Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Представник позивача за дорученням Шкапенко О.В. звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №б/н від 02 червня 2019 року в розмірі 14362 гривні 88 копійок та судовий збір в розмірі 2270 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] звернувся до позивача АТ КБ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву від 02 червня 2019 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач не виконував умови договору, тобто не сплачував кожного місяця обов`язковий мінімальний платіж, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 14362 гривні 88 копійок. Що й стало підставою для звернення представника позивача до суду з вказаним позовом. В судове засідання представник позивача не з`явився. У позовній заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги позивача та просить розглянути справу за відсутністю представника банку. Не заперечує щодо розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, за адресою реєстрації місця проживання, однак на адресу суду від відповідача повернувся конверт з відміткою «адреса відсутній за вказаною адресою». Пунктом 4 частини 8 статті 128 ЦПК України передбачено, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Враховуючи, що представник позивача не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] звернувся до позивача АТ КБ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву від 02 червня 2019 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 6 на звороті). Згідно довідки про видані картки, за договором від 02 червня 2019 року (внутрішньобанківський №SAMABWFC00002047803) на ім`я [PERSON] було відкрито рахунок № [NUMBER] та видано кредитну картку № [NUMBER] строком дії до квітня місяця 2023 року (а.с.34). З довідки за лімітами вбачається, що [PERSON] за кредитним договором від 02 червня 2019 року (внутрішньобанківський №SAMABWFC00002047803) за період з 02 червня 2019 року по 20 жовтня 2021 року було: 02 червня 2019 року встановлено кредитний ліміт в розмірі 1000 гривень; 10 липня 2019 року збільшено кредитний ліміт до 2000 гривень; 27 лютого 2021 року зменшено кредитний ліміт до 0.00 гривень (а.с.33). Крім того, до позовної заяви представником позивача також було додано паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» (а.с. 7), витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» (а.с.8-13) та виписку по рахунках відповідача (а.с.30-31). Однак відповідач не виконував умови договору, тобто не сплачував кожного місяця обов`язковий мінімальний платіж, у зв`язку з чим виникла заборгованість за наданим кредитом. Згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 29 серпня 2021 року складає 14362 гривні 88 копійок (а.с.5-6) в тому числі : заборгованість за кредитом - 11131 гривня 31 копійка; заборгованість по відсоткам - 3231 гривня 57 копійок; заборгованість за штрафами - 0.00 гривень. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного Кодексу України. Зобов`язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають одинаково обов`язковими для виконання сторонами. Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З вищенаведеного випливає, що позивач та відповідач, підписавши договір встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором Банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки, за частиною 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Крім того, ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 2270 гривень 00 копійок, що підтверджується оригіналом платіжного доручення № 6005315363838 від 29 серпня 2021 року (а.с.20). Таким чином, враховуючи, що відповідачка кошти отримав, але своїх зобов`язань за договором належним чином не виконав, суд вважає, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 14362 гривні 88 копійок, судовий збір в розмірі 2270 гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved