Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

22 жовтня 2021 року [PERSON] в особі свого представника пред`явив вказаний позов, по- силаючись на наступні обставини. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено ви конавчий напис № 68185 від 28.05.2021 р. про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова ком- панія «Авансар» заборгованості в розмірі 56595,15 грн. Нотаріус мотивував виконавчий напис тим, що [PERSON] є боржником за кредитним договором № 2509342 від 12.03.2016 р., укла- деним з ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр», який на підставі договору відступлення права вимоги № 1104 від 11.04.2016 р. передав право вимоги Товариству з обмеженої відповідальністю «Фінансова Компанія «ПЛЕЯДА», яким у свою чергу право вимоги на підставі договору відступ- лення права вимоги (договору Факторингу) № 3 від 22.05.2016 р. відступлено Товариству з обме- женою відповідальністю «Фінансова компанія «ФАГОР», яке у свою чергу право вимоги на під- ставі Договору факторингу № 18/05/2018-3 від 18.05.2018 р. відступлено ТОВ «Фінансова компа- нія «Авансар». Сума заборгованості за кредитним договором складає 56595,15 грн. (заборгованість за тілом кредиту - 27436, 30 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 27408,85 грн.; заборгованість за нарахованою пенею - 900 грн. (нараховано з 12.03.2016 р. по 01. 06.2020 р.). На думку ТОВ «Фінансова компанія «Авансар», підставою вчинення виконавчого на- пису стало невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, з чим він не погоджується, вважає, що він є незаконним та має бути визнаний таким, що не підлягає виконан- ню. Безпірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих напи- сів нотаріусів. Крім того, для одержання виконавчого напису відповідач мав надати нотаріусу ори- гінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку із рахунку боржника із зазначенням су- ми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. На підставі спірного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Качурка В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66802085 від 13.09.2021 р. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем прожи- вання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Також позивач, обґрунтовуючи незаконність виконавчого напису, посилався на те, що має запе- речення щодо суми заборгованості на яку було винесено виконавчий напис нотаріуса, що нівелює положення про безспірність заборгованості, крім того вважає, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нота- ріусів, затверджений постановою кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р. в редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом Остапенком Є.М., стосувався лише нотаріального посвідчення договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, укладених між ним та банком у простій письмовій формі. Крім того, 28.12.2021 р. представником позивача - адвокатом Карагяуром В.І. в інтересах [PERSON] подано клопотання про здійснення розподілу судових витрат, а саме стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» на користь [PERSON] судового збору у розмірі 1362 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. Ухвалою суду від 23.10.2021 р. задоволено заяву представника позивача - адвоката Карагяура В.І. про забезпечення позову (а.с. 21). Ухвалою від 27.10.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.25). Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за ма- теріалами справи без участі сторони позивача (а.с.35). Представник відповідача та треті особи у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи (а.с.33, 34, 35, 48, 50,51), причина не- явки суду невідома. Розгляд справи проведено за наявними у справі матеріалами з ухваленням заочного рішення на підставі положень ст.ст.280-282 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсу- тності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального техніч- ного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають до- казуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добро- вільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по су- ті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 13.09.2021 р. в рамках виконавчого провадження № 66802085 приват- ним виконавцем виконавчого округу Одеської області Качуркою В.В. винесено постанову на під- ставі виконавчого напису № 68185, виданого 28.05.2021 р. приватним нотаріусом Київського місь- кого нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з боржника, яким є [PERSON] , на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Авансар» заборгованості за кредитним договором у загально- му розмірі 56595,15 грн. (а.с.13 ). Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапен- ком Є.М. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] , який є Боржником за кредитним договором № 2509342 від 12.03.2016 р., укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-Розрахунковий Центр», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення права вимоги на підставі Договору факторингу № 18/05/ 2018-3 від 18.05.2018 р. передано ТОВ «Фінансова компанія «Авансар», стягнення заборгованості проводиться за період з 12.03.2016 р. по 01.06.2020 р. включно, суму у розмірі 56595,15 грн. та за вчинення виконавчого напису нотаріусом (а.с.29). Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення ви конавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Виходячи з положень ст.87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або ви- требування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встано- влюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у без- спірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом п. п.1.1, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за твердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, для стягнення гро шових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на доку- ментах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягне- ння на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані до- кументи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком доку- ментів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі викона- вчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після на- дання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності запе- речень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспір- ності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України "Про нота- ріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так са- мо має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконав- чого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру забор- гованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, вик- ладеній у Постанові Верховного Суду України у справі № 6-887цс17 від 05.07.2017 р. Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України "Про нотаріат" суд пови- нен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на мо- мент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стя- гувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про на- явність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним до- казів. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 р. у справі № 320/8269/15-ц, прова- дження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборго- ваністю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її роз- міру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її без- спірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме у такому розмірі. В той же час, 22.02.2017 р. постановою Київського апеляційного адміністративного суду у сп- раві № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 р. "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборго- ваності провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в наступній частині: пункт 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення забор- гованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: Допов- нити перелік після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченим договором новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стя гувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості . Київський апеляційний адміністративний суд при розгляді вказаної справи дійшов висновку про необхідність визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 16.11.2014 р. "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості про- вадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині з моменту її прийняття. Таким чином, постановою суду, яка набрала законної сили, було визнано незаконним та нечин- ним положення правової норми щодо можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, не посвідченому нотаріально. Постановою Верховного Суду від 29.01.2019 № 910/13233/17 р. зазначається, що у зв`язку з ви- знанням судом нечинною постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 р. до спір- них правовідносин підлягала застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затверд- ження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному поряд- ку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 . Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 15.04.2020 р. № 158/2157/ 17. Отже, виконавчий напис було вчинено на підставі нормативного акту, який було визнано неза- конним та нечинним з моменту його прийняття. Враховуючи, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, а також те, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису за стосовано нечинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредит- них договорах, укладених у простій письмовій формі, суд доходить висновку, що спірний виконав- чий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. З урахуванням того, що позивачем [PERSON] понесені судові витрати у сумі 1362 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн., вказані витрати мають бути стяг- нуті з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved