Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою (далі - ДТП). Заявлені позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 02 грудня 2020 року близько 10 год. ранку в с. Стоянка Київської області по вул. Лінса сталася ДТП, в якій було пошкоджено належний на праві власності позивачу автомобіль марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 лютого 2021 року по справі № 369/15694/20, згідно якої винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON] , водія автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер [NUMBER] . Оскільки відповідальність [PERSON] згідно електронного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 20007840 була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі - ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»), позивач звернулась до страхової компанії за відшкодуванням заподіяної матеріальної шкоди. Розмір матеріального збитку, заподіяного позивачу становить 2 921,02 грн., франшиза згідно вищезазначеного полісу становить 2 600 грн., що підтверджується листом ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» № 3995 від 14.04.2021. Страховик виплатив страхове відшкодування у розмірі 321,02 грн. за мінусом 2 600,00 грн. франшизи. Позивач зверталась до [PERSON] з письмовою пропозицією здійснити виплату франшизи у добровільному порядку, проте відповідачем остання була проігнорована. [PERSON] зазначила, що вищезазначена ДТП, пошкодження її транспортного засобу заподіяло їй моральні та душевні страждання. Дана ситуація вимагала у позивача додаткових зусиль та витрат для відновлення її порушеного права внаслідок ДТП - пошук додаткових грошей на ремонт автомобіля, консультація юриста, поїздки до страхової компанії, звернення з позовом до суду. Позивач оцінила розмір заподіяної моральної шкоди в прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь відшкодування заподіяної їй матеріальної шкоди у сумі 2 600 грн. (франшиза, передбачена умовами полісу страхування № 200078401); моральну шкоду у розмірі прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць; покласти на відповідача витрати, пов`язані з розглядом даної справи. 17.08.2021 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області було відкрито провадження у даній справі. Позивач в судове засідання 20.01.2022 не з`явилась. Подала до суду заяву про проведення розгляду справи у її відсутності, позов підтримала та просила суд задовольнити. Відповідач в судове засідання 20.01.2022 не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. За відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 лютого 2021 року, яка згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень не оскаржувалась в апеляційному порядку, 02 грудня 2020 року, близько 10 годин 00 хвилин, с. Стоянка, Київської області по вул. Лісна, водій [PERSON] , який керував автомобілем «Mitsubishi Outlander», номерний знак [NUMBER] , під час руху заднім ходом на перехресті, не звернувся за допомогою до інших осіб та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Chevrolet Aveo», номерний знак [NUMBER] , внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій [PERSON] порушив п. 10.9, 10.10 Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. В порядку ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З листа ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» від 14.04.2021 за вих. № 3995 вбачається, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-200078401.Франшиза згідно вищезазначеного полісу становить 2 600 грн. Розмір матеріального збитку, завданого [PERSON] , як власнику автомобіля «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер [NUMBER] , відповідно до Звіту № 1443 від 30.03.2021, складеного ФОП « [PERSON] » становить 2 921,02 грн. без ПДВ. Розрахунок суми страхового відшкодування: 2 921,02 грн. - 2 600,00 грн. = 321,02 грн. Позивач направила претензію на ім`я відповідача з метою врегулювання спору та добровільної сплати останнім суми франшизи у розмірі 2 600, 00 грн., яку останній отримав 29.05.2021, що підтверджується копією листа в.о. директора філії Київська міська дирекція АТ «Укрпошта» від 14.06.2021. Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. (ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих; страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Тобто, франшиза в будь-якому виді є елементом договору страхування, який впливає на суму виплати страхового відшкодування в сторону її зменшення та її наявність у договорі обумовлена згодою сторін. Встановлюючи розмір франшизи страхувальник фактично погоджується, що у разі настання страхового випадку визначена шкода не буде покриватися сумою франшизи. Вирішуючи питання щодо обов`язку відшкодувати суму франшизи суд виходить з того, що у відповідності до п.36.6 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», саме страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. При цьому суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду, висловлену 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15, 12.12.2018 року у справі № 758/2356/17-ц, згідно якої володілець джерела підвищеної небезпеки має відшкодувати потерпілому вартість відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика, франшизу, якщо вона встановлена умовами договору, і втрату вартості автомобіля у разі її наявності. За встановлених обставин, зважаючи на те, що страховиком, не може бути сплачено суму франшизи, визначеної в Полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-200078401, в розмірі 2 600,00 грн., не відшкодований страхувальником добровільно, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача франшизи є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Статтями 23,1167 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, у тому числі, у випадку, коли вона зазнала душевних страждань у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 з відповідними змінами, моральна шкода - це шкода немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяна фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п.5 вищезазначеної постанови, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Факт заподіяння діями [PERSON] моральної шкоди позивачу, не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні. Доказів заподіяння шкоди здоров`ю суду не надано. Не сплачена сума франшизи не є значною. Позивач не надала суду жодного доказу спричинення їй моральної шкоди у розмірі прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (на час ухвалення рішення - 2 481 грн.) через невиплату відповідачем 2 600 грн. У зв`язку з чим заявлена вимога відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає. На підставі положень ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі вищевикладеного, ст. 22, 23, 1167 Цивільного кодексу, ст. ст. 12, 22, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial