Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

19 серпня 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що у вересні 2021 року він звернувся до нотаріуса з приводу продажу власного будинку, де йому стало відомо про накладення арешту Броварською районною державною нотаріальною конторою, а саме: згідно постанови 104-В4, виданої 04.03.2002 Державною виконавчою службою Броварського району, вх. 409 02.04.2002 накладено арешт на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрований позивач. Для розуміння ситуації з арештом, 21.09.2021 було здійснено пошук через веб-сайт Мін`юсту та отримано актуальну інформацію про державну реєстрацію, де, серед іншого, вказані відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , обтяжувач: Броварська районна державна нотаріальна контора. Дата державної реєстрації - 09.09.2004, підстава - постанова, серія та номер: 104-В4, виданий 04.03.2002, видавник: Державна виконавча служба Броварського раону, вх. 409 02.04.2002. Слід зазначити, що будинок за адресою: [ADDRESS] позивач будував власними силами в 1972 році. Згодом, Виконавчим комітетом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області було прийнято рішення від 31.10.2014 року № 98 за яким, вирішено оформити право власності на житловий будинок, побудований в 1972 році загальною площею 121,7 кв.м., житловою площею 62,3 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: гараж - літня кухня, прибудова, сарай, вбиральня, сарай, погріб, колонка, огорожа за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . Відповідно, 17.11.2014 року позивач звернувся із заявою до Реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області про державну реєстрацію права власності на вказаний вище будинок. На підставі рішення державного реєстратора було видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія та номер: 30454586 від 04.12.2014 про що було видано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер: 30454683 від 04.12.2014. З 01.04.1998 року по 10.01.2003 року у будинку [ADDRESS] був прописаний син позивача - [PERSON] , [INFO] . З невідомих причин, арешт був накладений на майно, яке не належало його синові. У зв`язку з цим, його син звернувся до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про надання інформації в межах компетенції та отримав відповідь про те, що на виконанні у відділі станом на 23.09.2021 не перебувають виконавчі документи про стягнення будь-яких боргів з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , що проживає: [ADDRESS] . Враховуючи зазначене, позивач зазначає, що по-перше, арешт на його будинок накладений неправомірно, по-друге, виконавче провадження стосовно його сина в межах якого і був накладений арешт закрите, що підтверджується відповіддю з виконавчої служби. Тому просив, зняти арешт та заборону відчуження на все майно та житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: 09.09.2004 17:07:46 за № 7938073 на підставі: постанова, серія та номер: 104-В4, виданий 04.03.2002, видавник: Державна виконавча служба Броварського району, вх. 409 02.04.2002, підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 17714475 від 04.12.2014 12:18:53, [PERSON] , Реєстраційна служба Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, Київська обл., вид обтяження: арешт нерухомого майна, відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , обтяжувач: Броварська районна державна нотаріальна контора, перенесено із запису: 7938027, зміст, характеристика обтяження: № реєстри: 131651-2194, внутр. № 7501922325Р328312427, комментарий: №96, судові витрати покласти на відповідача та стягнути на користь позивача. 04 жовтня 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судовий розгляд на 24 січня 2022 року. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Пояснення надали аналогічні змісту позовної заяви. Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала клопотання про розгляд справи у її відсутність. Також повідомила, що виконавче провадження, що перебувало на виконанні згідно запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання виконавчих документів, строк зберігання яких становить три роки. Суд, вислухавши позивача та представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, встановивши відповідні фактичні обставини у справі, та виниклі правовідносини, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно стаття 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно ст.ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно постанови 104-В4, виданої 04.03.2002 Державною виконавчою службою Броварського району, вх. 409 02.04.2002 накладено арешт на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрований позивач. Згідно інформації з Державного реєстру речовий прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.09.2021 суб`єктом обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , обтяжувач: Броварська районна державна нотаріальна контора. Дата державної реєстрації - 09.09.2004, підстава - постанова, серія та номер: 104-В4, виданий 04.03.2002, видавник: Державна виконавча служба Броварського раону, вх. 409, 02.04.2002 (а.с. 11). Власником будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] значиться [PERSON] , будував його власними силами в 1972 році. Виконавчим комітетом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області було прийнято рішення від 31.10.2014 року № 98 за яким, вирішено оформити право власності на житловий будинок, побудований в 1972 році загальною площею 121,7 кв.м., житловою площею 62,3 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: гараж - літня кухня, прибудова, сарай, вбиральня, сарай, погріб, колонка, огорожа за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до листа 17.11.2014 року позивач звернувся із заявою до Реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області про державну реєстрацію права власності на вказаний вище будинок. На підставі рішення державного реєстратора було видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія та номер: 30454586 від 04.12.2014 про що було видано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер: 30454683 від 04.12.2014 (а.с. 9, 10). З 01.04.1998 року по 10.01.2003 року у будинку [ADDRESS] був прописаний син позивача - [PERSON] , [INFO] . З невідомих причин, арешт був накладений на майно, яке не належало його синові. У зв`язку з цим, [PERSON] звернувся до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про надання інформації в межах компетенції та отримав відповідь про те, що на виконанні у відділі станом на 23.09.2021 не перебувають виконавчі документи про стягнення будь-яких боргів з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , що проживає: [ADDRESS] (а.с.12). Статтею 1 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Право на звернення до суду на захист цивільних прав та інтересів надано кожній особі та гарантоване, як Конституцією України, так і закріплено в ст. 4 ЦПК України та ст. 15 ЦК України. Зокрема ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Майже аналогічні положення закріплено і в ст. 15 ЦК України . Частина 1 ст.15 ЦК України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положеннями статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має правозвернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільного права та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує право. За змістом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідність до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, зважаючи на вищенаведене суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved