Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

В грудні 2021 року Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Визирської сільської ради Одеського району Одеської області, який діє в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Визирської сільської ради Одеського району Одеської області про відібрання дітей та стягнення аліментів. В обґрунтування позову послався на те, що на території Першотравневого старостинського округу Визирської сільської громади в [ADDRESS] проживає сім`я [PERSON] , [INFO] , яка є одинокою матір`ю двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та москаленка [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька малолітніх, гр. [PERSON] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. На початку 2020 року Центром надання соціальних послуг Визирської сільської ради сім`ю [PERSON] було поставлено на облік сімей, які потрапили в складні сімейні обставини та надавалася соціальна послуга - супровід сім`ї. Основною підставою взяття на контроль та надання соціальних послуг сім`ї було ухилення матері від виконання своїх батьківських обов`язків, неналежний догляд та мінімальна увага у вихованні дітей, періодичне зловживання алкогольними напоями разом зі своїм співмешканцем, будинок. В якому вони мешкали був у занедбаному стані. З 05.02.2020 року малолітні діти [PERSON] були відправлені в КЗ «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей Березівської райдержадміністрації» з метою коригування поведінки дітей та надання можливості матері за цей час здійснити косметичний ремонт будинку і відремонтувати дитячу кімнату. Одночасно фахівцем із соціальної роботи Центру надання соціальних послуг Визирської сільської ради надавалися соціально - психологічні та соціально - педагогічні послуги матері, яка справилася із поставленими завданнями. Дітей повернули матері. З березня 2021 року сім`ю [PERSON] фахівцем із соціальної роботи Центру надання соціальних послуг Визирської сільської ради знову взято на облік сімей, які потрапили в складні життєві обставини, а саме: відсутність доходу у гр. [PERSON] , а також періодичне зловживання нею алкогольними напоями, зростання боргу за електроенергію, неналежний догляд за дітьми. Протягом запланованого періоду соціального супроводу проводилися профілактичні бесіди, в результаті чого відповідачка стала на облік до Лиманської районної філії Одеського обласного центру зайнятості. На початку вересня 2021 року соціальний супровід було завершено. Так як складні життєві обставини, в яких опинилася сім`я були мінімізовані. 22.12.2021 року фахівцем із соціальної роботи Центру надання соціальних послуг Визирської сільської ради було відвідано сім`ю та було виявлене, що в будинку. Де вони проживають відсутнє постачання електроенергії і будь - яке опалення, діти не отримують належного харчування, відповідачка не працює. В результаті проведення оцінки рівня безпеки дітей т.в.о. директора та фахівцем із соціальної роботи Центру надання соціальних послуг Визирської сільської ради, сімейною медичною сестрою амбулаторії с. Першотравневе, підтвердився факт загрози життю дітей. Враховуючи клопотання Служби у справах дітей та вказану оцінку про загрозу життю та здоров`ю дітей, виконавчий комітет Визирської сільської ради прийняв рішення про негайне відібрання дітей від матері. Діти були відібрані та влаштовані до КЗ «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації». З метою відновлення прав та захисту особистих інтересів малолітніх дітей, Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Визирської сільської ради Одеського району Одеської області звернувся до суду в інтересах малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з відповідним позовом, відповідно до вимог ст.170 СК України. Представник позивача Органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Вмзирської сільської ради Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за місцем реєстрації, відзиву щодо позову та клопотань до суду не направила, про причини неявки в судове засідання не повідомила. Представник третьої особи Служби у справах дітей Визирської сільської ради Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, чергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя...., і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 6 вказаної Конвенції, держави-учасниці визнають, що кожна дитина має невід`ємне право на життя. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину (ст. 19 Конвенції про права дитини). За принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 р., дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. При цьому відібрання дитини - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 08.08.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області [PERSON] народився [INFO] , актовий запис №398. Батьками, згідно Свідоцтва про народження вказано: [PERSON] - батько (відомості внесені відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України), [PERSON] - мати, відповідач по справі. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 08.08.2011 року виконкомом Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області [PERSON] народився [INFO] , актовий запис №37. Батьками, згідно Свідоцтва про народження вказано: [PERSON] - батько (відомості внесені відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України), [PERSON] - мати, відповідач по справі. Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи від 23.12.2021 року №10-08/517, 10-08/518, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зареєстровані за адресою: [ADDRESS] Відповідно до актів проведення оцінки рівня безпеки дитини Служби у справах дітей Визирської сільської ради Одеського району Одеської області від 22.12.2021 року №№39, 40, [PERSON] . [INFO] , та [PERSON] . [INFO] , проживають за місцем реєстрації. Мати - [PERSON] проживає за місцем реєстрації, безробітна. В будинку відсутнє енергопостачання, відсутні продукти. Наявні ознаки незабезпечення дітей належним харчуванням, необхідною медичною допомогою, доглядом, який відповідає віку та сезону. Згідно характеристики виданої виконкомом Визирської сільської ради Одеського району Одеської області 29.12.2021 року №02-14/420 [PERSON] . 1986 року народження, проживає в с. Першотравневе з 2006 року разом із матір`ю та двома малолітніми дітьми у будинку, який є власністю матері. З 2011 року сім`я [PERSON] перебуває під постійним контролем опікунської ради при сільській раді. Мати хлопчиків зловживає алкогольними напоями разом зі своєю матір`ю. через борги помешкання відрізано від газопостачання та електропостачання. [PERSON] неодноразово отримувала матеріальну допомогу на погашення заборгованості по сплаті за енергоносії, але жодних висновків не роблять. Також сім`ї систематично надається допомога продуктами харчування та дитячим одягом. В помешканні брудно. Як правило відсутні запаси харчів. [PERSON] безвідповідально ставиться до виховання дітей. Відповідно до довідки виконавчого комітету Визирської сільської ради Одеського району Одеської області від 29.12.2021 року №878, [PERSON] , 1986 року народження, проживає та перебуває на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] , та має склад сім`ї: син - [PERSON] , 2011 року народження, син - [PERSON] . 2013 року народження. Згідно рішення виконавчого комітету Визирської сільської ради Одеського району Одеської області від 23.12.2021 року №212 «Про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . [INFO] , від матері гр. [PERSON] », дітей відібрано у зв`язку із виникненням загрози життю та здоров`ю дітей. Відповідно до акту прийому дитини до центру Комунального закладу «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Одеської обласної адміністрації» від 23.12.2021 року дітей було прийнято до центру. За правилами ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках передбачених п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь - яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Тому якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини, при цьому суд керується інтересами дитини. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» у п. 16 роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частиною 2 ст. 170 СК України встановлено, що у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. При цьому слід зазначити, що у випадках, встановлених у частині другій статті 170 СК України, суд повинен при розгляді позову органу опіки або прокурора про відібрання дитини, перевірити законність та обґрунтованість такого відібрання, адже дитина вже відібрана. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази та оцінюючи їх у сукупності, суд вважає, що дійсно умови проживання дітей, матір`ю якої є [PERSON] , були небезпечними для їх життя та здоров`я. Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 1,2,4 ст. 155 СК України). Водночас, згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. У відповідності до ч.4 ст.170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1). Відповідно до положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Отже, так як в судовому засіданні встановлено, що умови проживання дітей є небезпечними для їх життя, здоров`я і морального виховання, відповідач свідомо нехтує свої обов`язки щодо дітей, тому суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved