Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просив визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 4,87 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель СЗАПТ ім. Чапаєва, розташовану на території Веселівської сільської ради Путивльського району Сумської області, належне [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 05.09.1996, у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Веселе Путивльського району Сумської області. Свої вимоги обґрунтовував тим, що як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину після смерті [PERSON] у додатковий строк, визначений рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 05.05.2020, але в той же час, оформити в нотаріальному порядку зазначене майно позбавлений можливості в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначену земельну частку (пай). Посилаючись на вказане, просив позов задовольнити, а витрати по сплаті судового збору просив з відповідача не стягувати. Позивач в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності його представника, у вирішенні спору покладався на розсуд суду, відзив на позов не подав. З`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Встановлено, що [INFO] в с. Веселе Путивльського району Сумської області померла [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована та постійно проживала по [ADDRESS] (а.с. 5, 7). За життя [PERSON] було складено заповіт, який не змінено та не скасовано, згідно якого остання все належне їй майно заповідала [PERSON] , 1980 року народження (а.с. 6). Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , прийняв спадщину після її смерті у додатковий строк, визначений рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 05.05.2020, яке набрало законної сили 07.08.2020, приватним нотаріусом заведено спадкову справу № 25/2020 від 04.02.2020 (а.с. 10). До спадкового майна входить право на земельну частку (пай) розміром 4,87 в умовних кадастрових гектарах із земель сільськогосподарського закритого акціонерно-пайового товариства ім. Чапаєва, розташованої на території Веселівської сільської ради Путивльського району Сумської області. При цьому, отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове майно позивач не може з причини відсутності правовстановлюючого документа на нього, що вбачається з постанови нотаріуса від 27.08.2021 № 276/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 10). З листа Путивльської районної державної адміністрації Сумської області від 22.01.2020 № 01-21/232 та викопіювання з «Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Путивльською районною державною адміністрацією членам СЗАПТ ім. Чапаєва» вбачається, що за № 210 у вказаній книзі значиться запис на ім`я [PERSON] , мешканки с. Веселе, про сертифікат серії [NUMBER] від 05.09.1996 на право на земельну частку (пай) розміром 4,87 в умовних кадастрових гектарах на території Веселівської сільської ради Путивльського району Сумської області, вказаний сертифікат отриманий власником (а.с. 8, 9). В той же час, беручи до уваги дані довідки Веселівської сільської ради Путивльського району Сумської області від 20.12.2019 № 710 про те, що в с. Веселе Путивльського району Сумської області була зареєстрована та постійно проживала саме [PERSON] , суд вважає, право на земельну частку відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 05.09.1996 належало саме [PERSON] , а зазначений сертифікат було помилково видано та зареєстрована на прізвище [PERSON] . Відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени коллективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, щододається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їхреєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є :свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член коллективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Таким чином, встановивши, що правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] відсутній, а видача його дубліката чинним законодавством не передбачена, що унеможливлює реалізацію позивачем своїх спадкових прав, суд вважає, що останні підлягають судовому захисту, що є підставою для задоволення позову. Понесені судові витрати по оплаті судового збору за подачу позовної заяви до суду позивач просив не розподіляти. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved