Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

14.07.2021 [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, який зареєстрований судом 22.07.2021, мотивуючи тим, що на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2019 року по справі №357/4996/19, з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 10.05.2019 і до досягнення дітьми повноліття. Згідно його добровільної заяви, а потім і постанови старшого державного виконавця Соломянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Браташової В.І. від 01.10.2019, по виконанню рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 20.08.2019 у справі №357/4996/19, здійснюється відрахування з його заробітної плати в розмірі 1/2 частини на утримання дітей, по виконавчому провадженню №60153881. Але в ході виконання вищезазначеного судового рішення, та спілкування з дітьми, йому стало відомо, що колишня дружина - [PERSON] не за призначенням використовує аліменти, та нецільово їх витрачає. 12.02.2021 він звернувся в Службу у справах дітей Білоцерківської міської ради з приводу перевірки цільового використання аліментів на трьох дітей. Відповіддю №321/01-16 від 02.03.2021 Служба у справах дітей повідомила, що не може здійснити перевірку (інспекцію), оскільки до заяви не додано розрахунок заборгованості по аліментам за останні 12 місяців. Також, з березня місяця 2021 року його син - [PERSON] , [INFO] проживає постійно з ним у [ADDRESS] , що підтверджується заявою від 08.02.2021, адресованою начальнику служби у справах дітей Білоцерківської міської ради. З березня 2021 року син [PERSON] повністю перебуває на його утриманні, але аліменти на нього отримує відповідач. З розмов відповідача із сином, та з переписки між ними йому відомо, що матір [PERSON] відмовляється надавати кошти сину, які сплачуються ним, як аліменти на його утримання. З побачень з середньою дочкою - [PERSON] , [INFO] , він дізнався, що відповідач також нераціонально використовує аліменти, що призначені на її утримання, дитина обмежена в покупках, в кишенькових грошах, носить старі речі. Також, вона б хотіла сама на свій розсуд розпоряджатися частиною аліментів призначених для неї, оскільки вже є неповнолітньою, і це дозволено законодавством. З огляду на вищевикладене він, отримавши за місцем роботи довідку про суму сплачених аліментів від 09.06.2021 вих. №305/387, знову звернувся із заявою 15.06.2021 в Службу у справах дітей Білоцерківської міської ради з приводу перевірки цільового використання аліментів на дітей. На момент подання позовної заяви до суду відповідь на заяву не надійшла. Він, як батько, час від часу забирає на прогулянки дітей, купує їм речі, відвідує їх за місцем навчання, несе додаткові витрати на їх утримання, що підтверджується численними фото доданими до позовної заяви, а колишня дружина [PERSON] не за призначенням використовує аліменти, що призначені для дітей, на що вказують самі діти, це також підтверджується тим, що на його телефон приходять СМС сповіщення про несплату заборгованості по кредиту [PERSON] . Після розлучення в них з колишньою дружиною виникли недоброзичливі відносини, на його прохання пояснити такі скарги дітей вона нічого не пояснює і не слухає його. Навіть ховає від нього найменшу дитину [PERSON] і не дає з нею бачитись та спілкуватися.\~ Ним відкрито карткові розрахункові рахунки в AT «Ощадбанк» на ім`я [PERSON] та [PERSON] . Тому, враховуючи вищевикладене, факт нецільового використання аліментів відповідачем [PERSON] , сплачених ним на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , просив встановити йому порядок сплати частини розміру аліментів, визначених судом, шляхом внесення 100% від частини суми аліментів або іншої частини розміру аліментів, визначених судом, на утримання малолітньої особи [PERSON] , [INFO] на особистий рахунок [PERSON] , код отримувача [NUMBER] , у відділенні Державного ощадного банку України pax. № [NUMBER] , та шляхом внесення 80% від частини суми аліментів або іншої частини розміру аліментів, визначених судом, на утримання малолітньої особи [PERSON] , [INFO] на особистий рахунок [PERSON] , код отримувача [NUMBER] , у відділенні Державного ощадного банку України рах. № [NUMBER] , до досягнення дітьми повноліття, враховуючи положення ч.2 ст. 186 СК України. 25.08.2021, після усунення позивачем недоліків позову, судом прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 16.09.2021 відповідач - [PERSON] подала до суду відзив на позов, в якому просила відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі мотивуючи тим, що позовні вимоги не підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами, як того вимагає ЦПК України. Вона зазначає, що аліменти у повному обсязі витрачаються нею виключно на дітей. Більш того, аліментів, що сплачуються позивачем, не вистачає в повному обсязі на потреби дітей, і вона, як мати дітей, також особисто забезпечує їх. Вона офіційно працевлаштована, військовозобов`язана, працює медичною сестрою інфекційного відділення вч - [NUMBER] , [ADDRESS] . На даний час у позивача є заборгованість по сплаті аліментів в розмірі - 70449,28 грн. Згідно відповіді від 02.03.2021 Служби у справах дітей БМР, позивачу було відмовлено в інспекційному відвідуванні одержувача аліментів (відповідача) в зв`язку з наявністю у нього заборгованості зі сплати аліментів на підставі п. 4 Порядку здійснення органами опіки та піклування контролю за цільовим витрачанням аліментів на дитину, затвердженого Наказом Міністерства Соціальної Політики України 15.11.2018 року № 1713. Отже, Законом чітко передбачені умови для інспектування одержувача аліментів на предмет контролю за цільовим витрачанням коштів на утримання дитини (аліментів) одним із батьків або іншим законним представником дитини, разом з яким вона проживає. Положеннями ч. 1 ст. 186 СК України визначено порядок встановлення нецільового витрачання аліментів. Цей факт може встановлювати лише орган опіки та піклування. Висновок викладений в Постанові від 26 травня 2021 року в справі № 336/5397/15- ц, провадження № 61-12023св20 Верховного Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду. В дані справі ВСУ постанову Запорізького апеляційного суду від 30 червня 2020 року залишив в силі, в якій суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про те, що ст. 186 СК України встановлено, що за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Таким чином, цією нормою визначено порядок встановлення нецільового витрачання аліментів. До суду вона надає виписки з карткових рахунків відкритих в АТ КБ «Приват Банк» на неї та дітей: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджують перерахування нею коштів на карткові рахунки дітей « [PERSON] », а позивачем не надано доказів, які б містили інформацію щодо предмета доказування, а саме стосовно нецільового витрачання відповідачем (матір`ю дітей) аліментів, які стягуються з позивача (батька дітей). 09.11.2021 судом закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та пояснив, що він справно сплачує аліменти на дітей, однак діти неодноразово йому скаржилися, що мати не виділяє їм кошти. У нього з відповідачем напружені відносини, вона не приймає до уваги його прохання, з нею неможливо вирішити спільно питання щодо навчання дітей та їх розвитку. Відповідач неодноразово викликала поліцію коли він відвідував дітей. Він направляв кошти дочці, а відповідач їх забрала і перешкоджає йому у зустрічах із дитиною. Син закінчував ліцей і йому потрібні були кошти, мати виділила йому лише 1000,00 грн., тому він вимушений був допомогти сину додатково та купував йому одяг. Син вже 4 роки не проживає з відповідачем, знаходиться на державному забезпеченні. Відповідач має багато кредитів, тому напевно за рахунок аліментів їх сплачує. Дочка йому жалілася, що їй не вистачає коштів, які дає мати. Він звертався до Служби у справах дітей із заявою щодо перевірки витрачання відповідачем аліментів, але йому відмовили. Він бажає, щоб діти отримували аліменти на усі їх потреби, а мати повинна також примати участь в їх утриманні, а не вирішувати свої проблеми за їх рахунок. Представник позивача, адвокат Коваль Олександр Петрович, у судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що відповідно до законодавства неповнолітні діти мають право на розпорядження своїми коштами, тому позивач відкрив на дітей рахунки та звернувся до суду з даним позовом. Позивачу зі слів дітей стало відомо, що відповідач не за призначенням використовує аліменти, що можуть підтвердити діти у судовому засіданні.\~ Також, позивачу приходили СМС повідомлення про борги відповідача. Служба у справах дітей не перевіряла цільове використання аліментів, оскільки є заборгованість, але СК не забороняє звернутися до суду з даним позовом. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце засідання повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила. Представник відповідача, адвокат Любченко Наталія Юріївна, у судовому засіданні позов не визнала, підтримала викладені у відзиві обставини та зазначила, що доводи позивача є надуманими, аліменти стягуються з 20.08.2019, а станом на 01.06.2021 наявна заборгованість у розмірі 70449,28 грн., тому Служба у справах дітей і відмовила позивачу в інспектуванні та перевірці цільового використання аліментів. Позивач стверджує, що відповідач перешкоджає йому у спілкуванні із дітьми, однак заяву про усунення таких перешкод він не подавав. Доказів, що позивач приймає участь у вихованні дітей до суду не подано. Позивач вказує, що син проживає разом із ним, а 50 % його заробітної плати іде на сплату аліментів, але питання про зменшення розміру аліментів позивач не ставить. Також, позивач заявляє вимоги щодо сплати аліментів на рахунки дітей, але як він буде контролювати витрачання дітьми цих коштів невідомо, враховуючи, що є підстави припускати, що дочка може витрачати кошти не за цільовим призначенням. Поняття коофіцієнту достатності коштів є оціночним та для кожної дитини є різним, тому посилатися на скарги дитини про те, що мама не дає достатньо коштів, без належного обґрунтування є неприпустимим. Згідно позиції ВСУ треба щоб були вагомі обставини і підстави для застосування положень ч.2 ст. 186 СК України, а не лише слова позивача. Також, позивачем не заявлялися вимоги щодо встановлення факту нецільового використання аліментів. Третя особа представника до суду не направила, про дату, час та місце засідання повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради

Outcome: dismissed