Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У грудні 2021 року [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Окуневич М.В. звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» ( далі- ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс»), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов обгрунтуваний тим, що 09 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис №122286 про стягнення із нього на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором №0972436095 від 20 жовтня 2017 року в розмірі 32 070 грн 00 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6 000 грн 00 коп., заборгованості за процентами та комісією в розмірі 24 570 грн 00 коп., та 1 500 грн 00 коп. штрафних санкцій. Також за вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом стягнуто плату в сумі 50 грн 00 коп. На підставі даного виконавчого напису нотаріуса, приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатів О.Л., 17 листопада 2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67565729. Позивач вважає, що оскільки кредитний договір не був нотаріально посвідчений, у приватного нотаріуса не було правових підстав для вчинення виконавчого напису, а тому з цієї підстави просив позов задовольнити. 25 січня 2022 року відповідач ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» подав відзив на позовну заяву. Заперечення проти позову обгрунтував тим , що 20 жовтня 2017 року між [PERSON] та ТОВ «ІНФІНАНС» був укладений кредитний договір № 972436095. 26 березня 2019 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №26032019, у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «ІНФІНАНС» є ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в тому числі і за кредитним договором № 972436095 від 20 жовтня 2017 року. 25 січня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» був укладений договір факторингу» №25/01/21, у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є ТОВ «Фінансова компанія управління активами», згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 972436095 від 20 жовтня 2017 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія управління активами». 25 січня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» був укладений договір факторингу» №250121ФК , згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 972436095 від 20 жовтня 2017 року перейшло до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ». 25 травня 2021 року між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» був укладений договір факторингу №250121-ФК, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 972436095 від 20 жовтня 2017 року перейшло до ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Відповідач зазначає, що виходячи із змісту ст. 512, 514 ЦК України , з урахуванням положень ст. 442 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги , до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах , що існували на момент переходу цих прав , в тому числі право на захист порушених цивільних прав шляхом звернення до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. за вчиненням виконавчого напису на Договорі. Просив відмовити у задоволенні позову. Також відповідач просить відмовити позивачу у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн 00 коп, з підстав передбачених ст.601 ЦК України, оскільки станом на 14 січня 2022 року дана сума зарахована в рахунок погашення частини заборгованості за кредитним договором. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2021 року задоволено заяву про забезпечення позову. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №122286 від 09 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості в сумі 32 120грн 00 коп., винагороди приватному виконавцю в сумі 3 212 грн 00 коп. у виконавчому провадженні №67565729, до набрання законної сили судовим рішенням. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 09 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду з викликом сторін . В судовому засіданні представник позивача адвокат Окуневич М.В. позов підтримав з підстав наведених у ньому, просив задовольнити, а також вирішити питання розподілу судових витрат на підставі наявних у справі доказів. Відповідач ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» явку свого представника в судове засідання не забезпечив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому процесуальним законом порядку. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатів О.Л. в судове засідання не з`явилися. Фактичні обставини, встановлені судом. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке. З матеріалів справи вбачається, що 09 червня 2021 року року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис за №122286 про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором №0972436095 від 20 жовтня 2017 року в розмірі 32 070 грн 00 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6 000 грн 00 коп., заборгованості за процентами та комісією в розмірі 24 570 грн 00 коп., та 1 500 грн 00 коп. штрафних санкцій. Також за вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом стягнуто плату в сумі 50 грн 00 коп. 17 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатів О.Л. відкрито виконавче провадження №67565729 на підставі вказаного виконавчого напису. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу вимог ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вирішуючи спір в межах предмету доказування, а саме перевірки законності вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису на борговому документі, суд застосовує такі норми матеріального права. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України). Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з пунктом 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Інструкція) вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Так, постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 від 29 червня 1999 року визначено, що для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 09 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. В оскаржуваному виконавчому написі не зазначено відомості про нотаріальне посвідчення кредитного договору за яким проведено стягнення, тобто порушено умови вчинення виконавчого напису в частині подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, що є підставою для визнання судом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Щодо розподілу судових витрат між сторонами, то суд застосовує такі норми права. Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частин першої, другої, шостої та восьмої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі №810/795/18 зазначено про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. За матеріалами справи, професійна правнича допомога надавалася позивачу адвокатом Окуневичем М.В. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 02 лютого 2018 року серії ТР №000260) на підставі договору про надання правничої допомоги №89/21 від 22 листопада 2021 року та ордеру про надання правничої ( правової) допомоги від 22 грудня 2021 року. На підтвердження надання послуг з правової допомоги [PERSON] адвокатом Окуневичем М.В. подано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат , який містить перелік послуг, наданих адвокатом у даній справі, зокрема: ознайомлення із виконавчим провадженням - 1 000 грн 00 коп, підготовка та подання позовної заяви - 1 000 грн 00 коп, вартість представлення інтересів позивача в суді - 500 грн 00 коп. за кожне судове засідання. Також копіями квитанцій до прибуткового кассового ордера №011689 від 06 грудня 2021 року та №000001 від 10 січня 2022 року підтверджено про прийняття адвокатом Окуневичем М.В. від [PERSON] коштів на загальну суму 3 500 грн 00 коп. Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що з врахуванням складності справи та виконаних робіт, принципу співмірності та розумності судових витрат, долучених доказів щодо цих витрат, які підтверджують їх розмір та документальне обґрунтування, що не суперечить принципу розподілу судових витрат та відповідає критерію розумної необхідності їх, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 500 грн 00 коп. судових витрат, понесених у зв`язку розглядом справи в суді . Щодо заявлення відповідачем у відзиві на позовну заяву про відмову позивачу у стягненні витрат на професійну правничу допомогу з підстав передбачених ст.601 ЦК України, то суд зазначає, що дані положення цивільного законодавства не підлягають застосуванню при вирішенні судом питання про судові витрати між сторонами, які регулються ст.137, 141 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідача також необхідно стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір сплачений при поданні позову в розмірі 908 грн 00 коп. та судовий збір сплачений за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн 00 коп , всього на загальну суму 1 362 грн 00 коп. Згідно ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved