Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

До Білгород-Дністровський\~міськрайонного суду\~Одеської області\~надійшла заява\~ [PERSON] \~заінтересована особа Приватний нотаріус Білгород-Дністровського Міського нотаріального округу Одеської області Тітова Тетяна Сергіївна про встановлення факту родинних відносин, в якій просить: встановити факт родинних відносин, а саме, що позивач [PERSON] , [INFO] є рідним сином [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] актовий запис № 454). Заява обґрунтована\~тим,\~що заявник\~є[PERSON] , [INFO] [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] актовий запис № 454), звернувся до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського Міського нотаріального округу Одеської області Тітової Тетяни Сергіївни. Була відкрита спадкова справа № 49/2017, але позивачу було відмовлено в видачі свідоцтва на спадщину та на право власності на нерухоме майно в зв`язку з милкою, в реєстрі вказано по батькові [PERSON] , а необхідно [PERSON] та ім`я матері [PERSON] , а необхідно [PERSON] . На підтвердження даного факту надали до суду копію довідки від 15.04.2021 року № 61/02-14 від Приватного нотаріуса Білгород-Дністровського Міського нотаріального округу Одеської області Тітової Тетяни Сергіївни в, якої вказано, що при перевірці в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] виявлено розбіжності даних у Реєстрі та в паперовому вигляді: в Реєстрі вказано дату складання актового запису 09.11.1964, а в свідоцтві про народження - [INFO] ; в Реєстрі вказано ім`я матері [PERSON] , необхідно - [PERSON] ; в Реєстрі вказано по батькові - [PERSON] , необхідно [PERSON] . У зв`язку з розбіжностями позивачу необхідно звернутися до суду про встановлення родинних. Позивач звернувся до Тарутинського РАГС та в реєстрі було змінено дату складання актового запису на 29.10.1964 року та в паспорті вказано ім`я вірно, але по батькові змінити не можливо без звернення до суду, це склалося в зв`язку з перекладом з російської на українську мову. Для встановлення факту надано наступні документи, а саме: свідоцтво про зміну ім`я з [PERSON] на [PERSON] від 27.04.1972 року серія [NUMBER] актовий запис № 1; свідоцтво про народження мене, воно було складено російською, (копія свідоцтва про народження додається). Таким чином, у зв`язку з цим, виникла необхідність встановити факт родинних відносин, а цей факт того, що позивач [PERSON] , [INFO] є рідним сином [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] актова запис № 454). Ухвалою Білгород-Дністровським міськрайонним суд Одеської області від 14.12.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] . У судове засідання заявник не з`явився, надав суду заяву, в якій просив судове засідання провести без його участі, заяву підтримав. Представник заінтересованої особи Приватний нотаріус Білгород-Дністровського Міського нотаріального округу Одеської області Т.С. у судове засідання не з`явилась, надіслала заяву, просила розглянути справу без її участі. Згідно з ч. 2ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив наступне. Судом установлено, що заявник [PERSON] , [INFO] є рідним сином [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] актовий запис № 454). При відкритті спадкової справи, Приватним нотаріусом Білгород-Дністровського Міського нотаріального округу Одеської області Тітовою Т.С., було виявлено в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] виявлено розбіжності даних у Реєстрі та в паперовому вигляді: в Реєстрі вказано дату складання актового запису 09.11.1964, а в свідоцтві про народження - [INFO] ; в Реєстрі вказано ім`я матері [PERSON] , необхідно - [PERSON] ; в Реєстрі вказано по батькові - [PERSON] , необхідно [PERSON] . Даний факт підтверджується документами, а саме свідоцтвом про\~зміну ім`я\~з [PERSON] \~на [PERSON] \~від 27.04.1972\~року серія\~ [NUMBER] \~актовий запис\~№ 1;свідоцтвом про народження позивача, воно було складено російською. Відповідно до ч. 1 ст.55Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частиною 1 ст.2Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст.4Цивільного процесуального кодексу України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Право безперешкодного звернення людини до суду за захистом своїх прав гарантується ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Белле проти Франції» суд зазначив, що частина 1 статті 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві (Bellet v. France, 04/12/1995, Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36). Порядок розгляду справи щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення, врегульовано у главі\~6\~«Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Розділу\~IV «Окреме провадження» Цивільного процесуального кодексу України, зокрема щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст.13Цивільного процесуального кодексу України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Як визначено у ч. 1 ст.293Цивільного процесуального кодексу України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи у тому числі про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ч. 1 ст.315Цивільного процесуального кодексу України\~і не є вичерпним. Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст.315Цивільного процесуального кодексу України\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Суд має право встановлювати юридичні факти тільки за додержання таких умов: а) це мають бути юридичні факти, тобто такі, які тягнуть за собою виникнення, зміну чи припинення правовідносин; б) заявниками у цих справах можуть бути тільки громадяни; в) коли чинне законодавство допускає судовий порядок встановлення даного факту; г) коли в іншому порядку його встановити не можна; ґ) при встановленні факту не повинен вирішуватися спір про право. При вирішенні питання про цивільну юрисдикцію справи суди повинні враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено позасудовий порядок встановлення певних фактів або визначені факти, які у даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. З роз`яснень п. 2\~Постанови Пленуму Верховного суду України №7від 30травня 2008року «Про судову практику у справах про спадкування»\~вбачається, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем. Відповідно до пункту 7\~постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для оформлення спадщини. Без встановлення вказаного факту родинних відносин заявник позбавлений можливості отримати спадщину. Таким чином, заявник скористався своїм правом на звернення до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та надав про це відповідні докази. Підстав для суду вважати про наявність спору про право немає. Виходячи з викладеного та здійснюючи аналіз поданих доказів, необхідно дійти висновку, що вони в достатній мірі підтверджують факт того, що\~\~ [PERSON] є рідним сином [PERSON] , яка померла [INFO] , даний факт ніким не оскаржується і має для заявника юридичне значення, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved