Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що вона є власницею житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] . Після набуття права власності позивачка проживають та користується даним будинком. З 21.04.2005 року за згодою попереднього власника в будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , який в добровільному порядку з місця реєстрації не знявся. [PERSON] в будинку не проживає з 2010 року, членом родини позивача не являється і місцезнаходження його невідомо. Реєстрація відповідача у належному їй домоволодінні створює перешкоди у здійсненні прав власника. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просили їх задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про слухання справи повідомлений належним чином. Відзив, заяв про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення слухання справи не надав. Відповідно ст. 280 ЦПК України, судом постановлено провести заочний розгляд справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд встановив наступне. [PERSON] є власницею домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 05.05.2015 року. Право власності зареєстроване у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 9561168. Згідно з Витягу з Реєстру територіальної громади міста Бердянська про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Вказане також підтверджується інформацією з реєстру територіальної громади міста Бердянська. Відповідно до довідки вуличного комітету № 1/27 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проте з 2010 року за даною адресою не проживає, що підтверджено сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року №75/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Судом встановлено, що [PERSON] не є членом сім`ї позивача, спільно з власницею житлового будинку не проживав, спільним побутом з нею пов`язаний не був. За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. До такої правової позиції дійшов Верховний суд України у своїй постанові у справі №6-709цс16 від 16 листопада 2016 року. Отже, відповідно до положень статті 391 ЦК України позивачка як власниця майна, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування майном.

Outcome: approved