Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

17.12.2021 р. [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що із додатку «Дія» йому стало відомо про відкрите відносно нього виконавче провадження, яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Савенком Ю.О. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Остапенка Є.М. № 205102 від 22.06.2021 р. Оскільки він не має ніяких заборгованостей, не приймав участі у будь-яких судових провадженнях, нотаріально посвідчених кредитних договорів не укладав, будь-яких повідомлень від кредиторів не отримував, то просив визнати виконавчій напис таким, що не підлягає виконанню. У ході розгляду справи, позивач збільшив свої позовні вимоги та просив також стягнути з відповідача 17165,08 грн., які були списані з його рахунку приватним виконавцем. Ухвалою судді від 20.12.2021 р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву. Відповідач, про розгляд справи належним чином повідомлений, своїм правом надати відзив, заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався. Від третіх осіб пояснень по суті справи також не надійшло. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Ю.О. від 15.12.2021 р. відкрито виконавче провадження № 67904051. Боржником у вказаному виконавчому провадженні є позивач, а стягувачем - відповідач. Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Остапенка Є.М. № 205102 від 22.06.2021 р. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до приписів ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17. Крім того, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17. Згідно частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що позивач був сповіщений про намір вчинення виконавчого напису, у відповідача на момент його вчинення існувало право на стягнення заборгованості, і що виконавчий напис вчинено на підставі первинних документів, які підтверджують заявлену до стягненню суму заборгованості; з наявних доказів неможливо встановити період, за який нараховані проценти та пені, підстави нарахування штрафу; відсутні докази неодноразового переходу права вимоги за договором від первинного кредитора як до відповідача, так і до інших юридичних осіб, а також відсутні докази, що кредитний договір був укладений у нотаріальній формі. Зазначене в сукупності дає підстави для висновку, що на момент вчинення виконавчого напису не існувало обставин, що беззаперечно підтверджували безспірність заявлених відповідачем вимог, що є безумовною підставою для задоволення позову та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Оскільки суд визнав виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, то стягнуті у процесі виконання цього виконавчого напису кошти з позивача, слід стягнути з відповідача. Крім того, за клопотанням позивача, суд відстрочив сплату судового збору до ухвалення рішення по справі. У відповідності до ч. 2 ст. 136 ЦПК України, витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена до ухвалення цього рішення. Оскільки позивач у ході розгляду справи заявив немайнову і майнову вимогу, то з нього слід стягнути судовий збір в сумі 1816 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved