Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Позивач звернувся в суд з вказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що після смерті матері відкрилась спадщина за заповітом. Він є спадкоємцем за заповітом спадщину прийняв шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Позивачу відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з підстав відсутності у спадкодавця необхідних правовстановлюючих документів. Враховуючи викладене позивач просить в судовому порядку визнати його право власності на спадкове майно. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідачем [PERSON] подано заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає та проти задоволення позову не заперечує. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 23.12.2022 року. 28.12.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.01.2022 року. В підготовче засідання сторони не з`явились, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.12.2020 року матір позивача [PERSON] померла [INFO] , а згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] батько позивача [PERSON] помер [INFO] З заповіту, посвідченого 17 грудня 2013 року секретарем Білинської сільської ради Ковельського району Волинської області, зареєстрованого в реєстрі за № 322, вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде мати на час смерті - синові [PERSON] . На день смерті спадкодавця заповіт не змінено та не скасовано. Відповідно до матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом. Дочка спадкодавця, відповідач у справі [PERSON] , відмовилися від прийняття спадщини, подавши нотаріусу відповідну заяву. Позивач є сином померлої, зокрема факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та позивачем [PERSON] , як між матір`ю та сином, підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] виданим Білинською сільською радою Ковельського району Волинської області 05.11.1968 року. Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину в порядку встановленому ч. 1 ст. 1269 ЦК, оскільки подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] , не може оформити спадкових прав через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно. Довідкою виконавчого комітету Ковельської міської ради №79/3.47.БЛ/2-21 від 26.05.2021 року, доводиться та обставина, що згідно запису в погосподарській книзі №2 за 2015 року, особовий рахунок [NUMBER] в [ADDRESS] була зареєстрована і постійно проживала [PERSON] , була виписана у зв`язку із смертю [INFO] . Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався в Білинській сільській раді за №-322 від 17.12.2013 року. Технічний паспорт на нерухоме спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами позивачем [PERSON] станом на 14.12.2021 року виготовлений. 23.11.2021 року приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Олейніковою О.В. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Суд вважає можливим ухвалити рішення в підготовчому засіданні відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України. Позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В силу ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 1235, 1236 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Судом встановлено, що має місце спадкування за заповітом. Позивач прийняла спадщину в порядку визначеному ч. 1 ст. 1269 ЦК України . Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд переконався, що спадкодавець правомірно набула право власності на спірний житловий будинок, тому це майно входить до складу спадщини. Відсутність державної реєстрації права власності на спірне майно не позбавляє позивача, як спадкоємця, права на це спадкове майно. В силу ч.5 ст.1268 ЦК спадщина належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття. Відповідно до вимог ст.68 Закону України «Про нотаріат» та п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, свідоцтво про право на спадщину не може бути видано у разі відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно. За таких обставин спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку. Відповідно до положень матеріального та процесуального закону, змісту позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи час побудови нерухомого майна, яке спадкується, відсутність ознак самовільного будівництва, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача в спосіб, передбачений ст.16 ЦК України - шляхом визнання права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування.

Outcome: approved