Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «АІА Фінанс Груп», третя особа: Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 18 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною було вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за №30392, про стягнення з позивача грошових коштів на підставі кредитного договору № 1920644 від 02.06.2019 року, укладеного між ТОВ «АІА Фінанс Груп» та [PERSON] в розмірі 25 366, 50 гривень, з яких: 2 500 (дві тисячі п`ятсот гривень) - сума кредиту; 22 866, 50 (двадцять дві тисячі вісімсот шістдесят шість гривень 50 копійок) - відсотки за користуванням кредитом. В обґрунтування своєї позиції, вказує, що в травні 2021 року року він дізнався, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни перебуває виконавче провадження№ 65289351 про стягнення з нього на користь ТОВ «АІА Фінанс Груп» боргу в розмірі 25 366, 50 гривень. Крім того, постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 29.04.2021 року приватним виконавцем Чупис Т.П. звернено стягнення на його заробітну плату. Між тим, позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з грубим порушенням вимог законодавства, без необхідної перевірки та встановлення безспірності боргу, в зв`язку з наступним. З тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за №1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Таким чином, позивач вважає, що із зазначеного вище вбачається, що приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, що зареєстрований в реєстрі за №30392, про стягнення з позивача грошових коштів на підставі кредитного договору №1920644 від 02.06.2019 року, укладеного між ТОВ «АІА Фінанс Груп» та [PERSON] в розмірі 25 366, 50 гривень, застосував нечинні на час вчинення нотаріальної дії норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі. Крім того, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності боргу, чим порушив Закон України «Про нотаріат», а саме, боржник має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку і може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис, як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Звертає увагу суду, що ним заперечується сума нарахованих відсотків по вищевказаному кредитному договору, оскільки вона є неправомірно завищеною, що свідчить про наявність спору між сторонами. Крім того, зауважує, що відповідачем під час підписання кредитного договору, позивачу для підпису було надано лише останню сторінку договору, примірник договору йому також не надавався. Також повідомляє, що згідно зі статтею 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Вчинення виконавчого напису здійснюється у порядку передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Пунктом 1.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Разом з тим, інформує, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Зважаючи на викладене вище, посилаючись на вимоги ст.ст. 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012р. №296/5, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, просить суд, - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 18.03.2021 року, що зареєстрований в реєстрі за № 30392, що вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, за яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «АІА Фінанс Груп» заборгованість в розмірі 25366,50 гривень . Крім того, просить судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 11.08.2021р. відкрито, прийнято до провадження справу та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Крім того, вирішено залучити до участі у цивільній справі № 711/5029/21 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіну Яну Вікторівну, а також приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяну Петрівну. Ухвалою суду від 11.08.2021р. у справі №711/5029/21 (провадження №2-з/711/91/21) задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову. 03.09.2021р. судом отримано від представника відповідача відзив на позов з додатком, в якому останній обґрунтував свою позицію заперечення проти позову, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Так, автор відзиву на позов вказує, що оскаржуваний у даній справі виконавчий напис нотаріуса було вчинено у зв`язку із невиконанням позивачем умов, укладеного між ним та відповідачем договору № 1920644 про надання кредиту від 02.06.2019р. Вказує, що даний договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту (далі - Оферта), що опублікована на веб-сайті credit365.ua, підписана електронним цифровим підписом відповідача 14.02.2019 р. та індивідуальної пропозиції (оферти) № 1920644 укладення договору про надання кредиту від 02.06.2019р., які акцептовані позивачем 02.06.2019р., шляхом підписання електронним підписом позивача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. З, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205, ст. 638, ст. 639 Цивільного Кодексу України), заявки позивача на отримання кредиту №1920644 від 02.06.2019 р. (далі - заявка) на обраних позивачем умовах. Після укладення договору повідомлення про його укладення було направлено на електронну пошту позивача, зазначену ним в особистому кабінеті на сайті credit365.ua - [INFO] . Зазначає, що грошові кошти у розмірі 2500,00 грн. перераховані на картковий рахунок позивача відкритий в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 02.06.2019р. Згідно з п.п.1.1., 2.1 договору, кредитодавець надав позичальнику кредит в сумі 2500,00грн. строком на 30 днів, зі встановленою платою за користування кредитом в сумі - 554,00грн. Між тим, автор відзиву акцентує увагу, що водночас позивачем у встановленому договором порядку було здійснено відтермінування строку повернення кредиту, з урахуванням якого термін для повернення кредиту та нарахованих процентів за договором до 16.07.2019 р. Тож, з урахуванням наведеного, станом на дату звернення відповідача до приватного нотаріуса (18.03.2021р.) із заявою на вчинення виконавчого напису, прострочення позивача з повернення кредиту становило 596 дні, що є меншим за встановлений законом трирічний період. Також додає, що стосується заявленого розміру заборгованості, то з метою підтвердження відповідності заявленої суми до стягнення, відповідач, окрім засвідченої ним виписки з особового рахунка за договором (із зазначенням суми заборгованості та строком її погашення), надав довідку-розрахунок про наявність непогашеної заборгованості станом на 03.03.2021р., яка свідчить не лише про належність сум, зазначених у виписці, а й про фактичне заявлення відповідачем до стягнення меншої суми до стягнення, ніж є по факту. Крім того, акцентує увагу суду, що стосується твердження позивача, яке ґрунтується на посиланні на постанову Київського апеляційного суду у справі №826/20084/14 від 22.02.2017р., і зазначає, що наведені позивачем обставини не позбавляють відповідача права стягнення заборгованості за договорами через виконавчі написи нотаріуса. Третіми особами письмові пояснення по суті позову також не надані. Ухвалою суду від 28.09.2021р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи. У матеріалах справи наявна його заява від 22.09.2021р., отримана судом 27.09.2021р., в якій він просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні у повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не з`явився, будучи неодноразово повідомленим належним чином про час, дату та місце розгляду справи. В судове засідання не з`явились треті особи, будучи повідомленими про час, дату та місце розгляду справи, у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не інформували. Враховуючи думку позивача, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що у матеріалах справи наявна індивідуальна пропозиція (оферта) №1920644 укладення договору про надання кредиту від 02.06.2019р., який укладений між ТОВ «АІА Фінанс Груп» та [PERSON] . Як вбачається з вказаного договору про наданя кредиту №1920644 від 02.06.2019р., позивач отримав кредит без конкретної споживчої мети на суму 2500грн.00коп. на умовах повернення кредитодавцю суми кредиту та сплати нарахованих процентів (п.1.1 договору). Граничний строк поверненя кредиту і плати за користування кредитом - 30 днів, плата за користування кредитом становить - 554,00грн.; реальна процентна ставка за кредитом - 270%; очікувана сукупна вартість кредиту (плата за користування +кредит) становить 3054,00грн.(п.1.1. договору). Договір укладається за погодженою заявкою позичальника (п.2.1 договору). Обов`язки сторін щодо виконання умов, зазначених у договорі та заявці позичальника, виникають з моменту перерахування кредитодавцем грошових коштів у сумі кредиту згідно заявки на рахунок позичальника (п.2.3 договору). Розрахунки за договором проводяться виключно у безготівковій формі (п.2.4 договору).Плата за користування кредитом нараховується на суму кредиту в день його отримання в повному розмірі. Періодичних платежів у договорі не передбачено (п.2.8 договору). Позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом, визначені згідно п.2.8 договору, в останній день користування кредитом (п.2.9 договору). Процентна ставка за договором є змінною. Починаючи з другого дня за останім днем строку користування кредитом плата за користування кредитом збільшується наступним чином: процентна ставка за користування кредитом нараховується щоденно і становит 1,5% від суми отриманого позичальником кредиту за кожен день з моменту закінчення строку користування, до моменту фактичного повернення кредиту. Обов`язок сплати процентів згідно даного пункту договору виникає у позичальника в день, наступний за днем їх нарахування (п.2.10 договору). Крім того, відповідно до п.1 Розділу IV договору, передбачено у випадку прострочення строків повернення кредиту позичальник має право укласти з кредитодавцем угоду про відтермінування повернення кредиту за умови сплати комісії за відтермінування строку повернення кредиту. Розмір комісії вказано у п.1 Розділу 4 договору. Разом з тим, п.1 Розділу V договору, передбачено, що позичальники, які мають грошові зобов`язання перед кредитодавцем за договорами про надання кредиту, укладеними не на умовах оферти, і за яким грошові зобов`язання позичальника не погашені в повному обсязі, мають право продовжити строк повернення кредиту за таким договором на умовах даного розділу Оферти, з врахуванням встановленого розміру комісії (п.2 Розділу V договору). Укладений сторонами договір діє протягом 10 років. Укладений сторонами договір припиняється у разі закінченя строку на який його було укладено - з дня закінченя такого строку; повного погашеня грошових зобов`язань позичальника за договором; інших випадках (Розділ.7 договору). Також з матеріалів справи вбачається, що позивачу було відповідачем надіслано повідомлення про укладення договору про надання кредиту, так як [PERSON] прийняв (акцептував) умови Пропозиції (оферти) укладеня договору про наданя кредиту на сайті credit365.ua. Варто зазначити, що відповідно до Реєстру платежів клієнта ( [PERSON] ) станом на 03.03.2021р. за договором про надання кредиту №1920644 від 02.06.2019р. останній сплатив: 03.07.2019р. - 250,00грн., а також 12.07.2019р. - 250,00грн.; спосіб оплати - platon. Згідно довідки-розрахунку про наявність непогашеної заборгованості станом на 03.03.2021р., строк прострочки позичальником терміну повернення кредиту та оплати процентів за користування кредитом становить 596 днів, а сума фактичної заборгованості становить 25404,00грн. та складається із:суми наданого і не поверненого в строк кредиту - 2500,00грн.; суми процентів - 22904,00грн. 10.03.2021р. на адресу [PERSON] відповідачем надіслано претензію з вимогою необхідності погашення наявної заборгованості в сумі 25366,50грн. Вказана сума відображена також у виписці з особового рахунка за кредитним договором №1920644 від 02.06.2019р., період за який утворилася заборгованість становить: 16.07.2019р. - 03.03.2021р. Між тим, відсутні відомості про отримання позивачем такої вимоги-претензії. Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. 18.03.2021р. вчинено виконавчий напис №30392 про звернення стягнення з [PERSON] за вказаним кредитним договором від 02.06.2019р., укладеним із ТОВ «АІА Фінанс Груп», на користь ТОВ «АІА Фінанс Груп» - заборгованості 25366грн. 50коп. за період з 16.07.2019р. по 03.03.2021р., яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту - 2500,00грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 22866,50грн. Загальна сума до стягнення становить 25366грн. 50коп. Приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. 27.04.2021р. відкрито виконавче провадження №65289351 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Головкіної Я.В. про стягнення з боржника, яким є [PERSON] , на користь ТОВ «АІА Фінанс Груп» заборгованості в розмірі 25366,50грн. В рамках вказаного виконавчого провадження приватним виконавцем Чупис Т.П. 29.04.2021р. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ( [PERSON] ), яку направлено до виконання Черкаському ВОГ №1, №2, №3 ГУ ПФУ в Черкаській області (вул.Хрещатик,195, м.Черкаси). Слід зазначити, що сам по собі факт подання стягувачем документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно до Переліку, затвердженого постановою КМУ №1172 від 29.06.1999, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Нотаріус не перевірив факт отримання вимоги боржником. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Тобто, кредитний договір за своїм змістом є консенсуальним, двостороннім, відплатним договором та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних його умов (ч. 1 ст.638 ЦК України). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (п.п.3.5 п.3 гл. 16 розд ІІ Порядку). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 Цивільного Кодексу, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства (ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії (ст.50 закону «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Із огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК, ст.ст.50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неналежне повідомлення або неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постанові 29.03.2019р. за наслідками розгляду цивільної справи №137/1666/16-ц, постанові 02.07.2019р. у справі №916/3006/17 та постанові Верховного Суду у справі №369/6415/17 від 26.02.2020 з подібних правовідносин. За результатами розгляду справи, суд погоджується з доводами позивача та встановив, що приватний нотаріус Головкіна Я.В. не пересвідчився у безспірності заборгованості боржника і не врахував, що ним вчинено виконавчий напис на суму, яка не відповідає безспірній сумі заборгованості, про існування якої позивачу відомо не було. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, під час розгляду справи судом не встановлено об`єктивних даних вважати, що нотаріусу були надані для вчинення виконавчого напису оригінал кредитного договору, а також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, які передбачено надавати для одержання виконавчого напису, відповідно до п.п.«а»,«б» п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Відсутні дані про те, що боржник отримав претензію кредитора щодо розміру заборгованості на час вчинення виконавчого напису. Слід звернути увагу на постанову ВС від 10.11.2021р. (справа №758/14854/20), в якій зазначено, що учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Як вбачається з матеріалів справи, позивач довів належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилався як на обґрунтування своїх вимог, а тому, у контексті наведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, як обґрунтований і доведений. Доводи, викладені представником відповідача у відзиві на позов, не спростовують твердження позивача. За результатами розгляду справи, суд погоджується з доводами позивача, що викладені у позові. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем жодними належними, допустимими та переконливими доказами не спростовано доводи позивача, як і не надано документи, які б свідчили про те, що нотаріусу були надані оригінал кредитного договору та підтверджували б безспірність розміру заборгованості та підтвердження отримання ним (позивачем) вимоги про усунення порушень. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки судом встановлено порушення прав та інтересів позивача, а також той факт, що нотаріусом під час вчинення оспорюваного виконавчого напису про стягнення коштів на користь ТОВ «АІА Фінанс Груп» не було дотримано всіх вимог, передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій, а відповідачем не доведено обґрунтованість вимог до боржника. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України, згідно із якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір, відповідно до квитанції №0.0.2219398115.1 від 04.08.2021 в сумі 908,00 грн. за подання позовної заяви (а.с.1), а також 454,00грн. за подачу заяви про забезпечення позову відповідно до квитанції №0.0.2223788770.1 від 09.08.2021, а тому такі судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. Ухвалою суду від 11.08.2021р., зметою забезпечення позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП», треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - зупинено стягнення (у межах виконавчого провадження № 65289351, що перебуває у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни) на підставі виконавчого напису № 30392 від 18.03.2021, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення з боржника, яким є [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» заборгованості за кредитним договором № 1920644 від 02.06.2019 року, - до набранням судовим рішенням законної сили (а.с.25-26). Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження, реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Отже, заходи забезпечення позову, за своєю правовою суттю - є гарантією забезпечення інтересів позивача у майбутньому при реалізації судового рішення. Частинами 1, 4 статті 158 ЦПК України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Таким чином, з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.08.2021, підлягають скасуванню, оскільки необхідність у таких заходах забезпечення позову на теперішній час відпала, враховуючи, що судом повністю задоволені позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підляггає виконанню. Таке рішення суду не порушує права та інтереси учасників справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved