Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] , по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , земельні ділянки, площею 0,2200 га та 0,5900 га, а також земельна частка (пай) по колишньому КСП «Нива», площею 1,86 га, яка знаходиться на території Прилісненської сільської ради Волинської області. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Спадкоємцем першої черги був син спадкодавця - [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, проте не встиг оформити своїх спадкових прав та [INFO] помер. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - земельні ділянки, площею 0,5007 га та 0,6056 га. Ще за життя [PERSON] посвідчив заповіт, згідно якого все своє майно заповів [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори у визначений законом строк. Іншим спадкоємцем є [PERSON] . У зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, позивачу було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] ; земельні ділянки, площею 0,5007 га, 0,6056 га; земельну частку (пай), площею 1,86 га, а також право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельні ділянки, площею 0,2200 га та 0,5900 га. В судове засідання позивач [PERSON] , її представник [PERSON] , кожен зокрема, не з`явилися, подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Відповідач Прилісненська сільська рада Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, щодо заявлених вимог покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачами не було подано відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , спадкоємцем першої черги якої був її син - [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, проте не встиг оформити своїх спадкових прав та [INFO] помер, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 7-9, 14-19). 05 серпня 2019 року від імені спадкодавця [PERSON] було посвідчено заповіт, згідно якого все своє майно він заповів [PERSON] (а.с. 10). Із витягу з погосподарської книги № 3 за 1996-2000 роки встановлено, що по особовому рахунку № [NUMBER] будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] належав [PERSON] (а.с. 74). Відповідно до довідки виконавчого комітету Прилісненської сільської № 2 Городоцького старостинського округу № 284 від 01 березня 2021 року та витягу з погосподарської книги № 4 за 2016-2020 року, по особовому рахунку № [NUMBER] будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] належав [PERSON] , який помер [INFO] . Від імені спадкодавця було посвідчено заповіт на ім`я [PERSON] . Згідно ст. 1263 ЦК України спадкоємцем є [PERSON] . Інших спадкоємців та пережилого подружжя немає(а.с. 11-12). Як вбачається з Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0214489 від 17 грудня 1997 року та повідомлення відділу у Маневицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області № К-128/0-0.25-108/133-21 від 10 червня 2021 року, [PERSON] належить право на земельну частку (пай), площею 1,86 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 19556,52 гривень (а.с. 29-30). Згідно Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 656386 та серії ЯА № 652514 від 25 липня 2006 року, [PERSON] є власником земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, площею 0,5007 га та 0,6056 га (а.с. 31, 34). Із витягу з рішення Городоцької сільської ради № 8 від 23 січня 1997 року вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,59 га та для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею 0,22 га (а.с. 20). За вимогами ч. 1 ст. 328, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому (ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 ЦК України). Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду судових справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори у визначений законом строк, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 615/02-31 від 01 липня 2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів та оригіналів документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме на: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , земельні ділянки, площею 0,6056, га, 0,5007 га, 0,22 га, 0,59 га, а також право на земельну частку (пай) в КСП «Нива» с. Прилісне, що належало [PERSON] , спадкоємцем якої був її син [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав (а.с. 49). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) № 690/01-16 від 27 липня 2021 року, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа № 159 за 2020 рік. 13 квітня 2020 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] звернувся [PERSON] . Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа № 111 за 2021 рік. 18 березня 2021 року з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулась [PERSON] (а.с. 59-62). Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину в встановлений законом строк та спосіб, а також визнання позову відповідачами, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved