Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

30.08.2021\~року позивач\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~відповідача про\~розірвання шлюбу.\~Вимоги обґрунтувала\~тим,\~що вона\~17.09.2016\~року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Син на даний час проживає з нею, після розірвання шлюбу залишиться також з нею. З відповідачем не проживають однією сім`єю близько шести місяців. Припинили подружні стосунки у грудні 2020 року. До 24.06.2021 року продовжували проживати в одному будинку, як сусіди. Близькі стосунки між ними припинені. За час окремого проживання усвідомила, що подальше спільне проживання з відповідачем є недоцільним та неможливим. Позивач не бажає відновлювати з ним подружні відносини, вони стали сторонніми один одному, позивач втратила почуття любові до відповідача. Причиною руйнування їхніх сімейних стосунків стала взаємна відсутність розуміння після народження дитини. На примирення не згодна, її рішення про розірвання шлюбу є остаточним. Оскільки збереження сім`ї не можливе і існування шлюбу суперечить її інтересам, просить шлюб між ними розірвати. Позивач надала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 17.09.2016 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Апостолівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 17.09.2016 року. [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.04.2019 року. При вирішенні спору суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Ст.\~112\~СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи, що шлюбні відносин сторони припинили, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу та примирення сторони не вчиняли. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якої до шлюбу законом не допускається, тому позов слід задовольнити. Після розірвання шлюбу позивачу слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] », що відповідає приписам ч.1\~ст.113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 908,00 грн. на користь позивача, який було сплачено нею при подачі позовної заяви до суду. На підставі ст.. 110, 112 СК України,

Outcome: approved