Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

18.05.2021 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою на обґрунтування зазначивши, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.06.2019 року в цивільній справі № 161/244/19 [PERSON] , [INFO] було визнано недієздатним, а його дядька - [PERSON] призначено над ним опікуном. Строк дії вказаного рішення визначено до 12.06.2021 року. На даний [PERSON] [INFO] продовжує хворіти стійким хронічним психічним розладом, його стан не покращився, а тому обставини визначені в рішенні суду не відпали та продовжують існувати. Просить продовжити строк дії рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.06.2019 року в цивільній справі № 161/244/19. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.05.2021 року у справі призначено судову психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам КП «Волинська обласна психіатрична лікарня у м. Луцьку» Волинської обласної ради. 24.12.2021 року від вищевказаної експертної установи надійшов на адресу суду висновок судово-психіатричного експерта № 344 від 29.11.2021 року. Під час розгляду справи, судом, з метою захисту прав та інтересів недієздатного [PERSON] [INFO] , а також у зв`язку із пропуском процесуальних строків, визначених положенням ст. 300 ЦПК України, було змінено предмет та підстави заявлених вимог. Відтак, предметом розгляду заявлених вимог стало питання про визнання [PERSON] [INFO] , недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна. У судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особа не заперечувала щодо задоволення заяви. Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.06.2019 року в цивільній справі № 161/244/19 [PERSON] , [INFO] було визнано недієздатним, а його дядька - [PERSON] призначено над ним опікуном. Строк дії рішення в частині визнання [PERSON] недієздатним встановлено до 12.06.2021 року. Разом з тим, строк дії рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.06.2021 року на момент розгляду даної справи закінчився. Рішенням Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України», яке 30.08.2013 року набуло статусу остаточного, Європейським судом з прав людини констатовано, що у цій справі відсутність у заявниці можливості безпосередньо вимагати поновлення своєї цивільної дієздатності призвела до того, що це питання не розглядалося судами взагалі. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні зазначив, що «відсутність судового розгляду цього питання, яке серйозно вплинуло на численні аспекти життя заявниці, не можна виправдати легітимними цілями, що лежать в основі обмеження доступу до суду осіб, визнаних недієздатними» (п. 40). За таких обставин Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що ситуація, в якій опинилася заявниця, призвела до відмови у правосудді щодо можливості забезпечення перегляду її цивільної дієздатності, тобто було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/ продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти Росії» (2008), адже ч. 6 ст. 300 ЦПК України встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у 2 роки). Статтею 39 ЦК України визначено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як вбачається із висновку судово-психіатричного експерта КП «Волинська обласна психіатрична лікарня у м. Луцьку» Волинської обласної ради № 344 від 29.11.2021 року, [PERSON] , [INFO] , страждає на безперервну параноїдну шизофренію з емоційно-вольовим дефектом. Наявний психічний розлад має хронічний стійий характер і позбавляє [PERSON] здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, судом встановлено, що обставини, які стали підставою для визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним на даний час продовжують існувати, при цьому стан його психічного здоров`я у порівнянні з 2019 роком не покращився, внаслідок чого останній продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Враховуючи вищезазначене, з урахуванням стану психічного здоров`я [PERSON] , [INFO] , суд вважає за необхідне визнати його недієздатним. Згідно ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Дію рішення про визнання недієздатним [PERSON] , [INFO] , суд вважає за доцільне встановити на строк 2 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності особи чи визнання особи недієздатною, встановлює над нею відповідне піклування чи опіку і призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Як вбачається із долучених до матеріалів подання Управління охорони здоров`я Луцької міської ради про призначення опікуна № 17-17/45/2022 від 26.01.2022 року, [PERSON] , [INFO] згідно пред`явлених довідок, на диспансерному наркологічному обліку та під диспансерним та консультативним наглядом у лікаря-психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. За станом здоров`я може бути опікуном. Згідно подання Управління охорони здоров`я Луцької міської ради № 17-17/45/2022 від 26.01.2022 року, орган опіки та піклування УОЗ Луцької міської ради, попередньо вивчивши подані документи, вважає необхідним призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном над [PERSON] , [INFO] . Статтею 63 ЦК України встановлено, що фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою згодою. Заявник [PERSON] згідний прийняти на себе права та обов`язки опікуна над [PERSON] , [INFO] . Дана обставина підтверджується відповідною заявою [PERSON] , поданою до Департаменту «ЦНАП у м. Луцьку» (серія П № 7613), в якій останній просив підготувати подання до Луцького міськрайонного суду Волинської області про призначення його опікуном над племінником [PERSON] , [INFO] . Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність призначення [PERSON] опікуном [PERSON] з метою забезпечення його особистих немайнових і майнових прав та інтересів. Таким чином, на підставі зібраних під час розгляду даної справи письмових доказів, суд приходить до висновку, що [PERSON] , [INFO] , слід визнати недієздатним та встановити над ним опіку, призначивши [PERSON] його опікуном.

Outcome: approved