Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання договору купівлі - продажу дійсним в якому вказувала, що 14 листопада 2001 року між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого позивачка придбала в останньої житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . В цей же день договір було зареєстровано на Вознесенській Універсальній Товарно-Сировинній Біржі за реєстр. №1147. Нотаріально договір сторони не посвідчували, ухилившись від цього. Однак всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме, продавець передала покупцю майно, а покупець прийняла його та сплатила за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору. [INFO] [PERSON] померла. В подальшому [PERSON] дізналася, що спірний договір є недійсним, що створює їй перешкоди в розпорядженні будинком. Враховуючи ухилення сторін договору від його нотаріального посвідчення на час укладення правочину та неможливість нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу на час розгляду справи з об`єктивних причин (продавець майна померла), а тому [PERSON] просила суд визнати такий договір дійсним. Ухвалою суду від 06 січня 2022 року замінено у справі первісного відповідача - Олександрівську селищну раду Вознесенського району на належного - [PERSON] . В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі в якій вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи вважається належним чином повідомленою, причину неявки суду не повідомила. Суд за письмовою згодою позивачки вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 14 листопада 2001 року [PERSON] (після укладення шлюбу - [PERSON] ) придбала у [PERSON] житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , уклавши та зареєструвавши в цей же день письмовий договір купівлі-продажу на Вознесенській Універсальній Товарно-Сировинній Біржі, про що в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю внесено запис за №1147. Нотаріально договір сторони не посвідчували, ухилившись від цього. [INFO] продавець [PERSON] померла. Нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу на час розгляду справи з об`єктивних причин неможливе (продавець майна померла), що перешкоджає позивачці належним чином розпорядитися придбаним будинком. Ст. 9 Житлового Кодексу України вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах. При укладенні договору сторони угоди узгодили всі її істотні умови і виконали свої зобов`язання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 227 ЦК України 1963 року (чинна на час придбання майна). З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обов`язкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною. Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. В п. 4 постанови від 28 квітня 1978 року №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (зі змінами) Пленум Верховного Суду України зазначив, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу (в тому числі при придбанні на біржових торгах) міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що цивільне право позивачки підлягає захисту, а позов - задоволенню.

Outcome: approved