Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

[PERSON] 23.09.2021 року через свого представника адвоката Гуменюка О.В. звернулася до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з позовною заявою про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. від 29.03.2021 № 43282, яким стягнуто з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» коштів у розмірі 7905,30 грн. таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка з Єдиного реєстру боржників дізналася про наявність у приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького П.В. виконавчого провадження № 66629936, щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. від 29.03.2021 № 43282, яким стягнуто з позивачки [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» коштів у розмірі 7905,30 грн. Стягувачем по виконавчому провадженню є ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс». Вважають, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки порушена процедура його вчинення. Також зазначає, що на момент вчинення оскаржуваного напису нотаріусу не було надано належних документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Ухвалою суду від 19.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Справу призначено у підготовче засідання ( а.с.35-36). Ухвалою суду від 25.11.2021 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду ( а.с.79). Представник позивача в судове засідання не не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, в особі його представника, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позов не подав. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 2 ст. 247, ст.ст. 280-281 ЦПК України, постановлено ухвалу про розгляд справи у заочному порядку, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 17.04.2017 року між [PERSON] та ТзОВ «СС ЛОУН» було укладено договір про надання кредиту № 34359-А. Відповідно до оскаржуваного виконавчого напису ТзОВ «СС ЛОУН» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТзОВ «ФІНФОРС», яке також відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» ( а.с. 44-55). Через несплату коштів ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» звернулося до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. з приводу вчинення виконавчого напису. Для здійснення останнього відповідачем було надано документи, визначені п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 (Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин). 29.03.2021 нотаріусом Головкіною Я.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований за № 43282 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості за кредитним договором № 40071779-01 від 26.04.2018 року за період з 28.12.2020 року по 10.03.2021 року у розмірі 6705,30 грн., в тому числі 1200,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису ( а.с.57). 26.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66629936 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. від 29.03.2021 № 43282 ( а.с.60). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. від 17.09.2021 року накладено арешт на грошові кошти [PERSON] ( а.с.66). Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Законом України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, в редакції від 29.11.2001, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 з наступними змінами. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Згідно з ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат», зі змінами, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 статті 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису, під час його вчинення приватний нотаріус керувалася ст.87-91 Закону України «Про нотаріат», та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Пунктом 2 - Розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а саме: змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості." Відповідно до ч. 2 ст. 265 КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та нечинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17. Тобто, приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій або електронній формі визнані не чинними, а відповідачем не надано нотаріусу належних документів про заборгованість. Підтвердження подання нотаріусу для вчинення спірного виконавчого напису належних документів у відповідності до законодавства матеріали справи на момент її розгляду не містять відповідачем та третіми особами суду не надано. За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. при вчиненні виконавчого напису не пересвідчилася у безспірності вимог до [PERSON] та вчинила виконавчий напис без дотримання вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису, вчиненого 29.03.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 43282, таким, що не підлягає виконанню, а тому позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка при зверненні з позовом сплатила судовий збір у розмірі 908,00 грн. та 454,00 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову, тому, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки 1362,00 грн. на відшкодування судового збору. Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Судом вставлено, що 18.09.2021 року між позивачкою та адвокатом Гуменюком О.В., який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльність № 672, укладено договір № 95 про надання правової допомоги. Адвокатом складено розрахунок юридичних послуг з визначенням загальної вартості послуг - 2500,00 грн. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера наведена сума фактично сплачена позивачем. Приймаючи до уваги підтверджені відомості про існування правовідносин між позивачкою та адвокатом в сфері надання професійних правничих послуг для захисту та відновлення порушених прав особи, оплату погодженої між таким учасниками грошової суми, виходячи зі співмірності розміру витрат із складністю справи та обсягом участі адвоката у реалізації процесуальних прав та обов`язків, суд вважає необхідним стягнути відповідну суму з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved