Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

03.12.2020 року [PERSON] через свого представника звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що 31.03.2020 року на перехресті вул. Дубнівська та вул. Карпенка Карого у м. Луцьку відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів VOLKSWAGEN CADDY д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] та Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Одразу після ДТП позивач повідомив свою страхову компанію ПрАТ «ОРАНТА» про подію. 03.04.2020 року Позивач повідомив про ДТП Відповідача про, що було подано Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду зареєстроване у журналі реєстрації №278 від 04.2020 року. Заява про страхове відшкодування не подавалася оскільки протокол про адміністративне правопорушення було складено відносно позивача. За результатами судового розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності Волинським апеляційним судом було винесено постанову від 17.06.2020 року якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП закрито на підставі ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення. Крім цього, у даній постанові було встановлено що [PERSON] проїхав на заборонений «жовтий» сигнал світлофора. Зазначає, що дані висновки вказують на те, що ДТП сталось саме з вини [PERSON] . Однак, так як [PERSON] не був визнаний винним рішенням суду позивачу рекомендовано було звернутися до Поліції з заявою про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. Відповідна заява було подана до Управління патрульної поліції у Волинській області, однак протоколу про адміністративне правопорушення відносно останнього складено не було. Вказує, що неодноразово звертався до відповідача з вимогами здійснити виплату страхового відшкодування. При цьому відповідач вчиняв дії по огляду автомобіля, фіксування пошкоджень автомобіля. Однак, як виявилося надалі такі дії з його сторони офіційно ніде не було зафіксовано. Огляд автомобіля позивача одразу після ДТП було здійснено Аварійним комісаром ПрАТ «ОРАНТА» Сидоруком В.Я . Він же здійснив опис пошкоджень та їх фотофіксацію для забезпечення можливості калькуляції вартості ремонту автомобіля та визначення розміру страхового відшкодування. Попередній розмір витрат на ремонт автомобіля становить 70000 грн. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на свою користь страхове відшкодування у розмірі 70000 грн., а також судові витрати по справі. 25.02.2021 року від представника відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого останній зазначив, що 21.01.2020 р. між [PERSON] та ПрАТ «УПСК» укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс № АО/3362157, згідно з яким об`єктом страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації транспортного засобу «MERCEDES-BENZ» реєстраційний номер [NUMBER] . Разом з тим, вказує, що позивачем не надано відповідного судового рішення відносно водія [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого на дату ДТП була застрахована у ПрАТ «УПСК» за Полісом № А0/0513950, на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення. Відсутність належних та допустимих доказів настання цивільно-правової відповідальності [PERSON] унеможливлює визнання ПрАТ «УПСК» заявленої Позивачем події страховим випадком. Враховуючи наведене, у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі. Позивач у судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 31.03.2020 року на перехресті вул. Дубнівська та вул. Карпенка Карого у м. Луцьку відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів VOLKSWAGEN CADDY д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] та Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортним засобам її учасників було завдано механічні ушкодження, чим спричинено матеріальну шкоду. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Постановою Волинського апеляційного суду від 17.06.2020 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито на підставі ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення. У своїй позовній заяві [PERSON] зазначає, що вина у ДТП саме у діях іншого учасника дорожнього руху [PERSON] , у зв`язку з чим ставить питання про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди, заподіяної його транспортному засобу за рахунок ПрАТ «УПСК», як страховика цивільно-правової відповідальності забезпеченого транспортного засобу Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Як вбачається із матеріалів справи, 21.01.2020 року між [PERSON] та ПрАТ «УПСК» укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс № АО/3362157, згідно з яким об`єктом страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації транспортного засобу Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] . Страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - це страхові правовідносини, де об`єктом страхування виступає цивільно-правова відповідальність перед третіми (фізичними і юридичними) особами, яким може бути причинений збиток внаслідок ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу. Цивільна відповідальність носить майновий характер: особа, яка заподіяла шкоду, зобов`язана повністю відшкодувати збитки потерпілому, тобто третій особі. Підписанням договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів даний обов`язок перекладається на Страховика. Однак, чинне законодавство, що регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, нерозривно пов`язує момент виникнення обов`язку страховика щодо здійснення виплати страхового відшкодування із настанням страхового випадку. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 cт. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно п. 3 ч. 1 cт. 20 ЗУ «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до п. 22.1. cт. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, У cт. 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розкрито зміст поняття «страховий випадок». Це дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Із змісту наведеної правової норми слідує, шо ДТП визнається страховим випадком, зокрема, за умови, якщо настала цивільно-правова відповідальність, яка виникає із заподіяння шкоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Сукупність умов, за яких може наставати відповідальність у вигляді відшкодування шкоди, називають складом цивільно-правової відповідальності. До таких умов належать: протиправна поведінка (дія ми бездіяльність) особи; негативний результат такої поведінки - шкода; причинний зв`язок між протиправною поведінкою га шкодою; вина. Оскільки, в дорожньо-транспортній пригоді брало участь два автомобілі, які в силу ч. 1 ст. 1187 ЦК України є джерелами підвищеної небезпеки, то, враховуючи вимоги cт. 1188 ЦК України, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини. Наявність, відсутність або ступінь вини у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за участю кількох транспортних засобів встановлюється під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 221 та ч. 1 ст. 283 КУпАП належним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 цього Кодексу є постанова судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду. Разом з тим, позивачем не надано відповідного судового рішення відносно водія [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого на дату ДТП була застрахована у ПрАТ «УПСК» за Полісом № А0/0513950, на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення. Крім того, як вбачається із висновку експерта Волинського відділення Львівського НДІСЕ за результатами проведення судової інжеерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму ДТП № 8719 від 24.11.2021 року, проведеної на виконання ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.08.2021 року, судовим експертом встановлено, що при наданих матеріалах, визначити чи знаходились, з технічної точки зору, дії водія автомобіля Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, не представляєтьсяможливим. Таким чином, позивач, в порушення вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не довів вини [PERSON] у ДТП, яка сталася 31.03.2020 року на перехресті вул. Дубнівська та вул. Карпенка Карого у м. Луцьку участі автомобілів VOLKSWAGEN CADDY д.н.з [NUMBER] та Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] . Відтак, відсутність належних та допустимих доказів настання цивільно-правової відповідальності [PERSON] унеможливлює визнання ПрАТ «УПСК» заявленої позивачем події страховим випадком. Враховуючи, що головною умовою для покладення на особу цивільно-правової відповідальності у вигляді зобов`язання відшкодувати заподіяну шкоду є наявність повного складу цивільного правопорушення, а факт протиправної поведінки [PERSON] та наявності иричинно-наслідкового зв`язку не підтверджується належними та допустимими доказами, то відсутні й правові підстави для покладення на [PERSON] відповідальності у вигляді відшкодування шкоди, заподіяної майну Позивача. Тому, у ПрАТ «УПСК» як страховика цивільно-правової відповідальності [PERSON] не виникло зобов`язання відшкодувати Позивачу шкоду, заподіяну його майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. За наведених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог [PERSON] до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: [PERSON] про стягнення страхового відшкодування . У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, суд, відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, залишає понесені позивачем судові витрати за ним. На підставі ст. ст. 22, 1166, 1194 ЦК України, ЗУ «Про страхування», ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: dismissed