Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

У вересні 2022 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки на користь КП «Новокаховський гуртожиток» заборгованість по оплаті за надання послуг з електропостачання у розмірі 7926,44 грн, посилаючись в його обгрунтування на те, що 10 січня 2014 року між [PERSON] і комунальним підприємством «Новокаховський гуртожиток» було переукладено договір № 390П3/14 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, передачі рахунків, грошових зборів за енергоносії (електроенергія, газ), а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом, у строки та на умовах, що передбачені цим договором. Всупереч умов зазначеного договору та діючого законодавства [PERSON] станом на 01 серпня 2021 року має заборгованість за надані їй послуги з постачання електроенергії в сумі 7926,44 грн. за період з червня 2018 року по червень 2021 року, а тому позивач просить суд стягнути з відповідачки на свою користь вказану заборгованість, а також стягнути з неї судовий збір у сумі 2270,00 грн. Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 20.10.2021 року провадження у справі було відкрито та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представники позивача в судовому засіданні 26.01.2022 року на задоволенні позовних вимог наполягали з підстав, зазначених у позові, пояснивши при цьому, що у кімнаті, якою користується [PERSON] відключено електроенергію 14.02.2020 року, проте загальні витрати електроенергії у секції гуртожитку, в якій вона проживає, розподіляються на всіх її мешканців, в тому числі і на відповідачку. Остання такі послуги не оплачує, в зв`язку із чим за нею утворилась заборгованість у вказаному в позові розмірі: 7926,44 грн. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала. Суду пояснила, що постачання електроенергії до кімнати, в якій вона проживає, відключили, а тому вона не користується нею і оплачувати не повинна. З огляду на такі обставини просила суд відмовити КП «Новокаховський гуртожиток» в задоволенні їх позовних вимог. Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню виходячи із такого. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частина 3 ст. 12 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо). Відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п.5 ч. 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Статтею 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується годячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. За нормами ст. ст. 66,67, 162 ЖК України визначено, що за користування житловим приміщенням громадянином сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Відповідно до ч. 3 п. 14 договору № 44-51Д-196,197/2011 споживач несе відповідальність згідно з законом за порушення визначених цим договором зобов`язань. Згідно положення частини 1,3 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правам та обов`язками наділені обидві сторони договору. У відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до п. 4 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, власник (наймач) житла за рахунок власних коштів оплачує всі витрати, пов`язані з утриманням житлового будинку і закріпленої прибудинкової території. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов 'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності положень статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно рішення виконкому Новокаховської міської ради № 218 від 06.06.2011 року, на баланс КП «Новокаховський гуртожиток» були передані гуртожитки міста Нова Каховка для проживання сімей та надано право збору платежів за надані послуги населенню міста. 26 липня 2011 року рішенням виконкому Новокаховської міської ради № 254 були встановлені тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в місті Нова Каховка, в тому числі і для гуртожитків. Рішенням виконкому Новокаховської міської ради № 277 від 22.08.2018 року тарифи на зазначені послуги були оновлені і діють дотепер. [PERSON] зареєстрована та проживає у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , у кімнаті 14, що підтверджується довідкою Новокаховського відділу реєстрації від 01.10.2021 року. 10 січня 2014 року між [PERSON] і комунальним підприємством «Новокаховський гуртожиток» було переукладено договір № 390П3/14 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, передачі рахунків, грошових зборів за енергоносії (електроенергія, газ), а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, що передбачені цим договором. Всупереч умов діючого між сторонами договору та діючого законодавства, [PERSON] його належним чином не виконувє, в результаті чого станом має заборгованість за надані послуги з електропостачання в сумі 7926,44 грн. за період з червня 2018 року по червень 2021 року. Як вбачається з оборотної відомості по особовому рахунку боржника, заборгованість накопичувалася ще з 2018 року, оскільки послуги з постачання електроенергії відповідачкою оплачуються лише частково. Нарахування і сплату за спожиту електроенергію КП «Новокаховський гуртожиток», як балансоутримувач гуртожитків, здійснює на підставі договору з енергопостачальником ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» за показниками загально будинкових двозоннових приладів обліку електроенергії. А отриману величину розподіляє між мешканцями гуртожитку відповідно до квадратних метрів житлової площі, належної мешканцям. Така методика не суперечить діючому законодавству згідно висновкам Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії та відповідає Правилам користування електричною енергію та Порядку застосування тарифів на електроенергію, що відпускається населенню, затверджених постановами Національно комісії регулювання електроенергетики України, що підтверджується листом за вих. № 03-34/4459 від 11.10.2004 року «Щодо тарифів на електроенергію для населення, що проживає в гуртожитках». Відповідно до п. 6 ч. З ст. 15 ЦПК України позивач неодноразово звертався до боржника з попередженнями, вимогами щодо сплати існуючої заборгованості, проте остання їх не виконує Отже, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідачка [PERSON] неналежним чином виконує свої зобов`язання щодо сплати на користь КП «Новокаховський гуртожиток» внесків послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, передачі рахунків, грошових зборів за енергоносії (електроенергія, газ), у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість станом на 01.08.2021 року в сумі 7926,44 грн. грн., яку позивач вправі заявити до стягнення з відповідачки. При цьому, суд виходить з того, що факт надання позивачем послуг [PERSON] в зазначений період у місцях загального користування відповідачкою не спростований, а її твердження щодо некористування нею електроенергією жодним доказом по справі не підтверджені, а тому є голослівними. Таким чином, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України, суд також вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved