Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановлених рішенням суду, мотивуючи тим, що судовим наказом Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.08.2019 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 серпня 2019 року, до дня досягнення дитиною повноліття. На даний час дитина тяжко хворіє, має діагноз: легкий нижній парапарез, мозочкова атаксія, затримка мовного розвитку, резидуально - органічного генезу внаслідок перенесеної гіпоксично - ішемічної енцефалопатії, вентрикулодилятація, стадія компенсації, афектореспіраторний синдром, фолатний цикл мутація МТК. Наразі дитина проходить безліч обстежень та багато лікування, що потребує як часу, так і коштів. Враховуючи, що на момент звернення до суду з даним позовом в житті позивача відбулися зміни, вона вважає за необхідне збільшити розмір аліментів на утримання сина. За наведених обставин позивач звертається до суду з позовом, в якому просить припинити стягнення аліментів за судовим наказом Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.08.2019 року; збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на її користь на підставі судового наказу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.08.2019 року на утримання сина [PERSON] та просить стягувати на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/2 частки зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На вказану позовну заяву відповідачем було надіслано відзив, згідно якого відповідач позов не визнає, просить відмовити в його задоволенні, оскільки позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження покращення матеріального стану відповідача, а також доказів погіршення матеріального стану позивача, а тому не вбачається передбачених ст. 192 СК України підстав для збільшення встановленого розміру аліментів. Позивач [PERSON] в судове засідання 27.01.2022 не з`явилася, попередньо надіславши суду заяву, в якій просить, в зв`язку із захворюванням на короновірусну інфекцію COVID-19, справу розглянути в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання 27.01.2022 надіслав заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутність та відмовити в задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено по справі, 23.08.2019 року, за заявою [PERSON] про видачу судового за вимогою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини, Бориспільським міськрайонним судом Київської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого в [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , проживаючої в [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 серпня 2019 року, до дня досягнення дитиною повноліття (а.с. 4). Постановою державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області від 06.09.2019 року відкрито виконавче провадження за судовим наказом №359/7757/19, виданого 02.09.2019 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області про стягнення з відповідача на користь відповідача аліментів на утримання дитини (а.с.9). На даний час дитина [PERSON] тяжко хворіє, має діагноз: легкий нижній парапарез, мозочкова атаксія, затримка мовного розвитку, резидуально - органічного генезу внаслідок перенесеної гіпоксично - ішемічної енцефалопатії, вентрикулодилятація, стадія компенсації, афектореспіраторний синдром, фолатний цикл мутація МТК, в зв`язку з чим потребує вартісного лікування, про що позивачем надано ряд медичних документів, в тому числі довідок, заключень, виписок, висновків, тощо (а.с. 10 - 33, 48 - 51, 54 - 55, 63, 66 - 68, 75 - 83). Згідно довідки про місце проживання громадянина № 1-167 від 20.05.2021 року (а.с.5), позивач [PERSON] разом із сином, [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Дані правовідносини регулюються положеннями СК України. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За частинами першою та другою статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 статті 182 СК України, передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» у 2022 році встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня - 2393 гривні, з 1 липня - 2508 гривень, з 1 грудня - 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні. Частиною першою статті 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів змінились обставини, з яких виходив суд при встановлені розміру аліментів, зокрема, погіршився стан здоров`я дитини, про що позивачем надано відповідні докази. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Таким чином, обов`язок батьків щодо утримання дитини, гарантії забезпечення належного рівня її розвитку, незалежно від того чи перебувають батьки у зареєстрованому шлюбі, проживають разом чи окремо від дитини, мінімальний розмір на утримання дитини встановлені законодавством України. При визначені розміру аліментів судом враховано ту обставину, що відповідач є працездатним, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має; відповідачем не надано доказів, які б вказували на існування істотних обставин, що унеможливлюють сплату ним аліментів на утримання спільної з позивачем дитини у визначеному позивачем розмірі та спростовують встановлені судом фактичні обставини, а обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, не спростовують доводів позивача. Враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, її стан здоров`я, суд дійшов висновку, що слід збільшити розмір аліментів, що сплачує відповідач на користь позивача, а саме: стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частки зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів, визначений судом, не є надмірним, а є достатнім для забезпечення розумних потреб малолітньої дитини, з огляду на її стан здоров`я. Згідно п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 992,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved