середня вартість адвокатських послуг в аналогічних справах. Згідно з ч.7 ст. 158 ЦПК України уразі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. На підставі наведеного,

Outcome: approved