Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

В листопада 2021 року до суду звернувся Орган опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті ради в інтересах [PERSON] , [INFO] з позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи, - Криворізький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що до виконкому Металургійної районної у місті ради звернулась громадянка [PERSON] , [INFO] , з питанням позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . При розгляді даного питання стало відомо, що малолітній [PERSON] , [INFO] разом з громадянкою [PERSON] , [INFO] , проживають на [ADDRESS] . Мати дитини - [PERSON] , проживає за адресою: [ADDRESS] , покинула дитину та надала письмове пояснення, в якому зазначила, що на даний час забрати до себе дитину не має змогу, у зв`язку з тим, що малолітньому необхідний постійний медичний догляд. Щодо позбавлення її батьківських прав не заперечує. Батько дитини - [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , у телефонному режимі повідомив, що він не є біологічним батьком дитини, тому займатися його вихованням т а утриманням не збирається. Позивач у позові стверджує, що з батьками проводилася профілактична робота як з боку служб у справах дітей по Слобідському району департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради та виконкому Металургійної районної у місті ради, Криворізьким міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, так і з боку сімейного лікаря КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» КМР, яка належного результату не дала. Відповідачі по справі відмовляються виховувати та утримувати малолітнього, реєструвати місце його проживання та оформлювати інвалідністю для отримання дитиною лікування. Зазначені обставини та наявні матеріали, свідчать про те, що вони свідомо, злісно ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. (а.с. 24) Ухвалою суду від 22 грудня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено вказану справу до судового розгляду. (а.с. 44) Присутня у судовому засіданні представник позивача Органу опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті ради Козакова М.І. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити, проти внесення заочного рішення не заперечує. Присутня у судовому засіданні третя особа [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні присутня не була, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом направлення судової повістки на вказану в її заяві наданій на ім`я начальника служби у справах дітей по Слобідському району Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради Татарській І.І. від 12 жовтня 2021 року, адресу проживання останньої. 21 січня 2021 року ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, повернулись на адресу суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, судом були направленні SMS повідомлення про виклик до суду на вказаний в заяві від 12.10.2021 року номер телефону, які отримані абонентом, що підтверджується Довідками про доставку SMS про повідомлення призначення розгляду справи на 22.12.2021 року та 24.01.2022 року. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні присутній не був, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки на останнє відоме місце реєстрації відповідача. Крім того, судом були направленні SMS повідомлення про виклик до суду, які отримані абонентом, що підтверджується Довідкою про доставку SMS про повідомлення призначення розгляду справи на 22.12.2021 року та не доставлено на 24.01.2022 року, з причини «Абонент тимчасово недоступний». Відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Частиною 3 та частиною 4 ст. 130 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник третьої Криворізький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді до суду не з`явилася, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, дослідивши наявні матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 04 квітня 2018 року зроблено відповідний актовий запис № 336. Батьками [PERSON] зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , вказані обставини підтверджуються Свідоцтвом про народження, яке видано повторно серії [NUMBER] від 05.11.2021 року. (а.с. 6) Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00033520791 від 04 листопада 2021 року, 04 квітня 2018 року зареєстровано актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] . В відомостях про відмітки зроблені в актовому записі зазначено, що паспорт батька не пред`явлений, реєстрацію проведено без паспорта батька, відомості про батька внесені на підставі свідоцтва про шлюб. (а.с. 8-9) 30 вересня 2021 року головним спеціалістом служби у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради Казаковою М.І. та фахівцем з соціальної роботи Криворізький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді [PERSON] було проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою проживають: [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Встанволено, що умови проживання задовільні, наявні необхідні меблі та побутова техніка. Санітарний стан відповідає нормам. (а.с. 14) Відповідно до Листа директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Криворізької міської ради Кузнєцової А. від 01.10.2021 року № 1384, повідомлено, що за адресою: [ADDRESS] , мешкає дитина [PERSON] , [INFO] . Немовля потрапило під нагляд лікаря педіатра одразу після виписки з пологового будинку в березні 2018 року. Сім`я з дитиною проживала в квартирі матері чоловіка [PERSON] . Догляд за дитиною з березня 2018 року по липень 2019 року здійснювала мати [PERSON] , яка своєчасно приходила з дитиною на профілактичний огляд до амбулаторії, виконувала рекомендації лікаря. Через складні життєві обставини родина перебувала під соціальним супроводом. Медичне обслуговування дитини до лютого 2021 року відбувалось без медичної декларації через відсутність необхідних документів у батьків. З народження у [PERSON] була запідозрена генетична патологія. В липні 2019 року батьки дитини поїхали в м. Харків начебто з метою оформлення документів, залишивши дитину у бабусі [PERSON] . В наступний період батьки не приймали участь у догляді за дитиною. Інвалідність хлопчику не оформлена через відсутність документів батьків та дитини. У лютому 2021 року мати прислала в електронному вигляді документи, що засвідчують особу на себе та дитину. Враховуючи складну життєву ситуацію, педіатром оформлена декларація на медичне обслуговування дитина за наданими копіями документів (принесла бабуся). Спілкування з матір`ю відбувалось в телефонному режимі. Однак догляд за дитиною продовжувала виключно бабуся, а останні три місяці [PERSON] перестала підтримувати телефонний зв`язок. (а.с.10) 12 жовтня 2021 року за вих. №08-22/1395-21 за підписом начальника служби у справах дітей по Слобідському району Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради Татарської І.І. надійшов лист на ім`я головного спеціаліста служби у справах дітей виконкому Металургійної районної у м. Кривий Ріг ради Дніпропетровської області Костроміна М., в якому повідомлено, що ними було проведено роботу з гр. [PERSON] , яка до квартири комісію не пустила, спілкувалась на сходах під`їзду. Повідомила, що з батьком дитини розлучена, він проживає окремо Взяти дитину до себе не має можливості, тому що вона працює, а малолітній потребує постійного догляду та медичного спостереження. Проти позбавлення батьківських прав [PERSON] не заперечує. (а.с. 12) Зазначені обставини також підтверджуються власноруч написаною заявою [PERSON] на ім`я начальника служби у справах дітей по Слобідському району Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради Татарській І.І. від 12 жовтня 2021 року. (а.с.13) Відповідно до Листа координатора Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Саломатіної М. вих. №01-08/132 від 02.11.2021 року вбачається, що громадянка [PERSON] , є отримувачем послуг КМЦСССДМ, жінка перебувала в законному шлюбі, народила дитину від іншого чоловіка, з яким проживала більше двох років. За час перебування на обліку матері систематично надавалась соціально-педагогічна, соціально-економічні, соціально-медичні та інформаційні послуги з метою формування відповідального ставлення до утримання та виховання малолітнього. Громадянка [PERSON] наголошувала на необхідність реєстрації дитини для оформлення інвалідності. В 2020 році жінка поїхала до міста Харків, ніби то, щоб вступити в право власності та зареєструвати малолітнього. Дитина залишалась на утриманні та вихованні бабусі (матері біологічного батька дитини) [PERSON] , [INFO] . До теперішнього часу [PERSON] не повернулась. В телефонному режимі їй наголошувалось про обов`язковість виконання батьківських обов`язків, забезпечення догляду за малолітнім сином. В останній розмові [PERSON] повідомила, що не має намірів повертатися до сина та займатися його вихованням та утриманням. (а.с.11) Висновком виконкому Металургійної районної у місті ради, як органу опіки та піклування про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від 10 листопада 2021 року №1п/29-3026 встановлено, що виконком Металургійної районної у місті ради вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] . (а.с.5) Батьки, за нормами ст. ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто здійснювати батьківські права, які не можуть суперечити інтересам дитини. Кожна дитина, за нормами ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 19.05.2009 року, має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до ст.12 вищевказаного Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особа, що їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 2 статті 164 СК України, визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько або матір ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків свідомо не виконують свої батьківські обов`язки. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. У відповідності до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів, щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок, щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним, оскільки [PERSON] та [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні сина. Окрім того, досліджений судом висновок виконкому Металургійної районної у місті ради від 10.11.2021 року №1п/29-3026 свідчить про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] . Суд вважає вищезазначений висновок належним доказом, що обґрунтовує доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки, що безумовно буде відповідати інтересам дитини. Згідно ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, суд, оцінивши в силу ст. 80 ЦПК України докази, вивчивши матеріали справи, законодавчі акти, що регулює дані правовідносини, вважає доведеним той факт, що відповідачі не піклуються про свого малолітнього сина, ухиляються від своїх обов`язків по його вихованню, тому підлягають позбавленню батьківських прав та з них слід стягнути аліменти на утримання дитини. Представником позивача [PERSON] долучено до матеріалів справи звернення [PERSON] в якому останній повідомляє, що малолітній [PERSON] не є його сином, він тривалий час вже не проживає з своєю дружиною та має намір звернутись до суду з позовом про оскарження батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. Однак, суд зазначає, що вказане звернення було адресоване службі у справах дітей виконкому Криворізької міської ради, будь-яких доказів звернення [PERSON] до суду з позовом про оскарження батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, матеріали справи не містять. Вимогами ст. 81 ЦПК України чітко встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 08.07.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року № 2037 - VII, відповідно до якого внесено зміни до ст. 182 СК України, а саме: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV «Про виконавче провадження», він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України). Днем звернення позивача до суду є 11 листопада 2021 року, оскільки саме цим днем датована позовна заява та подана до суду . Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За таких обставин, враховуючи те, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, приймаючи до уваги установлену практику, суд вважає, що позов в цій частині підлягає до задоволення і стягує аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Під час розгляду справи, Відповідачами не було надано суду документів, які б підтверджували його офіційне працевлаштування, розміру доходу, які могли б мати значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ст. 141 ЦПК України, ч.2 ст. 4 ЗУ « Про судовий збір» суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у загальному розмірі складає 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved