Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визначити строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , пропущений ним з поважних причин, надати додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] в три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла спадкодавець [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.07.2020 року серії [NUMBER] . На момент смерті, остання мешкала одна, що підтверджено довідкою №502 від 09.06.2020 року, виданою Микільською сільською радою. Згідно заповіту, складеного [PERSON] 07.07.2010 року, позивач [PERSON] успадковує земельну ділянку загальною площею 9,9115 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новоандріївської сільської ради Волноваського району, що належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №98795, виданого Волноваською РДА 25.01.2006 року. При цьому, спадкоємицею за законом є відповідач [PERSON] , дочка спадкодавця, яка 11.12.2013 року звернулась до Волноваської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де відкрита спадкова справа №567/2013. Бажаючи скористатись правом на спадкування за заповітом, [PERSON] звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до Волноваської державної нотаріальної контори, однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.04.2021р. державним нотаріусом Петренко В.Є. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з тим, що ним пропущений шестимісячний строк прийняття спадщини та запропоновано звернутись до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вказує, що не знав про смерть [PERSON] , тому дані обставини перешкодили йому звернутися в нотаріальну контору, у передбачений законом строк, з заявою про прийняття спадщини. після відкриття спадщини. 15 вересня 2021 року представником відповідача [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки позовна заява не містить доводів щодо об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для спадкоємця для вчинення дій по поданню заяви про прийняття спадщини. Представник позивача [PERSON] - адвокат Лісодід О.В. в судовому засіданні позов підтримав з мотивів у ньому наведених та просив його задовольнити, на питання представника відповідача пояснював про несповіщення вчасно [PERSON] про смерть [PERSON] та саме таку причину пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Зазначав про знаходження заповіту [PERSON] серед документів [PERSON] лише у 2021 році. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Ткачук В.Б. в судовому засіданні позов не визнала повністю, з підстав викладених у відзиві, просила відмовити в його задоволенні, підкреслила неправдивість посилань у позовній заяві [PERSON] на самостійне проживання [PERSON] на момент її смерті за адресою: [ADDRESS] , оскільки відповідно до іншої довідки - Микільської сільської ради Волноваського району від 13.09.2021р. №567 - з 01.01.2012 року по момент смерті - [INFO] - [PERSON] мешкала разом із донькою [PERSON] та онуками [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Факт знаходження заповіту у [PERSON] також просить суд врахувати як спростування його посилань на необізнаність про смерть [PERSON] Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , будучи сповіщеними про час та дату розгляду справи, до зали суду не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, за участі їх представників. Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] підтвердила факт проживання її бабці [PERSON] разом із нею та матір`ю [PERSON] у період з 01.01.2012 року по 19.06.2013 року за адресою: [ADDRESS] . Заслухавши учасників, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено судом, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 03 липня 2020 року, серії [NUMBER] . Відповідно до заповіту від 07 липня 2010 року, посвідченого секретарем Новоандріївської сільської ради Волноваського району, на випадок своєї смерті [PERSON] зробила розпорядження, яким заповіла [PERSON] земельну ділянку загальною площею 9,9115 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новоандріївської сільської ради Волноваського району, що належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №98795, виданого Волноваською РДА 25.01.2006 року. 11 грудня 2013 року зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] №567/2013, за зверненням відповідача [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою за Спадкового реєстру та державного нотаріуса Шишман В.О. 27 квітня 2021 року державний нотаріус Волноваської державної нотаріальної контори Петренко В.Є. на звернення [PERSON] від 27.04.2021 року про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , повідомив, що [PERSON] пропущено строк для прийняття спадщини, а відтак йому слід звернутися до суду з позовом про призначення додаткового строку для прийняття спадщини. Нормами ст.ст. 12, 13 ЦПК України закріплено такі принципи цивільного судочинства, як змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, які полягають в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 ЦК України). Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Крім того, як слідує з правового висновку Верховного Суду України, прийнятого Судовою палатою у цивільних справах при розгляді справи №6-85 цс 12 від 26.09.2012 року, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Чинне законодавство України (в тому числі Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5) передбачає декілька варіантів порядку реалізації громадянами права подання заяви про прийняття спадщини. У випадку, якщо фізична особа за станом свого здоров`я або іншими причинами не має можливості прийти до нотаріальної контори, то така особа може запросити нотаріуса додому для особистого написання заяви у присутності нотаріуса або ж направити таку заяву поштою з обов`язковим засвідченням справжності підпису заявника. Сама процедура прийняття спадщини за законодавством України є досить простою та не вимагає від спадкоємців особливої підготовки, збору документів тощо. Необхідно лише подати заяву про прийняття спадщини. Крім того, обов`язковою умовою є доведення того факту, що існуючі перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини створили спадкоємцеві об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного прийняття спадщини. Представник позивача [PERSON] адвокат Лісодід О.В. вказує, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, оскільки він не був обізнаний про смерть [PERSON] . Однак правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Разом з тим, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, саме до таких висновків дійшов 11 листопада 2020 р. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 750/262/20. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає. Жодних доказів того, що в межах строку, наданого цивільним законом, інші особи створили перешкоди для своєчасного прийняття позивачем спадщини, останній не надав. Докази, які беруться до уваги судом при визначенні поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, є переважно письмовими - довідки медичних установ про стан здоров`я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки встановлені ст. 1270 ЦК України. Жодних доказів з перерахованого позивачем не надано в судовому засіданні. При оцінці встановлених обставин, суд враховує не тільки умови застосування правил частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, але і загальні засади цивільного судочинства та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими. Враховуючи, що обставини, на які посилається позивач та його представник, як на підставу для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - необізнаність про смерть спадкодавця - без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини - не свідчать про поважність пропуску позивачем зазначеного строку, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed