Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Позивачка, звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на майно. Позовні вимоги вмотивовані наступним: [INFO] помер [PERSON] , який являвся батьком [PERSON] . Після його смерті залишилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Згідно рішення ЗМР від 19.02.2016 №110 на виконання законодавства України щодо декомунізації, вулицю Дніпропетровське шосе у м. Запоріжжя було перейменовано на вул. Дніпровське шосе. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно спадкодавцю [PERSON] належала 1/3 частина вищезазначеної квартири на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] , виданого Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради 13.08.2004 року. За життя [PERSON] заповіту не складав. Спадкоємцями по закону першої черги після його смерті є: [PERSON] донька спадкодавця та [PERSON] , дружина спадкодавця. У шестимісячний термін після смерті батька, [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Чепковой О.В., з заявою про прийняття спадщини за законом. [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Чепковой О.В. з заявою про відмову від спадщини на користь [PERSON] .. 17 вересня 2020 року приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Чепкова О.В. винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом,так як було втрачено оригінал свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а саме на квартиру [ADDRESS] . Видача дублікату правовстановлюючого документу на ім`я померлого є неможливою. В зв`язку з вищевикладеним, позивачка просить суд визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити їх, оскільки у позасудовому порядку неможливо вирішити питання щодо прийняття спадщини. Представник відповідача у судовому засіданні просила суд вирішити даний спір на розсуд суду з урахуванням вимог чинного законодавства. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно спадкодавцю [PERSON] належала 1/3 частина вищезазначеної квартири на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] , виданого Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради 13.08.2004 року. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 ЦК України. За життя [PERSON] заповіту не складав. Спадкоємцями по закону першої черги після його смерті є: [PERSON] донька спадкодавця, позивачка по справі та [PERSON] , дружина спадкодавця. У шестимісячний термін після смерті батька, [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Чепковой О.В., з заявою про прийняття спадщини за законом. [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Чепковой О.В. з заявою про відмову від спадщини на користь доньки [PERSON] .. 17 вересня 2020 року приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Чепкова О.В. винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом,так як було втрачено оригінал свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а саме на квартиру [ADDRESS] . Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але відсутній оригінал правовстановлюючого документу або в силу об`єктивних причин спадкодавець не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна в БТІ. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved