Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

19.10.2021 року Заявник звернувся із заявою до суду про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ухвалою Київського апеляційного суду від 26.10.2021 року визначено Деснянський районний суд м. Києва для забезпечення розгляду заяви про встановлення факту родинних відносин. Заявник обгрунтовує заяву тим, що [INFO] померла його матір [PERSON] , [INFO] . У зв`язку із смертю Кримським республіканським бюро судово-медичної експертизи видане медичне свідоцтво про смерть від 20.02.2017 року. Також 27.02.2017 року відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту записів актів цивільного стану МЮ республіки Крим видане свідоцтво про смерть матері заявника, [INFO] , яка померла в м. Сімферополь [INFO] , а/з про смерть 923. Заявник народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , повторно виданим 03.12.1954 року Нововасилівським районним РАЦС Запорізької області, копією паспорта заявника. Згідно зі свідоцтвом про народження, що оформлене російською мовою, прізвище заявника та його матері зазначене як « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно. Однак, при отриманні паспортів прізвище заявника в його паспорті громадянина України зазначене як « [PERSON] », а прізвище його матері як « [PERSON] ». Причина такої різності написання прізвищ наразі невідома. Однак, всі інші відомості, зазначені у паспортах заявника, його померлої матері, свідоцтві про народження заявника та свідоцтві про смерть матері є ідентичними і не викликають сумнівів у тому, що померла [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Разом з тим, з квітня 2013 року до моменту смерті матері заявника вони з заявником постійно мешкали по [ADDRESS] у будинку заявника, який постійно за нею доглядав у зв`язку зі слабким здоров`ям. Зазначені обставини підтверджуються копіями паспортів заявника та його померлої матері, а також медичним свідоцтвом про смерть. Однак паспорт матері заявника вилучений окупаційною владою у зв`язку з її смертю, а медичне свідоцтво про смерть не може бути прийняте нотаріусом, оскільки видане окупаційною владою. Розуміючи те, що на момент смерті матері вона постійно мешкала з заявником протягом більш ніж року, у жовтні 2021 року заявник вирішив оформити спадщину та звернувся через свого представника до нотаріальної контори за роз`ясненнями порядку прийняття та оформлення спадщини. Однак, нотаріусом було усно роз`яснено, що за вказаних обставин прийняття та оформлення спадщини заявником після померлої матері є неможливим, оскільки належними документами не підтверджено факти смерті матері заявника на тимчасово окупованій території, спільного проживання заявника зі спадкодавцем на момент смерті останньої та факт родинних відносин у зв`язку з допущеною помилкою при написанні прізвищ заявника та його померлої матері. Встановлення описаних вище фактів необхідне заявнику для оформлення спадщини, однак в позасудовому порядку він ці обставини підтвердити не може. В зв`язку з цим заявник змушений був звернутися із даною заявою до суду. Ухвалою суду від 09.11.2021 р. відкрито провадження по справі. Розгляд справи призначено за правилами окремого провадження. В судове засідання заявник не з`явився, його представник просив проводити розгляд заяви без участі заявника та його представника. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду справи. Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних для розгляду справи у відсутність заявника та представника заінтересованої особи. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Згідно ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Тобто, закон покладає обов`язок доказування на сторони у справі. В судовому засіданні були встановлені наступні обставини. Відповідно до копії свідоцтва про смерть [INFO] померла матір заявника у справі - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку із смертю Кримським республіканським бюро судово-медичної експертизи видане медичне свідоцтво про смерть від 20.02.2017 року. Також 27.02.2017 року відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту записів актів цивільного стану МЮ республіки Крим видане свідоцтво про смерть матері заявника, [INFO] , яка померла в м. Сімферополь [INFO] , а/з про смерть 923. Заявник народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , повторно виданим 03.12.1954 року Нововасилівським районним РАЦС Запорізької області, копією паспорта заявника. Згідно зі свідоцтвом про народження, що оформлене російською мовою, прізвище заявника та його матері зазначене як « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно. Однак, при отриманні паспортів прізвище заявника в його паспорті громадянина України зазначене як « [PERSON] », а прізвище його матері як « [PERSON] ». Причина такої різності написання прізвищ наразі невідома. Однак, всі інші відомості, зазначені у паспортах заявника, його померлої матері, свідоцтві про народження заявника та свідоцтві про смерть матері є ідентичними і не викликають сумнівів у тому, що померла [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Разом з тим, з квітня 2013 року до моменту смерті матері заявника вони з заявником постійно мешкали по [ADDRESS] у будинку заявника, який постійно за нею доглядав у зв`язку зі слабким здоров`ям. Зазначені обставини підтверджуються копіями паспортів заявника та його померлої матері, а також медичним свідоцтвом про смерть. Однак паспорт матері заявника вилучений окупаційною владою у зв`язку з її смертю, а медичне свідоцтво про смерть не може бути прийняте нотаріусом, оскільки видане окупаційною владою. Розуміючи те, що на момент смерті матері вона постійно мешкала з заявником протягом більш ніж року, у жовтні 2021 року заявник вирішив оформити спадщину та звернувся через свого представника до нотаріальної контори за роз`ясненнями порядку прийняття та оформлення спадщини. Однак, нотаріусом було усно роз`яснено, що за вказаних обставин прийняття та оформлення спадщини заявником після померлої матері є неможливим, оскільки належними документами не підтверджено факти смерті матері заявника на тимчасово окупованій території, спільного проживання заявника зі спадкодавцем на момент смерті останньої та факт родинних відносин у зв`язку з допущеною помилкою при написанні прізвищ заявника та його померлої матері. Встановлення описаних вище фактів необхідне заявнику для оформлення спадщини, однак в позасудовому порядку він ці обставини підтвердити не може. Відповідно до ч. 3 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Заявлений факт встановлюється з метою оформлення належним чином спадщини. Вирішуючи дану заяву по суті, суд враховує всі обставини і оцінює всі отримані докази з точки зору справедливості, добросовісності закріплених в ст.3 ч.1 п.п.5,6 ЦК України та неприпустимості позбавлення особи права на судовий захист, відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України шляхом підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог ч. 7 ст. ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі зазначеного, суд вважає доведеним факт проживання заявника [PERSON] зі спадкодавцем - його матір`ю [PERSON] однією сім`єю на час відкриття спадщини, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved