Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом у якому просить стягнути із [PERSON] грошові кошти в сумі 4 241,42 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.10.2018 року між ТДВ «СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме автомобіля «Опель», д.н.з. [NUMBER] , № [NUMBER] . 16 червня 2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу «Опель», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , в наслідок якої було пошкоджено автомобіль «Шкода», д.н.з. [NUMBER] , після чого він самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до постановою Печерського районного суду м. Києва від 19.12.2019 року, дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення [PERSON] правил дорожнього руху, також встановлено самовільне залишення відповідачем місця пригоди. Цивільно правова відповідальність [PERSON] на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована згідно полісу АМ/8181552. Позивач зазначає, що 18.11.2019 року, за зверненням ПАТ «СК «Провідна» про сплату страхового відшкодування в порядку регресу позивачем було сплачено 4 241,42 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.07.2021 року відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання (а.с. 60, 61). Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї процесуальними документами була направлена відповідачу та відповідна кореспонденція повернута до суду із відміткою про закінчення встановленого строку зберігання. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивача подав суду заяву про розгляд без участі сторони позивача, зазначив що не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 4). За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва від 27.11.2019 року у справі № 757/34024/19-п, 16.06.2019 року о 00 год. 50 хв. [PERSON] , будучи неповнолітнім та не маючи права керувати транспортними засобами, керуючи транспортним засобом «Опель», д.н.з. [NUMBER] в м. Києві на вул. Володимирський узвіз, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, здійснив зіткнення з транспортним засобом «Шкода Фабія» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , після чого поїхав з місця ДТП, чим порушив вимоги п. п. 2.1 (а), 2.3 (б), 2.10 (а), 13.1 ПДР України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаною постановою суду відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч. 2 ст. 126 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Як убачається із договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 06/6763794/2502/18 від 19.09.2018 року, станом на 16.06.2019 року автомобіль «Шкода» д.н.з. [NUMBER] був застрахований у ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» (а.с. 10). 21 червня 2019 року [PERSON] , як власник пошкодженого автомобіля «Шкода», д.н.з. [NUMBER] , звернулася до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» із заявою № 275263 про факт настання події та виплату страхового відшкодування (а.с. 11). Відповідно до рахунку на оплату № 0000000702 від 17.07.2019 року, складеного ФОП [PERSON] та розрахунку суми матеріального збитку по справі № 2300275263 від 25.07.2019 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Шкода», д.н.з. [NUMBER] , становить 8 508,35 грн. (а.с. 27, 29) Згідно страхового акту № 2300275263 від 25.07.2019 року, складеного ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», розмір страхової виплати власнику пошкодженого транспортного засобу «Шкода», д.н.з. [NUMBER] , складає 6 501,35 грн. (а.с. 30, 31) 26 липня 2019 року ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на користь ФОП [PERSON] на підставі договору № 06/6763794/2502/18, акту № 2300275262 та рахунку № 702 від 17.07.2019 року здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 6 501,35 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 028243 від 26.07.2019 року (а.с. 32). З матеріалів справи убачається, що ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» звернулося до ТДВ «СК «Альфа-Гарант», як страховика особи винної у дорожньо-транспортній пригоді, із заявою від 14.08.2019 року про відшкодування шкоди у розмірі 6 501,35 грн. в порядку регресу (а.с. 9). Відповідно до розрахунку страхового відшкодування в порядку суброгації (регресу) та страхового акту № ЦВ/19/4209, складених ТДВ «СК «Альфа-Гарант», сума страхового відшкодування становить 4 241,42 грн. (а.с. 33, 34). 19 листопада 2019 року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на підставі страхового акту № ЦВ/18/4209, договору страхування № АМ-0008181552 від 16.10.2018 року здійснено страхове відшкодування у розмірі 4 241,42 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 4527 від 19.11.2019 року (а.с. 35). З метою досудового врегулювання спору, на адресу [PERSON] позивачем направлено регресну вимогу від 15.09.2020 року про необхідність відшкодування завданої шкоди у розмірі 4 241,42 грн., проте вказана вимога залишилася без уваги з боку відповідача (а.с. 36). Відповідно до положень ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Положенням пп. «в» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Таким чином, вирішуючи даний спір, суд приймає до уваги те, що станом на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ-8181552 від 16.10.2018 року (а.с. 6) та враховуючи, що відповідач самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, тому з останнього на користь позивача слід стягнути понесені ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» витрати на відшкодування шкоди завданої ДТП з вини відповідача у розмірі 4 241,42 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений останнім в дохід держави судовий збір в сумі 2 270 грн. 00 коп. (а.с. 5). В частині заявлених вимог про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 2 500 грн., суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України) Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Встановлено, що при зверненні з даним позовом до суду між ТДВ «СК «Альфа-Гарант» та Адвокатським бюро «Грідін і Партнери» 14.05.2019 року укладено Договір про надання правничої допомоги (а.с. 42, 43). Відповідно до п. 1.1 договору, за цим Договором Адвокатське Бюро зобов`язується надавати Клієнту професійну правничу допомогу передбачену цим Договором та/або додатковими угодами, завданнями - дорученнями до цього Договору, а Клієнт зобов`язується прийняти відповідну правничу допомогу та оплатити її. В матеріалах справи міститься копія завдання-доручення № 117 від 15.04.2021 року до договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019 року; детальний розрахунок та опис робіт (наданих послуг), виконаних за договором про надання правничої допомоги від 14.05.2019 року датований 27.05.2021 року, зі змісту яких убачається, що Адвокатським бюро «Грідін і Партнери» надавалася правнича допомога по страховій справі № ЦВ/19/4209, вартість якої складає 2 500 грн., та платіжним дорученням № ID-159688 від 19.04.2021 року про перерахування позивачем на користь АО «Грідін і Партнери» коштів за Договором про надання правничої допомоги від 14.05.2019 року (а.с. 46-49) Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню 2 500 грн. витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved