Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 85 049 грн. 27 коп. заборгованості та 85 049 грн. 27 коп., пені за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позову вказувала, що від шлюбу з [PERSON] мають доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . За рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29.07.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, з останнього стягнуто на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку з усіх видів доходу. За виконавчим листом, виданим Оболонським районним судом м. Києва 12.08.2015 року та відповідною заявою [PERSON] , Святошинським РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві 29.05.2015 року відкрито виконавче провадження. За твердженням позивача, [PERSON] 25.10.2017 року з метою ухилення від сплати аліментів звільнився з роботи за власним бажанням, і з тих пір по теперішній час аліменти не сплачує. Згідно довідки головного державного виконавця Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Компанця Р.В. станом на 12.06.2019 року за період з листопада 2017 року по травень 2019 року заборгованість [PERSON] по аліментах складає 85 049 грн., 27 коп. За період з 01.11.2017 року по 31.05.2019 року розмір неустойки (пені) позивачем визначено за 577 днів заборгованості і згідно розрахунку складає 250 078 грн. 98 коп., при цьому позивач в порядку положень ч.1 ст. 196 СК України розмір пені обраховує як 100% заборгованості по сплаті аліментів і визначає її у розмірі 85 049 грн. 27 коп. Таким чином, позивач просила про задоволення позовних вимог. В процесі розгляду справи [PERSON] неодноразово збільшувала позовні вимоги, згідно останніх просила стягнути з [PERSON] 121 894 грн. 60 коп. заборгованості та 121 894 грн. 60 коп., пені за прострочення сплати аліментів. [PERSON] в судових засіданнях категорично наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та заявах про збільшення позовних вимог. При цьому, на неодноразові вимоги та зауваження суду надати належним чином здійснений розрахунок можливої заборгованості по аліментах із врахуванням віку дітей, часу досягнення найстаршою дитиною повноліття та змісту рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29.07.2015 року щодо термінів стягнення, не відреагувала, більше того, безпідставно звинуватила суд у позапроцесуальній поведінці. Після оголошення перерви в судовому засіданні для надання можливості [PERSON] надати суду належні та допустимі докази на підтвердження можливої заборгованості по аліментах, остання в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд і завершення розгляду справи за її відсутності на підставі наявних доказів. Відповідач в судові засідання не з`являвся, повідомлений належним чином про час та місце розгляду, причин неявки до суду не повідомляв. За таких обставин, враховуючи заяву позивача, суд вважає можливим розгляд та завершення розгляду справи за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] від шлюбу з [PERSON] мають доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . За рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29.07.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, з останнього стягнуто на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку з усіх видів доходу щомісячно, починаючи стягнення з 06.05.2015 року і до досягнення дитиною [PERSON] повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із розрахунку на кожну дитину (а.с. 8-10). На виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва, судом 12.08.2015 року видано виконавчий лист, а Постановою ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві 29.10.2015 року відкрито виконавче провадження №49171382 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку з усіх видів доходу щомісячно, починаючи стягнення з 06.05.2015 року і до досягнення дитиною [PERSON] повноліття. За правилами ч. 2 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Приймаючи рішення у даній справі суд звертає увагу позивача на те, що рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29.07.2015 року і Постанова ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві 29.10.2015 року «Про відкриття виконавчого провадження» містить чіткий термін припинення стягнення аліментів з [PERSON] - «до досягнення дитиною [PERSON] повноліття», а отже [INFO] стягнення аліментів мало бути припинено і закінчено виконавче провадження, або щонайменше продовження стягнення аліментів з 24.06.2016 року могло б відбуватися лише за умови вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Положеннями ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами у цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства, позивач повинен подати належні та допустимі докази на підтвердження тих обставин, про які вказує у позовній заяві, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність підстав для задоволення чи відмови у задоволенні позову. При цьому, [PERSON] на підтвердження позовних вимог подано до суду Довідки «Розрахунок заборгованості по аліментах [PERSON] » суперечливого змісту, які констатують припинення стягнення аліментів датою досягнення дитиною [PERSON] повноліття, і в той же час, всупереч рішенню суду, продовжують нараховувати заборгованість по аліментах на двох дітей у розмірі 1/3 частини заробітків платника станом на 01.06.2018 року (а.с. 15, 16), 30.08.2019 року (а.с. 53, 54), 31.12.2019 року (а.с. 62), 01.06.2020 року (а.с. 90), 13.10.2020 року (а.с. 81). Таким чином, суд не бере до уваги вказані суперечливі довідки на підтвердження заборгованості [PERSON] по аліментах. Крім того, матеріали виконавчого провадження №49171382 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів містять Довідку-Розрахунок (а.с. 148), Постанову від 15.08.2018 року «Про скасування заходів примусового виконання» (а.с. 149) та Постанову від 12.02.2019 року «Про закінчення виконавчого провадження» (а.с. 150) у яких зазначено, що станом на 15.08.2018 року та згідно заяви стягувача від 13.06.2018 року та Звіту підприємства де працював боржник, заборгованість зі сплати аліментів відсутня. З матеріалів того ж виконавчого провадження №49171382 вбачається, що станом на жовтень 2020 року Деснянським районним ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинялися активні виконавчі дії щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості по аліментам обрахованої без врахування віку досягнення найстаршою дитиною повноліття. З огляду на зазначене, суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, відомостей про реально стягнуті суми в рахунок оплати аліментів та відомостей про добровільні оплати можливої заборгованості. За таких обставин, за відсутності вказаних відомостей та належного розрахунку, суд позбавлений можливості самостійно з`ясувати наявність заборгованості [PERSON] по аліментним зобов`язанням та її можливий розмір. У відповідності до ч.1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. При цьому, за відсутності достовірних відомостей про наявність заборгованості по аліментах та її розмір, обрахування пені та її стягнення є неможливим. У відповідності до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи зазначене, відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження існуючої заборгованості [PERSON] по аліментним зобов`язанням та її можливий розмір, позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed