Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 16 266 грн. 21 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] , законним представником якої є [PERSON] , є власником квартири [ADDRESS] . За період з 01.06.2018 по 01.05.2020 вона має заборгованість у розмірі 16 266,21 грн. за житлово-комунальні послуги, яку не погашає в добровільному порядку. Ухвалою від 02.07.2020 р. відкрито спрощене провадження з розгляду справи та призначено дату судового розгляду з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримав, проти заочного розгляду не заперечував. 22.09.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просив відмовити у задоволенні позовних у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідачів подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч.1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та у відсутність нез`явившихся осіб. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві, з урахуванням обставин викладених у відзиві на позов, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Вказані принципи знайшли своє втілення і в нормах цивільного процесуального законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, житловий будинок [ADDRESS] є об`єктом комунальної власності територіальної громади міста Києва, відповідно до рішення Київської міської ради від 02.12.2010 № 284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва». Розпорядженням Печерської районної у місті Києві державної адміністрації від 20.09.2013 року № 509 «Про перезакріплення майна, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва переданого до сфери управління Печерської районної в місті Києві держаЕ адміністрації» передбачено здійснення пере закріплення об`єктів житлового фонду разом з вбудованими нежилими приміщеннями з балат комунальних підприємств по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Липкижитлосервіс», «Печерська брам «Хрещатик» та «Печерськжитло» на баланс комунального підприємства «Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району м. Києва Відповідач [PERSON] є власником квартир [NUMBER] , [NUMBER] будинку [ADDRESS] . Так, під час судового розгляду встановлено, що [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] з 27.04.2012 та власником квартири [ADDRESS] з 26.04.2019. Відносини щодо майна неповнолітніх осіб визначаються нормами сімейного законодавства. Неповнолітнім особам може належати будь-яке майно, яке відповідно до закону є об`єктом права приватної власності фізичних осіб. Проте, будучи власниками, неповнолітні не здатні здійснювати свої права самостійно, оскільки мають неповну цивільну дієздатність (ст. 32 ЦК України). Тому, майном, що належить неповнолітній дитині, управляють інші особи і, у першу чергу, - її батьки (ч. 1 ст. 77 СК України). Право батьків на управління майном дитини виникає на підставі прямої вказівки закону. При здійсненні повноважень щодо управління майном управитель діє від свого імені в інтересах неповнолітньої особи, яка є власником майна. Батьки зобов`язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах. Одночасно статтею 99.2 Податкового кодексу України визначено, що грошові зобов`язання малолітніх/неповнолітніх осіб виконуються їх батьками (усиновителями), опікунами (піклувальниками) до набуття малолітніми/неповнолітніми особами цивільної дієздатності в повному обсязі. Батьки (усиновителі) малолітніх/неповнолітніх і малолітні/неповнолітні у разі невиконання грошових зобов`язань малолітніх/неповнолітніх несуть солідарну майнову відповідальність за погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу. Відповідно до статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, відповідно до ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі- Закон 417-УІІІ), приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія є спільною сумісною власністю співвласників багатоквартирного будинку (власників житлових та нежитлових приміщень) (статті Закону 417-УІП, ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України). Обов`язок щодо належного утримання та забезпечення належного санітарного, протипожежного і технічного стану спільного майна багатоквартирного будинку покладено на співвласників багатоквартирного будинку ( стаття 7 Закону 417-УІІІ). Оскільки, основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають \\ сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги», статтею 1 якого унормовано, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Згідно ст. 360 Цивільного кодексу України, співвласник, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно із ч. 2 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (тут і далі в редакції, яка діяла станом на дату виникнення спірних правовідносин) ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Пунктом 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» визначено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить в тому числі і встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Нарахування за надані послуги здійснюються, враховуючи витрати Підприємства. на умовах чинного договору. Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території був опублікований у випуску газети «Хрещатик» від 14.07.2015 № 99 (4695) (ст. 6-7) як договір приєднання відповідно по ст. 634 Цивільного кодексу України. Розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) № 442 від 30.04.2015 та № 668 від 06.06.2017 р. були встановлені тарифи та структура тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової територій по будинку [ADDRESS] в розмірі 3,13 грн. за м2 та 6, 35 грн. за м2 площі за місяць (без ПДВ). З набранням чинності нового ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» з 01.05.2019, статтею 5 Закону визначено нову житлову послугу - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає в себе: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. В той же час, Законом внесено зміни до підпункту 2 пункту «а» статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в частині позбавлення права органів місцевого самоврядування встановлювати тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. З метою приведення своїх нормативних актів до вимог закону Виконавчий орган КМР (КМДА) розпорядженням від 25.07.2019 № 1317 визнано таким, що втратило чинність розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) № 668 від 06.06.2017 р. Проте, пунктом 3 і прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними ним Законом. Як уже зазначалося вище, Розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) № 442 від 30.04.2015 та № 668 від 06.06.2017 р. були встановлені тарифи та структура тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової територій по будинку [ADDRESS] в розмірі: згідно розпорядження № 442 - 3,13 грн. за м2 при сплаті до 20- числа та 3,35 грн. зі сплатою після 20-го числа та згідно розпорядження № 668 - 4, 28 грн. за м2 при сплаті до 20- числа та 4,71 грн. зі сплатою після 20-го числа площі за місяць (без ПДВ). За спірний період позивач надавав, згідно вказаних розпоряджень наступні послуги: - прибирання прибудинкової території - здійснюється працівниками з комплексного обслуговування позивача та включено в дану складову тарифу: заробітна плата працівника та витрати на інвентар, спецодяг; - прибирання сходових клітин - здійснюється працівниками з комплексного обслуговування позивача та включено в дану складову тарифу: заробітна плата працівника та витрати на інвентар, спецодяг, спец миючі засоби; - дератизація - укладено договір з виконавцем послуг ТОВ «Емпекс» від 13.03.2018 410-Д, від 26.03.2019 №720-Д, від 15.04.2020 № 932-Д; - дезінсекція - укладено договір з виконавцем послуг з ТОВ «Емпекс» від 26.03.2019 № 721-Д, від 15.04.2020 № 933-Д ; - обслуговування димовентиляційних каналів - укладено договір з виконавцем послуги ПБВ «ОВЕН» від 14.01.2019 № 14/0119-01ВК та ТОВ «Ремгазсервіс» від 17.02.2020 № 17/0220-01ВК; - поточний ремонт та технічне обслуговування конструктивних елементів будинку, внутрішньобудинкових систем ХВП, ГВП, водовідведення......здійснюється працівниками позивача структурного підрозділу ЖЕД «Липкижитлосервіс»; - освітлення місць загального користування - здійснюється працівниками позивача структурного підрозділу ЖЕД «Липкижитлосервіс». Надання вищезазначених послуг підтверджується актами виконаних робіт складених на виконання зазначених договорів та актами списання матеріалів, нарядами-завданнями. Відповідно до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 29.12.2011 № 389 розміри та конфігурації земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території визначаються підприємствами, організаціями, які утримують та обслуговують житловий фонд, об`єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами або іншими юридичними чи фізичними особами. Рішенням Київської міської ради від 27 травня 2010 року N 862/4300 «Про затвердження схем прибирання прибудинкових територій» доручено районним у місті Києві радам у місячний термін затвердити схеми прибирання прибудинкових територій для подальшого застосування їх при розрахунку тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. На виконання вищезазначеного рішення Київради Печерська районна у місті Києві рада прийняла рішення «Про затвердження схем прибирання прибудинкових територій Печерського району» № 11 від 09.09.2010 року. На виконання Рішення Печорської районної у місті Києві ради «Про затвердження схем прибирання прибудинкових територій Печерського району» № 11 від 09.09.2010 року колишнім балансоутримувачем вказаного будинку було проведено переобмір прибудинкової території та актом від 29.04.2010 зафіксовано прибиральну площу та відображено на план-схемі, що додається до відповідного акту. Відповідач стверджує, що Позивачем не надано доказів обслуговування систем ХВП та ГВП. З даного приводу Позивач зазначає наступне. Обслуговування систем ГВП, ХВП, водовідведення тощо здійснюється шляхом періодичного огляду працівником позивача та у разі виявлення неполадок/аварійної ситуації здійснюється ремонт за рахунок складової витрат «поточний ремонт». У спірний період позивач здійснював поточний ремонт та технічне обслуговування конструктивних елементів будинку, внутрішньобудинкових систем ХВП, ГВП, водовідведення тощо силами позивача, що підтверджується відповідними актами списання матеріалів та наряд-завданнями. Окрім того, відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості житлово- комунальних послуг споживач має право викликати виконавця послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання житлово-комунальних послуг складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем послуги. Акт-претензія складається виконавцем послуги та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості житлово-комунальної послуги, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. Так, відповідач посилається на листи які він надсилав та отримував від КП УЖГ «Липкижитлосервіс» та Печерської районної в м. Києві державної адміністрації на протязі 2007-2010, проте: до 1 травня 2015 року будинок обслуговувався КП УЖГ «Липкижитлосервіс». Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства «Липкижитлосервіс» - це комунальне підприємство, існує як діюче, не ліквідоване, не реорганізоване підприємство, має власні печатки, штампи, розрахункові рахунки в установах банків, виконує покладені на нього обов`язки. КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» не є правонаступником комунального підприємства по утриманню житлового господарства «Липкижитлосервіс». Окрім цього, під час судового розгляду встановлено, що будинок [ADDRESS] до теперішнього часу не передано на баланс ОСББ «Січневий 9». Також, відповідач не надав доказів направлення відповідних претензій до Позивача щодо якості надання послуг, тим більш не навів жодних доказів не надання послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до ст.66 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги (водопостачання,газ, електрична, теплова енергія ті інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами (ст.67 ЖК України). Статтею 179 ЖК України передбачено, що користування будинками (квартирами) приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно до п. 17, 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. №572, власники квартир багатоквартирних будинків зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Так, згідно розрахунку у відповідача виникла заборгованість за квартирну плату і комунальні послуги за період з 01.06.2018 по 01.05.2020 в розмірі 16 266 грн. 21 коп. Проте, вимоги позивача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги надані квартирі [ADDRESS] , до 26.04.2019, являються безпідставними, оскільки як встановлено під час судового розгляду [PERSON] стала власником лише 26.04.2019. Згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Відповідач на спростування доводів та доказів сторони позивача своїх доказів суду не надав. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та стягненню відповідно за надані за житлово-комунальні послуги квартирі [ADDRESS] з 26.04.2019 та відповідно становить 4712,21 та квартирі [ADDRESS] у розмірі 7065,81 грн. та в сумі становить 11 554 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України також необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати - сплачений судовий збір.

Outcome: partial