Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, у якому просив визначити, що частка [PERSON] , який помер [INFO] , у праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру [ADDRESS] та на нежитлове приміщення загальною площею 29.9 кв.м за адресою [ADDRESS] , становить 1/2 частину. Мотивував позовні вимоги тим, що він є сином [PERSON] . Внаслідок смерті останнього відкрилася спадщина, до якої увійшло право на 1/2 частку у вищезгаданому майні, оскільки таке було набуто [PERSON] і його дружиною [PERSON] під час шлюбу, однак право власності було зареєстроване на останню. Звернувшись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину він отримав відмову у зв`язку з відсутністю згоди відповідача на визначення частки померлого у спільному майні подружжя. Зауважив, що відповідач відмовляється від поділу спадкового майна у добровільному порядку. З огляду на вказане, просив позовні вимоги задовольнити. Просив також витребувати у відповідача оригінали договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 12 грудня 2017 року, договору купівлі-продажу квартири від 12 грудня 2017 року, витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12 грудня 2017 року індексний № 107203480, свідоцтво про шлюб. Також у приватного нотаріуса нотаріального округу Вінницької області Лучинської Л.П. просив витребувати копію спадкової справи, відкриту після смерті [PERSON] . Крім того, повідомив, що очікуваний розмір витрат на правову допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи, становить11000 грн. Просив стягнути судові витрати з відповідача на його користь. Ухвалою судді від 15 квітня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 17 травня 2021 року представник позивача [PERSON] подав клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою від 17 травня 2021 року у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено. 19 липня 2021 року представник позивача [PERSON] повторно подав клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою від 21 липня 2021 року клопотання представника позивача [PERSON] про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції залишено без розгляду. Ухвалою від 29 липня 2021 року клопотання [PERSON] про витребування доказів задоволено частково, витребувано у приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Онищак Н.М. належним чином засвідчені копії договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 12 грудня 2017 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за № 2944; договору продажу квартири від 12 грудня 2017 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за № 2941, належним чином завірені копії документів, що стали підставою для укладення вказаних договорів; витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12 грудня 2017 року індексний № 107203480; витребувано у Сихівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) належним чином засвідчену копію актового запису № 61, складеного 09 березня 2013 року, про укладення шлюбу між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; витребувано у приватного нотаріуса нотаріального округу Вінницької області Лучинської Л.П. належним чином засвідчену копію спадкової справи, відкриту внаслідок смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 10 листопада 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та його представник [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, однак останній 24 січня 2022 року подав клопотання, у якому просив розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності або про відкладення судового розгляду не подала. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Лучинська Л.П., будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, однак 28 вересня 2021 року подала заяву, у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із ст. 280 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Львів, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 05 листопада 2020 року Пустомитівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 21 лютого 1985 року, стверджується, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 09 березня 2013 року Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 09 березня 2013 року. Відповідно до положень ч.1 ст.319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення Так, за правилами ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Відповідно до правових висновків, висловлених Верховним Судом України в справах № 6-79цс13, № 6-2641цс15, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Разом з тим належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи вказані норми та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто критеріями, які дозволяють надати спірному набутому майну режим спільного майна є: час набуття такого майна, кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття), мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий режим спільної власності подружжя. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 244661553 від 17 лютого 2021 року вбачається, що 12 грудня 2017 року [PERSON] зареєструвала право власності на квартиру [ADDRESS] , а також нежитлове приміщення загальною площею 29.9 кв.м за адресою [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 12 грудня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Онищак Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2941, а також договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 12 грудня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Онищак Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2944. Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 12 грудня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Онищак Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2941, [PERSON] купила у [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Як вбачається з договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 12 грудня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Онищак Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2944, [PERSON] купила у [PERSON] нежитлове приміщення загальною площею 29.9 кв.м за адресою [ADDRESS] . У вказаних договорах зазначено, що дані правочини вчинені за згодою чоловіка покупця [PERSON] , яка викладена в заявах, справжність підпису на яких засвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Онищак Н.М. 12 грудня 2017 року за реєстровими №№ 2937, 2940. Таким чином, як [PERSON] , так і [PERSON] належали на праві спільної сумісної власності вищезгадані квартира та нежитлове приміщення, в рівних частинах, оскільки такі набуті ними під час перебування у шлюбі. Доказів того, що вказане майно набуте [PERSON] за особисті кошти суду не надано. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Лучинської Л.П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус відмовила спадкоємцям [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/8 частку спадкового майна кожному, яке складається з вищезгаданих квартири і нежитлового приміщення після смерті [INFO] батька [PERSON] з огляду на те, що дружина померлого [PERSON] не надала згоду на визначення частки померлого у спільній власності на вказане нерухоме майно. У відповідності до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними (п.5). Відповідно до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли свої підтвердження під час судового розгляду і підлягають до задоволення. Відтак, рішенням суду слід визначити, що розмір частки [PERSON] , який помер [INFO] , у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] та на нежитлове приміщення загальною площею 29.9 кв.м за адресою [ADDRESS] , на момент його смерті складав 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на вказане майно. За ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як зазначив позивач, очікувана сума витрати на правничу допомогу становить 11000 грн. Водночас, будь-яких доказів на підтвердження такого розміру витрат суду не надано, у зв`язку з чим такі не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1816 грн.

Outcome: approved