Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. В липні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовував тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку [ADDRESS] . За час свого життя, а саме: 27 березня 2012 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений Дідок В.В., приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області, зареєстрований в реєстрі за №501, яким все своє майно заповів [PERSON] . У встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини [PERSON] не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Оскільки, він не був обізнаний про існування заповіту. Лише в травні 2021 року [PERSON] дізнався про складення [PERSON] заповіту на його користь. Тому [PERSON] просив визначити йому строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов та просив суд його задовольнити. Представник Бориспільської міської ради Київської області направив до суду заяву, якою просив розглянути справу за відсутності представника міської ради та вказав, що просить ухвалити рішення за наявними матеріалами справи (а.с.22). ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання. Крім цього, у Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області були витребувані відомості щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , а також у приватного нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Дідок В.В. - належним чином завірену копію заповіту від 27 березня 2012 року, складеного [PERSON] (а.с.18-19). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.32). IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] (а.с.12). 27 березня 2012 року [PERSON] склав заповіт як особисте розпорядження на випадок свої смерті, посвідчений Дідок В.В., приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області, зареєстрований в реєстрі за №501. На підставі якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті, заповів [PERSON] (а.с.25). Спірні правовідносини регулюються гл.87 «Здійснення права на спадкування» книги шостої «Спадкове право» ЦК України. V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно зі ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт здійснюється особисто та є вільним волевиявленням особи щодо розпорядження майном на випадок своєї смерті. У відповідності до ч.1 ст.1268 та ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1270 цього Кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснив Пленуму Верховного суду України в п.24 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як поважні причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути визнані: хвороба; від`їзд, відрядження; необізнаність особи з порядком прийняття спадщини та оформлення прав на спадкове майно; необізнаність особи про наявність спадкового майна; юридичне не освідчення. Верховний Суд України у постановах від 23 серпня 2017 року у справі №6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі №6-496цс17 вказав, що під час вирішення питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини слід враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права . VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Вказана обставина підтверджується довідкою державного нотаріуса Бориспільської міської державної нотаріальної контори Бровченко С.Б. (а.с.23). Разом з цим, [PERSON] пропустив строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини у зв`язку з його необізнаністю про існування заповіту. Про існування якого [PERSON] стало відомо лише в травні 2021 року. Вказану причину пропуску строку для прийняття спадщини суд вважає поважною. Викладене також у повній мірі узгоджується з правовими висновками, викладеними Верховним Судом у постановах від 10 січня 2019 у справі №263/1221/17, від 17 березня 2021 року у справі №308/4272/19, від 22 лютого 2021 року у справі №644/7785/19. Тому, суд вважає допустимим визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю три місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved