Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису від 08 грудня 2020 року № 6204 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 490916004 від 23 травня 2014 року у сумі 105 680 грн 49 коп., таким, що не підлягає виконанню. Заявлені вимоги мотивує тим, що у жовтні 2021 позивачу стало відомо про існування ВП №64002862 про стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у сумі 105 680 грн 49 коп. Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису від 08 грудня 2020 року №6204 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. Вважає, що нотаріус не дотримався вимог законодавства, яким врегульовано процедуру та порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, а саме пересвідчився у достовірності наявності заборгованості позивачки як такої, позивачкою не було отримано письмове повідомлення про факт вчинення виконавчого напису нотаріусом, то з таких підстав виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, що змусило його звернутися до суду з позовом. Ухвалою суду від 19 листопада 2021 року провадження у справі відкрито у порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. У своїй позовній заяві прохав розгляд справи проводити у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, про день час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Натомість 21 січня 2022 року відповідачем направлено відзив на позовну заяву, згідно якого, просив відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі. Відзив обґрунтовано тим, що на момент вчинення виконавчого напису позивач мав безспірну заборгованість перед стягувачем, оскільки у своєму позові не вказав жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Разом з тим звернувся з клопотанням про зменшення витрат на правову допомогу, оскільки позивачем не доведено суму судових витрат, понесених ним на професійну правничу допомогу. Будучи повідомленою у встановленому законом порядку про дату, час і місце розгляду справи, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Баталін С.С. до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні у справі докази та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 23 травня 2014 року між ПАТ «Альфа- Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 490916004 про надання останньому кредиту в сумі 17 150 грн. 03 коп. 02 листопада 2020 року [PERSON] направлена Претензія (вимога) про усунення порушень кредитних зобов`язань, в якій позивачу по справі пропонувалось погасити заборгованість за вказаним вище кредитним договором, яка становить 104 680 грн. 49 коп. 08 грудня 2020 року року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №6204, згідно якого звернено стягнення з [PERSON] за кредитним договором № 490916004 від 23 травня 2014 року, укладеного між [PERSON] та АТ «Альфа - Банк», право вимоги за яким перейшло на підставі договору відступлення за кредитними договорами 1 від 21 червня 2016 року до ТОВ «Кредитні ініціативи», право вимоги за яким перейшло на підставі договору відступлення за кредитними договорами 2019-1КІ/ВЕСТА від 26 грудня 2018 року до ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», право вимоги за яким перейшло на підставі договору відступлення за кредитними договорами 16-01/19/1 від 16 січня 2019 року до ТОВ «Вердикт Капітал» Згідно виконавчого напису нотаріуса, стягнення заборгованості проводиться за період з 16 січня 2019 року по 02 листопада 2020 року. Сума повної заборгованості складає 105 680 грн. 49 коп., з яких: 16 958 грн. 36 коп.- прострочена заборгованість за сумою кредиту; 1 140 грн. 84 коп. - строкова заборгованість за сумою кредиту; 86 581 грн. 29 коп.- сума заборгованості за відсотками та комісією; 1 000 грн - сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису. Приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Баталін С.С. 31 грудня 2020 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, степендію та інші доходи боржиника у виконавчому провадженні за № 64002862 з примусового виконання виконавчого напису №6204 від 08 грудня 2020 року, що вчинив приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. на підставі заяви ТОВ «Вердикт Капітал» Згідно зі ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб) строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили ; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. В п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій від 22.02.2012 № 296/5 передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Суд наголошує, що відповідачем в обґрунтування своїх заперечень не подано до суду нотаріально посвідченого кредитного договору № 1-1-50878 від 06 травня 2018 року. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 06.06.2019 в справі № 750/1627/18, нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому, з точки зору ст. 88 Закону України «Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 по справі №310/9293/15. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Враховуючи ці обставини та вимоги ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Суд при цьому має перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. В той же час законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 по справі № 6-887цс17. Будь-яким чином перевірити безспірність заборгованості по наданому відповідачем нотаріусу кредитному договору та розрахунку заборгованості суд позбавлений можливості, такий обов`язок на суд не покладається, оскільки довести безспірність такої заборгованості, з точки зору викладеного вище обґрунтування, має кредитор при зверненні до нотаріуса. З огляду на викладене, доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву про законність вчиненого нотаріусом виконавчого напису є необґрунтованими та неспроможними. Виходячи з цих обставин, одного з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, спірності заборгованості позивача перед відповідачем, не спростованої останнім, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Оспорюваний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Одночасно суд зауважує, що позивачем у тексті позовної заяви вказано, що ним понесено судові витрати на професійну правничу допомогу орієнтовно в сумі 10 000 грн. Однак, ані доказів що підтверджують вказану обставину, ані заявлено такої вимоги у прохальній частині позовної заяви, ані клопотання про їх стягнення [PERSON] до суду наразі не подано. У зв`язку з чим клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу є передчасним. У разі звернення [PERSON] з клопотанням про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, дане питання буде вирішено судом у відповідності до норм ЦПК України, з урахуванням поданого відповідачем клопотання. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved