Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Житлосервіс-КР» Савчук С.С. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в загальному розмірі 1753,15 грн., а також нараховані 3% річних 74,45 грн. та інфляційні втрати 94,00 грн.; стягнути з відповідача на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що [PERSON] є споживачем житлово-комунальних послуг (водопостачання та водовідведення, утримання будинку та прибудинкової території), які надаються ТОВ «Житлосервіс-КР» до житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , власником якого вона є. В період з жовтня 2018 року по грудень 2020 року споживач належним чином не сплачувала надані їй ТОВ «Житлосервіс-КР» послуги, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 1753,15 грн. В добровільному порядку наявну заборгованість [PERSON] не погашала, в зв`язку з чим, в порядку ст.625 ЦК України, позивачем нараховані інфляційні втрати - 94,00 грн. та 3% річних 74,45 грн. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами з визначенням підсудності за місцем надання послуг та місцезнаходженням майна відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, у разі неявки відповідача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений судом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/поновлення провадження по справі не застосовувались. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд встановив таке. ТОВ «Житлосервіс-КР» є суб`єктом господарської діяльності, який здійснює надання населенню за плату житлово-комунальних послуг, є управителем частини будинків Саксаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у тому числі будинку [ADDRESS] . [PERSON] є власником житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №220613741 від 18.08.2020 року (а.с.9), а відтак і споживачем послуг, що надаються ТОВ «Житлосервіс-КР» за вказаною адресою. Разом з тим, відсутність в матеріалах справи укладеного між [PERSON] та ТОВ «Житлосервіс-КР» договору про надання житлово-комунальних послуг не тягне за собою недійсність відносин по фактичному наданню таких послуг та не звільняє відповідача від обов`язку внесення оплати за надані їй та спожиті послуги, на чому також ґрунтуються положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові від 27.01.2016 року у справі №6-2864цс15. Визначаючи характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що вони склались у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їх виробником (виконавцем) і споживачем, а тому регулюються положеннями ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно з п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. У відповідності зі ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до розрахунку заборгованості по житловому приміщенню, розташованому за адресою: [ADDRESS] , в період з жовтня 2018 року по грудень 2020 року споживач належним чином не сплачувала надані їй ТОВ «Житлосервіс-КР» послуги, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 1753,15 грн. (а.с.7). Окрім того, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки у зв`язку із несплатою відповідачем вартості отриманих житлово-комунальних послуг позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, позивачем на суму заборгованості нараховані інфляційні втрати в розмірі 94,00 грн. та 3% річних у розмірі 74,45 (а.с.8). Враховуючи те, що відповідно до ст.162 ЖК УРСР, тягар утримання майна, у тому числі обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг покладається на основного наймача (власника) приміщення, яким є [PERSON] , а також з огляду на доведеність заявленого позивачем розрахунку заборгованості, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» 2102,00 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved