Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства, в якому просить встановити, що [PERSON] , [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] та внести відповідні зміни в актовий запис № 953 до Книги реєстрації народжень про народження доньки [PERSON] , складеного Кіровоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 01 липня 2016 року, в графі якого батьком зазначити [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказала, що у період з 13.07.2001 року по 12.08.2015 року працювала в ДПМТС «Ятрань», що знаходиться в селі Каніж Новомиргородського району Кіровоградської області. Директором ДПМТС «Ятрань» був [PERSON] . Щоденно спілкуючись на роботі покохали одне одного. Вказує, що з відповідачем [PERSON] підтримувала інтимні стосунки без укладання шлюбу з 2001 року до вересня 2016 року.Від таких постійних зустрічей та інтимних стосунків з відповідачем, позивач завагітніла та [INFO] народила доньку [PERSON] , батьком якої є відповідач. Відповідач відмовився подати в органи ЗАГСу заяву про реєстрацію батьківства, оскільки перебував у шлюбі з іншою жінкою та боявся розголосу у сільській місцевості.Протягом чотирьох місяців після народження доньки, відповідач навідувався до дитини, надавав кошти на її утримання. В подальшому відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та почав по селу розповсюджувати наклепи, що то не його дитина і до дитини він ніякого відношення не має та в даний час дитина його не цікавить. Відповідач є батьком [PERSON] і при її реєстрації народження позивач зазначила у свідоцтві про народження батьком [PERSON] , а прізвище [PERSON] . За таких обставин за захистом своїх порушених прав змушена була звернутись до суду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.09.2019 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Від представника відповідача адвоката Смельняка О.М. до суду надійшов відзив, в якому він позов не визнав, заперечив проти доводів позивача, вважає позовні вимоги надуманими та безпідставними. Ухвалою суду від 20.12.2019 року витребувано докази у справі: форму 112/о Історія розвитку дитини [PERSON] , [INFO] , або її належним чином завірену копію; - форму 103/0 Медичне свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , заяву [PERSON] про державну реєстрацію новонародженої дитини, заяву матері [PERSON] про походження дитини, на підставі яких було зроблено актовий запис № 953 від 01.07.2016 року до Книги реєстрації народжень, або їх належним чином завірену копію; - належним чином завірену копію витягу з Журналу обліку новонароджених (форма 102/о) за 10.06.2016 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.02.2020 року за клопотанням сторони позивача призначено у цивільній справі судово-генетичну експертизу, провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. 28.09.2020 року за вх. № 21791 до суду надійшов висновок експерта № 869 від 18.09.2020 року за результатами проведення судово-генетичної експертизи у цивільній справі № 405/6712/19. Ухвалою від 02.10.2020 року провадження у справі поновлено, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 14.12.2020 року призначено у справі повторну судово-медичну генетичну експертизу, провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. 30.03.2021 року за вх. № 7896 до суду надійшов висновок експерта № СЕ-19-21/2948-Б від 25.03.2021 року за результатами проведення повторної судово-медичної генетичної експертизи у цивільній справі № 405/6712/19. Ухвалою суду від 08.04.2021 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Леніського районного суду м. Кіровограда від 01.06.2021 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали просили їх задовольнити та пояснили, що за висновком проведеної генетичної експертизи імовірність батьківства відповідача стосовно [PERSON] 99,99%, тому це достатній доказ для задоволення позовних вимог. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, заперечила проти вимог та доводів позивача, вказала, що жодних стосунків у відповідача з позивачем, тим більше інтимних, не було. Заперечила проти висновку експерта за наслідками проведення другої експертизи, зазначила, що вона була проведена за відсутності документів на дитину. За таких обставин просила відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у місті Кіровограді (теперішній Кропивницький) народилась [PERSON] , про що Кіровоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Кіровоградській області 01.07.2016 року складено відповідний актовий запис № 953, а батьками дитини вказані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.07.2016 року (том І а.с. 5). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України № 00016824299 від 01.07.2016 року відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто зі слів матері (том І а.с.7). Як вбачається з медичного свідоцтва про народження № 504, виданого 10.06.2016 року Кіровоградською обласною лікарнею у громадянки [PERSON] [INFO] народилася доношена дівчинка (том І а.с. 57). У заяві поданій позивачем до Кіровоградського міського відділу ДРАЦС 01.07.2016 року [PERSON] просила внести відомості про батька до актового запису про народження [PERSON] відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. У графі «відомості про батька» просила записати прізвище батька за її прізвищем, громадянство батька за її громадянством, і вказати таке його ім`я та по батькові: [PERSON] , гр. України (том І а.с. 58). Як вбачається з журналу запису пологів у стаціонарі за 2016 рік, під номером 503, номер історії пологів 9448, вказана [PERSON] , дата пологів 10.06.2016 рік (том І а.с. 67-70). Як вже зазначалось ухвалою суду від 11.02.2020 року у справі було прзначено судово-генетичну експертизу та за наслідками її проведення отримано висновок експерта № 869 від 18.09.2020 року. Проте, представник відповідача ставлячи під сумнів висновок експерта № 869 від 18.09.2020 року за результатами проведення судово-генетичної експертизи, заявила клопотання про призначення повторної судово-генетичної експертизи, проведення якої просила доручити експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, на вирішення якої були поставлені питання: чи являється [PERSON] , [INFO] (паспорт серії [NUMBER] , виданий Кіровський РВ у м. Кіровограді УДМС України в Кіровоградській області 13 березня 2015 року) біологічним батьком [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] видане 01.07.2016 року Кіровоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області), матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] ? Суд вбачаючи достатні об`єктивні правові підстави для призначення у справі повторної судово-генетичної експертизи, прийшов до висновку про задоволення клопотання та призначення у справі повторної судово-генетичної експертизи. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частини друга і третя статті 5 Сімейного кодексу України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтею 125 Сімейного кодексу України. Відповідно до частини другої статті 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до частин першої та другої статті 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статі 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Постанова) роз`яснено, що відповідно до статей 213,215 ЦПК України 2004 року рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК - тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорювання батьківства» (Калачова проти Російської Федерації, № 3451/01, &34, від 7 травня 2009 року). Відповідно до висновку Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19-21/2948-Б від 25.03.2021 року [PERSON] , [INFO] може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , біологічною матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99,99999999999% (том І а.с. 198-212). Виходячи з результатів експертного дослідження достовірно встановлено, що відповідач є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 і 127 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п. 9 Постанови рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по-батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підтверджуються матеріалами справи, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути кошти по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. та витрати понесені в зв`язку з проведенням судово-генетичної експертизи в розмірі 7614,00 грн.

Outcome: approved