Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександр Валентинович, в якій просить визнати виконавчий напис №56412 від 11.06.2021 про стягнення заборгованості на користь відповідача в розмірі 8375,24 гривні, таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що позивач отримала постанову приватного виконавця Ярмоленка О.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника по виконавчому провадженні №66756896 за заявою стягувача - відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», на підставі виконавчого напису №56412 від 11.06.2021 про стягнення з неї заборгованості на користь відповідача за кредитним договором №001-20067-140108 від 14.01.2008 в розмірі 8375,24 гривні, вчиненого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною. Позивач не погоджується з вчиненим виконавчим написом, оскільки жодних договірних правовідносин між нею та відповідачем не існує. Всупереч вимогам діючого законодавства, яким на даний час не передбачено можливості вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, не перевіривши наявність договірних зобов`язань між позивачем та відповідачем, безспірність суми боргу та строків звернення заявника з заявою про вчинення виконавчого напису, вчинила виконавчий напис про стягнення з позивача неіснуючої заборгованості, в зв`язку з чим позивач просить суд визнати його таким, що не підлягає виконанню. Одночасно з позовною заявою від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просила зупинити примусове стягнення у виконавчому провадженні № 66756896 за виконавчим написом №56412 від 11.06.21 про стягнення з неї заборгованості на користь відповідача в розмірі 8375,24 гривні, вчиненого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 05.11.2021 заяву про забезпечення позову задоволено в повному обсязі, зупинено примусове стягнення у виконавчому провадженні № 66756896 за виконавчим написом №56412 від 11.06.21 про стягнення з позивача заборгованості на користь відповідача в розмірі 8375,24 гривні (а.с.25-26) Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 05.11.2021 відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Витребувано у ІІІ особи - приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни копію матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 56412 від 11.06.21 та від ІІІ особи - приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленка О.В. витребувано копії матеріалів виконавчого провадження № 66756896. Встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті (а.с.27-28). Відповідач - АТ «ПУМБ» відзив на позовну заяву не подавав. Від третіх осіб пояснення щодо суті спору не надходили. За змістом частин 3, 5, 8 статті 279 ЦПК України, в зв`язку з відсутністю клопотань учасників справи про інше, суд розглядає справу без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, досліджує докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Дослідивши доводи учасників та докази, додані до матеріалів справи, суд встановив наступне: 11.06.2021 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року, вчинено виконавчий напис, реєстровий номер 56412, яким звернуто стягнення з позивача [PERSON] , на користь відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» як правонаступника АТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №001-20067-140108 від 14.01.2008 в розмірі 8 375,24 грн. На виконання ухвали про витребування доказів від 05.11.2021 ані приватним виконавцем, ані приватним нотаріусом завірену належним чином копію виконавчого напису не надано. Доказів на підтвердження правонаступництва відповідача прав і обов`язків АТ «Дельта Банк», а також безспірності розміру заборгованості (розрахунку заборгованості) позивача С. Поліщук за кредитним договором ні відповідачем, ні ІІІ особою - приватним нотаріусом - на вимогу суду не надано. З постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника по виконавчому провадженні №66756896 вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області О. Ярмоленка (ІІІ особи) з заявою про примусове виконання рішення на підставі виконавчого напису, вчиненого ІІІ особою - приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про стягнення з боржника - позивача [PERSON] на користь стягувача заборгованості в розмірі 8375,24 грн. (а.с.21-22) Дослідивши повно і всебічно надані учасниками справи докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає: Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Завданням цивільного судочинства, відповідно до ч.1 статті 2 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтями 4, 5 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав і інтересів встановлені статтею 16 ЦК України. Згідно статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до положень статті 87-88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, що діяла на момент вчинення виконавчого напису - тобто 11.06.2021), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років . Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року затверджено «Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», відповідно до пункту першого якого, стягнення провадиться на підставі нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, право звернення стягнення на заставлене майно, а також на підставі Іпотечних договорів, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Пункт 2 вказаної Постанови «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» втратив чинність на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові по справі № 910/10374/17 від 21.09.2021 року (п.87) зазначила, що судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, втратила чинність 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 826/20084/14. Всупереч вище зазначеним нормам законодавства, ІІІ особа - приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. - не пересвідчившись у наявності у відповідача -ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» права вимоги за кредитним договором та відсутності доказів правонаступництва прав стягувача; - поза межами трирічного строку права вимоги (договір - від 14.01.2008, вчинення виконавчого напису - 11.06.2021); - без оригіналу нотаріально посвідченого Договору; - без належним чином оформленого розрахунку, що підтверджує безспірну заборгованість позивача за Кредитним договором №001-20067-140108 від 14.01.2008, протиправно вчинила виконавчий напис про стягнення заборгованості з позивача в загальній сумі - 29166,24 гривень, посилаючись на норму пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року «Про затвердження Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», яка втратила чинність з 22.02.2017 року, в зв`язку з чим наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, через недотримання умов вчинення виконавчого напису. Як зазначено в пункті 95 вище наведеної постанови ВП Верховного Суду по справі №910/10374/17 від 21.09.2021 року, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовної вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved