Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла цивільна справа за позовом фізичної-особи підприємця [PERSON] до [PERSON] , про стягнення заборгованості. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Саадулаєву А.І. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 08.10.2021 року відкрито провадження у справі. Предметом позову є стягнення з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] заборгованості за договором про виконання робіт №33/2018 від 09.11.2018 року, 3% річних та інфляційні витрати, що в розмірі складає 58441,35 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.11.2018 року між ФОП [PERSON] (надалі - виконавець) та [PERSON] (надалі - замовник) було укладено договір про виконання робіт № 33/2018 (надалі -договір). За умовами договору, виконавець виконує замовнику ремонт та оздоблення квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно з додатками до цього - договору, в яких зазначаються об`єми робіт, перелік матеріалів, строки виконання робіт та інші необхідні умови, а замовник оплачує вартість робіт визначених сторонами на договірній основі, що фіксується в кошторисі, який зазначається у відповідному додатку до договору. Згодом відбулась заміна виконавця за договором. Права та обов`язки за ним набув ФОП [PERSON] , що підтверджується додатком 4 до договору від 02.07.2019 року. Виконавцями на виконання умов договору здійснено весь обсяг робіт. Виконання робіт потребувало більших витрат, ніж передбачалось кошторисом до договору, що призвело до збільшення вартості робіт, кінцева вартість яких склала 223434,00 грн. Прийняття робіт та збільшення ціни було погоджено замовником. Замовник порушив умови додатку № 5, а саме не сплатив зазначену в ньому суму в повному обсязі. Внаслідок неналежного виконання замовником зобов`язань за договором, утворилась заборгованість в розмірі 50211,00 грн. У зв`язку із вищевикладеним, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання, яке відбулось 29.11.2021 року не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання, яке відбулось 29.11.2021 року не з`явився з невідомих суду причин, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, правом на подання відзиву не скористався. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів для розгляду справи по суті, а також те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається із копії письмового документа, 09.11.2018 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про виконання робіт № 33/2018 (надалі -договір). Відповідно до п.2 договору, виконавець виконує замовнику ремонт та оздоблення квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно з додатками до цього - договору, в яких зазначаються об`єми робіт, перелік матеріалів, строки виконання робіт та інші необхідні умови Відповідно додатку № 1 до договору сформовано кошторис на ремонтно-будівельні роботи, згідно з яким загальна сума робіт склала 175371,00 грн. п 3.2 договору передбачено, що вартість робіт визначена у кошторисі може бути змінена на підставі письмової згоди сторін договору, яка оформлюється у вигляді додаткової угоди до цього договору. Відповідно до п. 3.3. договору, замовник зобов`язується сплатити аванс у розмірі не менше 60% від вартості зазначеної у відповідному додатку до договору протягом 3-х банківських днів з моменту підписання цього додатку. Відповідно до п. 3.4. договору передбачено, що остаточний розрахунок за виконанні роботи, виконується після завершення всього об`єму робіт, визначених згідно відповідного додатку до договору. Як вбачається із додатку 4 до договору від 02.07.2019 року відбулась заміна виконавця за договором, права та обов`язки за ним набув ФОП [PERSON] . Як вбачається із додатку №5 до договору від 05.08.2019 року, сторонами договору погоджено, що замовником 10.11.2018 року внесено завдаток у розмірі 105223,00 грн. та 02.07.2019 року 10000,00 грн. та визначено суму до кінцевого розрахунку за актами виконаних робіт, яка склала 102211,00 грн., а також погоджено компенсацію за втрачені матеріали. Також додатком № 5 сторони затвердили наступний графік внесення коштів замовником: -Перший внесок 52 211, 00 грн. - 20.08.2019р.; -Другий внесок 10 000, 00 грн. - 20.09.2019р.; -Третій внесок - 10 000, 00 грн. - 20.10.2019 р.; -Четвертий внесок - 10 000, 00 грн. - 20.11.2019р.; -П`ятий внесок - 10 000, 00 грн. - 20.12.2019р.; -Шостий внесок - 10 000, 00 грн. - 20.01.2020р. Замовником на виконання умов договору сплачено лише 167223,00 грн., що підтверджується банківськими виписками від 12.11.2018 року, 02.07.2019 року, 21.08.2019 року, 12.09.2019 року. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до частини першої статі 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач свої зобов`язання за договором про виконання робіт виконав повністю, здійснив ремонтні роботи в порядку та на умовах, визначених договором та додатками до нього. Так, відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім того, відповідно до загальних умов виконання зобов`язань, встановлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами з приводу виконання ремонтних робіт, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати виконаних виконавцем робіт, якому кореспондує право вимоги кредитора, передбачене ч. 1ст. 509 ЦК України, вимагати сплати грошей за виконані роботи. Однак, відповідач, в порушення умов договору та вимог, що передбачені наведеними вище нормативними актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати грошових коштів за виконані роботи не виконав належним чином, внаслідок чого у останньої виникла заборгованість у розмірі 50211,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. З розрахунку, наданого до суду позивачем, вбачається, що розмір інфляційних втрат складає 5799,37 грн., а 3% річних від простроченої суми складає 2430,98 грн. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, зважаючи на те, що з боку відповідача не надано суду доказів на підтвердження виконання ним своїх зобов`язань, передбачених договором та законом суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених позивачем вимог, в зв`язку з чим, вони підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем сплачено 908,00 грн. судового збору, який було зараховано до спеціального фонду державного бюджету. Позовні вимоги задоволені в повному обсязі, а тому судовій збір покладається на відповідача.

Outcome: approved