Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову зазначила, що 13 листопада 2020 року о 07 год. 30 хв. сталася ДТП за участю транспортних засобів «Ford Cargo» державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та «Kia Suol» державний номер [NUMBER] , в результаті якої автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Постановою Московського районного суду міста Харкова від 16 грудня 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП. Так, цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди, - [PERSON] , була застрахована страховиком - Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.». Відповідно до цього страхового полісу встановлено страхову суму (ліміт відповідальності) на одного потерпілого у розмірі 130 000,00 гри. за шкоду, заподіяну майну. Розмір франшизи встановлений у 2 600,00 грн. 17.11.2020 року позивач звернулася за незалежною оцінкою відносно вартості шкоди завданої внаслідок ДТП. Відповідно звіту № 567/12-20 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Kia Suol» державний номер [NUMBER] , складає 40381,71 грн. Позивач звернулася з заявою до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, за результатами якої відповіді не отримала. В зв`язку з викладеним, просить суд стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» на її користь грошові кошти в сумі 40381,71 грн. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01.04.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. Відповідачем у встановлений строк та станом на момент прийняття рішення по справі не надано заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву та доказів, котрими підтверджуються заперечення проти позову. Представник третьої особи - Марченко Н.М. надала пояснення по справі, в яких зазначила, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що 13 листопада 2020 року о 07 год.30 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Ford Cargo» державний номер [NUMBER] , по вулиці Гвардійців-Широнінців в м.Харкові, в порушення п.п.13.1 ПДР України, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на транспортний засіб «Kia Suol» державний номер [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Московського районного суду м.Харкова від 16 грудня 2020 року [PERSON] визнано винним за ст.ст.124, 122-4 КУпАП за фактом скоєння ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу «Ford Cargo» державний номер [NUMBER] , тобто відповідача по справі, застраховано в ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Після ДТП позивач звернувся до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача з заявою про виплату страхової суми у зв`язку з вказаною ДТП та пошкодженням його автомобіля, однак на момент звернення до суду з позовом жодних виплат не було проведено та жодних відповідей на запити не отримано. Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст.1194 ЦК України у разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно з ч.ч.3, 7ст.102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Згідно з ч.1,2,5,6 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Разом з тим відповідно до п.22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з наданим позивачем звітом про незалежну оцінку вартості майна від 17 листопада 2020 року №567/12-20 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу без урахування фізичного зносу складає 40381,71 грн., вартість матеріального збитку складає 22476,91 грн. Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу , який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Тобто, з відповідача підлягає стягненню вартість матеріального збитку завданого позивачу з урахуванням фізичного зносу в розмірі 22476,91 грн. Крім того, вартість матеріального збитку у розмірі 22476,91 грн. розрахована з урахуванням ПДВ. За змістом вказаних норм, з урахування положень абзацу другого пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо потерпілому виплата зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, який повертається після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає податок на додану вартість, в межах суми страхового відшкодування. У разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта, які мають бути використані в процесі його ремонту, то розрахунок суми виплати на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком. Саме такий правовий висновок щодо застосування вказаних норм викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 757/22706/15-ц (провадження № 61-4507св18). Також, згідно полісу № АО 3729779 розмір франшизи становить 2600 грн. Статтею 9 Закону України Про страхування визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно зі ст. 12 цього Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Відповідно до ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У відповідності до п.12.1. ст.12 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Тобто, франшиза в будь-якому виді є елементом договору страхування, який впливає на суму виплати страхового відшкодування в сторону її зменшення та її наявність у договорі обумовлена згодою сторін. Встановлюючи розмір франшизи страхувальник фактично погоджується, що у разі настання страхового випадку визначена шкода не буде покриватися сумою франшизи. Вирішуючи питання щодо обов`язку відшкодувати суму франшизи суд виходить з того, що у відповідності до п.36.6 ст.36 Закону, саме страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Виходячи з викладеного, вартість матеріального збитку без урахування фізичного зносу, ПДВ та франшизи становить 15552 грн. 08 коп. Відповідно дост.141 ЦПК України з Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Ю.ЕС.АЙ» на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial