Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

позов мотивований тим, що 16.05.2006 року між [PERSON] та АТ «Індустріально-експортний банк» був підписаний договір про відкриття карткового рахунку, видачу платіжної картки та їх обслуговування № 00008342. 07.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. за реєстр. № 32352 вчинений виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 13 721,64 грн., плата за вчинення виконавчого напису - 50, 00 грн. Оскаржуваний виконавчий напис був пред`явлений до примусового виконання, про що позивач дізнався з Єдиного реєстру боржників. Позивач вважає, що вимоги стягувача є неправомірними, нотаріус порушив процедуру вчинення виконавчого напису і Закон України «Про нотаріат», Постанову КМУ від 29.06.1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Позивач [PERSON] просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 07.05.2021 року за реєстр. № 32352 про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 13 771,64 грн. Також просив стягнути з відповідача на його користь 908, 00 грн. судових витрат. 09.11.2021 року судом відкрите спрощене позовне провадження у даній справі (а.с. 18). Ухвалою суду від 10.11.2021 року у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. витребувані докази: належним чином завірені копії документів, що стали підставою для вчинення ним 07.05.2021 року за реєстр. № 32352 виконавчого напису про стягнення з [PERSON] заборгованості (а.с. 19). Вказана ухвала суду для виконання надсилалась неодноразово, однак виконана не була (а.с. 20, 34). В судовому засіданні представник позивача - адвокат Марусич М.С. позов підтримав. Наголосив, що приватним нотаріусом був порушений порядок вчинення оскаржуваного виконавчого напису, оскільки про заміну сторони стягувача позивач повідомлений не був, повідомлень про наявність боргу та намір звернутись за вчиненням виконавчого напису не отримував, із нарахованою сумою боргу не погоджується категорично. Відповідач не довів, що борг є безспірним, крім того, ще до передачі права вимоги позивач погасив борг. Також просив врахувати, що договір не був посвідчений нотаріально, тому нотаріус не мав права на вчинення оскаржуваного напису. Судових спорів по кредитному договору від 16.05.2006 року між ним та відповідачем немає. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Представник ТОВ «Фінпром Маркет» в судове засідання повторно не з`явився з невідомих причин, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно. Відзиву на позов, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надавав. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Заяв про відкладення розгляду справи суду не надавав. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності третьої особи. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 16.05.2006 року між [PERSON] та АТ «Індустріально-експортний банк» був укладений договір про відкриття карткового рахунку, видачу платіжної картки та їх обслуговування № 00008342. Сторони також домовлялись, що вказаний договір діє протягом терміну дії останньої з діючих карток, збільшеного на 40 календарних днів. Договір може бути достроково розірваний власником рахунку за умови відсутності заборгованості власника рахунку перед банком, повернення всіх карток банку або подачі до банку письмової заяви про втрату/крадіжку картки та її блокування. Спірні питання, що можуть виникнути при виконанні сторонами умов цього договору, сторони домовились вирішувати шляхом переговорів, у разі не розв`язання спірних питань шляхом переговорів - вони вирішуватимуться в суді у порядку, встановленому чинним законодавством України (п. 6.1, 6.2). 07.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. за реєстр. № 32352 був вчинений виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 13 771,64 грн. Згідно виконавчого напису ТОВ «Фінпром Маркет» відступило право вимоги ТОВ «ФК «Груп Фактор», якому право вимоги було відступлене первісним кредитором - АТ «Індустріально-експортний банк». Заборгованість стягнута за період з 13.12.2020 року по 07.05.2021 року включно і складається з заборгованості за тілом кредиту - 13 721,64 грн. та плати за вчинення виконавчого напису - 50, 00 грн. Загалом - 13 771, 64 грн. Оскаржуваний виконавчий напис був пред`явлений до примусового виконання, постановою державного виконавця від 19.10.2021 року № 67168621 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису, виданого 07.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. за реєстр. № 32352 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 13 771,64 грн. Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. Враховуючи наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат»у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріали, що стали підставою для вчинення 07.05.2021 року оскаржуваного позивачем виконавчого напису до суду не надходили. Сума заборгованості, що стягнута на підставі виконавчого напису, є спірною і не визнається боржником [PERSON] . Не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості за договором від 16.05.2006 року та можливості надати свої заперечення щодо суми боргу або оспорити вимоги стягувача. Крім того, відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172, для одержання виконавчого напису подається оригінал нотаріально посвідченої угоди. Договір від 16.05.2006 року нотаріально посвідчений не був, тому у відповідача були відсутні правові підстави звернення до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису щодо стягнення такого боргу. Доказів переходу права вимоги до [PERSON] за договором від 16.05.2006 року від АТ «Індустріально-експортний банк» до ТОВ «Фінпром Маркет» суду не надано. При ухваленні рішення суд також приймає до уваги, що на сьогодні є чинною постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, якою визнано незаконною постанову КМ України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, пунктів 1, 2 та враховує ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 554/6777/17 щодо застосування редакції Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172, при вирішенні спорів про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню. Враховуючи наведені обставини і те, що виконавчий напис вчинений на підставі угоди, яка не була посвідчена нотаріусом, між сторонами існує спір з приводу суми боргу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого 07.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. за реєстровим № 32352. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати: сплачений згідно квитанції від 03.11.2021 року судовий збір в сумі 908, 00 грн.

Outcome: approved