Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Заявники [PERSON] , [PERSON] звернулися у Придніпровський районний суд м.\~Черкаси в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , із заявою в якій просять видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , якими визначити заходи тимчасового обмеження її прав, а саме: обмежити спілкування [PERSON] з дітьми: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] на строк 6 місяців; заборонити [PERSON] протягом 6 місяців наближатися на відстань ближче 100 метрів до будинку [ADDRESS] , де проживають малолітні діти: [PERSON] та [PERSON] , а також протягом 6 місяців наближатися на відстань ближче 100 метрів до Черкаської гімназії №9 ім. О.М. Луценка Черкаської міської ради Черкаської області, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Ю. Іллєнка, 52, де навчаються малолітні діти, протягом 6 місяців особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалих дітей, переслідувати цих малолітніх дітей та в будь-який спосіб спілкуватися з ними. Заборонити [PERSON] протягом 6 місяців вести телефонні переговори, смс-листування, або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб з малолітніми дітьми. Свої вимоги обґрунтовують тим, що у листопада 2012 року між ними, було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, про що складено актовий запис №300. Перебуваючи в шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 10 липня 2018 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 10 липня 2018 року. Подружнє життя у них не склалося, що призвело в подальшому до розірвання шлюбу, який було розірвано рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 вересня 2016 року. 11 липня 2018 року між ними було укладено договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алексєєвою І.Ю., зареєстрований в реєстрі за №2085, відповідно до п. 1.3 якого місцем проживання дітей батьки визначили місце проживання батька, а саме за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] на той час відвідували ДНЗ в м. Черкаси № 33 «Супутник». Заявник [PERSON] вказує, що 21 серпня 2018 року він прийшов до ДНЗ № 33 аби забрати дітей, але йому повідомили, що дітей забрала баба [PERSON] . Він телефонував [PERSON] та просив повернути дітей за встановленим між батьками місцем проживання, але вона відмовлялася віддати йому синів. Коли він приїхав до будинку [PERSON] , то йому ніхто не відкрив двері. Дітей на наступний день до ДНЗ № 33 [PERSON] не привела. Тому, 29 серпня 2018 року, він звернувся до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області з приводу того, що [PERSON] забрала дітей з ДНЗ і не повертає батькові, хоча місце проживання дітей визначено разом з батьком. 25 вересня 2018 року йому було надано висновок про результати розгляду звернення, де зазначено, що «в результаті перевірки було встановлено що з даного приводу вже проводились перевірки Черкаським відділом поліції, та в подальшому з даного приводу було проінформовано службу у справах дітей, та запропоновано звернутися до суду...». В свою чергу, 31 серпня 2018 року він звернувся до Служби у справах дітей ЧМР з проханням допомогти повернути дітей. 27 вересня 2018 року надійшла відповідь з Служби у справах дітей ЧМР, де зазначено, що Службою у справах дітей відвідано місце проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] та встановлено, що діти перебувають з дідусем за межами міста. ДНЗ «Супутник» [PERSON] та [PERSON] не відвідують, зі слів бабусі - малолітні хворіють. Заявник [PERSON] вважає, що ще у 2018 році [PERSON] , умисно ішла на конфлікт, переховувала дітей, говорячи при цьому, що діти за межами міста, та в той же час є хворими, що є не можливим хворих дітей возити містом, тому то з боку [PERSON] мала місце повна безвідповідальність по відношенню до дітей. Дід - чоловік [PERSON] не є рідним дідом по відношенню до дітей, а тому для дітей він є взагалі чужою людиною. Враховуючи вищевикладені обставини, заявник [PERSON] , змушений був у жовтні 2018 року звернутися до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просив негайно відібрати малолітнього [PERSON] та малолітнього [PERSON] від [PERSON] і [PERSON] та повернути малолітніх [PERSON] та [PERSON] за попереднім (встановленим) місцем проживання, а саме: [ADDRESS] , де вони проживають з батьком [PERSON] . [PERSON] 07 лютого 2019 року звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про визнання договору щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей недійсним. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про відібрання малолітніх дітей від інших осіб; позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про визнання договору недійсним задоволено; визнано недійсним Договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, укладений 11 липня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Алексеєвою І.Ю., зареєстрований в реєстрі за №2085. Постановою Черкаського апеляційного суду від 14 січня 2020 року рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 жовтня 2019 року скасовано та ухвалено нове, яким позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про відібрання малолітніх дітей від інших осіб задоволено; відібрати малолітніх [PERSON] та [PERSON] від [PERSON] і [PERSON] , які проживають по [ADDRESS] ; повернути малолітніх [PERSON] та [PERSON] , за місцем проживання батька [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; рішення в частині відібрання дітей і повернення їх за місцем проживання батька допустити до негайного виконання; в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про визнання договору недійсним відмовлено. Ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2020 року прийнято відмову [PERSON] від поданої в її інтересах адвокатом Хорошун Сергієм Анатолійовичем касаційної скарги на постанову Черкаського апеляційного суду від 14 січня 2020 року у цивільній справі №712/12893/18 та закрито касаційне провадження. Таким чином, з 14 січня 2020 року, з дати набрання законної сили постановою Черкаського апеляційного суду від 14 січня 2020 року, договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, укладений 11 липня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] , яким визначено місце проживання дітей разом з батьком дітей - є чинним. На момент прийняття Черкаським апеляційним судом вищевказаної постанови малолітні діти [PERSON] та [PERSON] відвідували Черкаську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів №19. Оскільки, постанова Черкаського апеляційного суду від 14 січня 2020 року прийнята судом посеред навчального року (2019-2020), а тому, враховуючи інтереси малолітніх дітей, між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто домовленості, що малолітні діти - [PERSON] та [PERSON] до закінчення навчального року залишаться проживати разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а, [PERSON] , матиме можливість безперешкодно бачитися з дітьми та забирати їх до себе у вільний від навчання час. На початку\~навчального року\~(2020\~-\~2021)\~ [PERSON] ,\~мав намір\~перевести малолітніх\~ [PERSON] \~та [PERSON] до\~Черкаської гімназії\~№9\~ім.\~О.М.\~Луценка Черкаської\~міської ради\~Черкаської області,\~оскільки рівень\~освіти у\~даному навчальному\~закладі має\~значні переваги\~у порівнянні\~з Черкаською\~загальноосвітньою школою\~І-ІІІ\~ступенів №19,мати - [PERSON] не заперечувала стосовно переведення дітей до Черкаської гімназії №9. Однак, баба [PERSON] була категорично проти такого переведення, в результаті чого [PERSON] зверталася до Служби у справах дітей Черкаської міської ради щодо невиконання [PERSON] , батьківських обов`язків по відношенню до малолітніх дітей але службою у справах дітей Черкаської міської ради в подальшому відмовлено [PERSON] у задоволенні її звернення. Заявники вважають, що вищевказані обставини підтверджують, що [PERSON] продовжувала діяти не в інтересах малолітніх дітей та як наслідок, в результаті перешкод, які вчинялися нею малолітні [PERSON] та [PERSON] розпочали навчання в Черкаській гімназії №9 лише у кінці вересня 2020 року. З вересня 2020 року малолітні діти почали проживати за адресою: [ADDRESS] разом з батьком та його теперішньою дружиною - [PERSON] , яка дуже гарно ставиться до дітей та допомагає. В останній навчальний день перед осінніми канікулами баба [PERSON] приїхала до Черкаської гімназії №9 ім. О.М. Луценка Черкаської міської ради Черкаської області, та без погодження з батьком, забрала дітей з навчального закладу. У телефонній розмові батько з`ясував, що діти перебувають у [PERSON] та просив її до 20 год. 00 хв. повернути дітей за адресою постійного проживання. [PERSON] попросила, щоб [PERSON] та [PERSON] залишилася у неї переночувати та пообіцяла, що батько зможе забрати дітей о 10 год. 00 хв. наступного дня на що [PERSON] погодився. Наступного дня [PERSON] приїхав за дітьми але дверей йому ніхто не відчинив, тому він звернувся до правоохоронних органів. По приїзду працівників поліції [PERSON] відмовилася та попросила знову залишити дітей у неї. Оскільки, під час даної розмови, малолітні знаходилися поруч батько погодився на умови [PERSON] лише з однією єдиною метою, аби уникнути чергового психологічного травмування дітей. Дані обставини підтверджуються протоколом засідання Координаційної наради №2 від 04 лютого 2021 року, в якому містяться пояснення начальника сектору протидії насильству Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Скляр М.В. відповідно до яких зазначено, що для того, щоб не травмувати і далі дітей, та не втягувати їх у конфлікт між дорослими членами родини, працівниками поліції було вирішено залишити дітей у бабусі до наступного дня. Наступного дня, [PERSON] , повернула дітей. Заявник [PERSON] зазначає, що після переведення малолітніх дітей до Черкаської гімназії №9 ім. О.М. Луценка Черкаської міської ради Черкаської області, [PERSON] постійно мала можливість приходити до навчального закладу після уроків, оскільки діти відвідували групу продовженого дня та спілкуватися з дітьми. Дирекція була попереджена батьком про надання згоди на зустрічі баби [PERSON] з дітьми у приміщенні школи, у зв`язку з чим директором навчального закладу, за його погодженням, було виділено окрему кімнату, в якій [PERSON] мала можливість спілкуватися зі своїми онуками у вільний від навчання час. Зі слів вчителя групи продовженого дня заявнику [PERSON] , стало відомо, що [PERSON] приходить до школи близько чотирьох разів на тиждень. Таким чином, [PERSON] , почала зловживати наданим їй правом, зокрема почала відвідувати фактично кожного дня навчальний заклад, у якому навчаються малолітні діти, переслідувати малолітніх дітей, відволікати їх від навчального процесу та чинити психологічний тиск на дітей. Маючи можливість, за погодженням, бачити та спілкуватися з дітьми безперешкодно, [PERSON] , постійно звертається до Служби у справах дітей Черкаської міської ради з заявами щодо невиконання батьком батьківських обов`язків по відношенню до дітей, вказуючи при цьому, що, він вчиняє психологічне насилля по відношенню до дітей та при усній розмові з ним постійно наголошує на тому, що вона консультується у компетентних органах з приводу позбавлення батька батьківських прав. Таким чином,\~з урахуванням\~вищевикладеного,\~заявник [PERSON] \~вважає,\~очевидним є висновок про\~те,\~що [PERSON] \~умисно ініціює та провокує конфлікт між ним та нею, використовуючи при цьому ще не сформовану належним чином психіку малолітніх дітей. 04 лютого 2021 року відбулося засідання Координаційної наради, на якому було рекомендовано батькам малолітніх [PERSON] , [PERSON] та бабі дітей [PERSON] домовитися самостійно щодо участі баби у вихованні онуків та спілкуванні з ними, та рекомендовано до вирішення зазначеного питання в судовому порядку, здійснювати зазначені побачення та спілкування по вихідних днях. Наступного дня, після засідання [PERSON] наради, а саме 05 лютого 2021 року [PERSON] забрала дітей до себе на вихідні дні з ночівлею, однак уже у понеділок 08 лютого 2021 року [PERSON] знову таки ж прийшла до школи. У вівторок, 09 лютого 2021 року, [PERSON] чекала дітей на танцях. Таким чином, [PERSON] , продовжувала відволікати малолітніх дітей від навчального процесу та фактично переслідувати їх, не даючи змоги дітям спокійно навчатися, розвиватися та відпочивати. Заявник [PERSON] зазначає, що [PERSON] систематично порушувала вказані домовленості та продовжувала чинити психологічний тиск на малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . При розмові зі своїми дітьми батьку стало відомо, що [PERSON] у спілкуванні зі своїми внуками постійного наголошує на тому, що вона має намір забрати їх проживати до себе, оскільки їх батьки мають наркотичну залежність та не люблять їх. Відповідно до довідки КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради» №271 від 03 березня 2021 року [PERSON] не звертався за медичною наркологічною допомогою в КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради». Відповідно до характеристики, виданої 03 березня 2021 року головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Криваліївський» Сотников Євген Олександрович характеризується як гарний сім`янин, господар та сусід. Працює, тримає господарство в гарному стані. Алкогольними та наркотичними засобами не зловживає. З сусідами має добрі сусідські відносини. Скарг до комітету на нього не надходило. Згідно з характеристикою від 15 листопада 2018 року [PERSON] є прекрасним сім`янином, який піклується про своїх дітей, бере активну участь у їх вихованні, шкідливих звичок не має, систематично займається на спортивному майданчику та долучає своїх дітей [PERSON] та [PERSON] , з дітьми завжди уважний, спокійний та турботливий, у побуті характеризується з позитивної сторони, одружений та має постійне місце роботи. З характеристики, виданої ФГ «Галицький» від 26 листопада 2018 року, зокрема вбачається, що [PERSON] веде тверезий спосіб життя та займається спортом. Відповідно до висновку із акту обстеження умов проживання №354 від 14 грудня 2018 року в квартирі [ADDRESS] створені належні умови для проживання та перебування малолітніх [PERSON] та [PERSON] . У грудні 2020 року [PERSON] , звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси в якому просила зобов`язати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] усунути перешкоди у вихованні та вільному її спілкуванні з онуками, та шляхом встановлення способу її безпосередньої участі у спілкуванні з онуками, їх вихованні у формі особистих побачень, та спільного відпочинку з чітким визначенням днів та періодів зі встановленням часового діапазону, за умови відсутності відповідачів у цей час, з можливістю відвідування місця її проживання, навчальних, розважальних та розвиваючих закладів, а також місць дитячого дозвілля. [PERSON] , було подано до Придніпровського районного суду м. Черкаси зустрічну позовну заяву до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей Черкаської міської ради про позбавлення права на спілкування з дітьми та прийняття участі у їх вихованні. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 квітня 2021 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей Черкаської міської ради про позбавлення права на спілкування з дітьми та прийняття участі у їх вихованні, зустрічний позов об`єднано в одне провадження із первісним позовом [PERSON] . Станом на день звернення з даною заявою, у провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси знаходиться цивільна справа №711/8611/20. 03 березня 2021 року, [PERSON] , звернувся до Черкаського міського центру соціальних служб із заявою, в якій просив допомоги Центру соціальних служб та психолога попрацювати з його дітьми та надати оцінку щодо того, в якому психоемоційному стані знаходяться діти та чи страждають діти від дій [PERSON] , чи відчувають діти психологічний чи фізичний тиск від баби [PERSON] , від [PERSON] , або від дорослих з будь-якого боку. Фахівцями Черкаського міського центру соціальних служб здійснено дослідження впливу близького дорослого оточення на психоемоційний стан, розвиток та становлення особистості малолітніх дітей. Доказом, що підтверджує обставини провокування та загострення конфліктних ситуацій саме [PERSON] , а не заявниками є п. 2 результатів дослідження, проведеного Черкаським міським центром соціальних служб, відповідно до якого, «у хлопчиків наявна висока ситуативна тривожність щодо взаємовідносин між батьками та [PERSON] , так як діти неодноразово ставали свідками провокативних негативних\~посилів бабусі\~до батьків і це сформувало підґрунтя недовіри, остраху та стало джерелом внутрішньої напруги у психіці дітей». Заявники вважають, що застосоване Черкаським\~міським центром\~соціальних служб слово «неодноразово» свідчить про те, що провокативний негативний вплив зі сторони [PERSON] до батьків [PERSON] та [PERSON] , свідками якого є малолітні діти, має постійний та тривалий характер. Висновки Черкаського міського центру соціальних служб стосовно «провокативних негативних посилів бабусі до батьків» свідчить про те, що [PERSON] мас заздалегідь заплановану мету, а саме налаштувати малолітніх дітей проти батьків та викликати у них недовіру та острах того, що батьки їх не люблять. Такий негативний вплив [PERSON] на емоційний та фізичний стан малолітніх дітей гальмує їх гармонійний розвиток, викликає відчуження від своїх ровесників, замкнутість, знервованість, тривожний стан, провокує втрату інтересу до навчання та всіляких розваг, що є необхідним для розвитку та становлення особистості у дітей та взагалі обмежує право [PERSON] та [PERSON] на безтурботне дитинство. Станом на момент звернення до суду з даною заявою, [PERSON] та [PERSON] виповнилося по 9 років. Тобто, діти знаходяться у тому віці, в якому відбувається активне формування підсвідомості, яке в подальшому стане фундаментом для правильної життєвої позиції та становлення індивідуальності людини. Постійні конфліктні ситуації, які мають місце між [PERSON] та заявниками, які штучно викликані, мають негативний вплив на розвиток малолітніх дітей та формування їх підсвідомості, що в подальшому може привести до непоправних наслідків, а саме спотворення у дітей моделі сім`ї, яка повинна бути створена ними у дорослому віці, налагодження взаємовідносин у створених ними сім`ях, а також на виховання ними їх майбутніх дітей, оскільки уже у ранньому віці діти є свідками ворожнечі, брехні та суцільного негативу, які мають місце з боку [PERSON] , замість любові, взаємоповаги та взаєморозуміння. Постійне проживання дітей у сім з батьком зумовлює стабільний психоемоційний стан у малолітніх дітей та забезпечує їм щасливе дитинство, якого не зможе забезпечити ніхто, окрім рідного батька. Підтвердженням сприятливої атмосфери для малолітніх дітей та їх гармонійного розвитку у сім`ї батька - [PERSON] є п, 1 результатів дослідження, проведеного Черкаським міським центром соціальних служб, відповідно до якого: «наразі взаємодія хлопчиків з дорослим оточенням в сім`ї батька має позитивно-підтримуюче спрямування та перебуває в процесі становлення і подальшого розвитку емоційної близькості й психологічного комфорту в стосунках». Також, варто зазначити про те, що фахівці Черкаського міського центру соціальних служб, проводячи дослідження міжособистісних стосунків та психологічного мікроклімату в родині, звертають увагу на наявний конфлікт [PERSON] не лише з батьком, а також і з матір`ю. На думку заявників, [PERSON] постійно маніпулює малолітніми дітьми, зокрема, залишає їх особисті речі та іграшки за місцем свого проживання, а потім під час спілкування пропонує їм залишитися, погратися іграшками та вчиняє інші дії, спрямовані на те, щоб діти залишилися у неї. Такі дії [PERSON] негативно впливають на психоемоційний стан малолітніх дітей, після таких періодичних побачень з бабою - [PERSON] діти повертаються додому знервовані, у них з`явилася безпідставна плаксивість та настороженість до оточуючих, зокрема і до батька дітей. [PERSON] , жодного разу не намагалася врегулювати конфліктні ситуації у родині мирним шляхом, а навпаки лише поглиблює та загострює існуючі конфлікти, а також провокує нові конфлікти, постійно звертаючись до органів опіки та піклування, до поліції зі скаргами та зверненнями, мотивуючи це тим, що діє в інтересах дітей. [PERSON] , направлено на адресу [PERSON] заяву щодо мирного врегулювання спору, у якій викладена пропозиція до [PERSON] укласти договір, з подальшим його нотаріальним посвідченням, в якому будуть чітко визначені години та дні, у які мають відбуватися особисті періодичні побачення [PERSON] з внуками строком на 1 (один) рік. Однак, відповідь [PERSON] на його заяву щодо мирного врегулювання спору, не надано. Ситуація, яка склалася в подальшому, взагалі виходить за будь-які рамки моральних принципів та має вкрай негативний вплив на психоемоційний стан малолітніх дітей, у зв`язку з чим, заявник [PERSON] , змушений звернутися до суду з заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] , оскільки існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення нею домашнього насильства психологічного характеру відносно малолітніх дітей, а також вірогідність настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо малолітніх дітей і такі ризики є реальними. 18 грудня 2021 року мати [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] разом з дітьми гостювали у баби малолітніх дітей [PERSON] . [PERSON] на кілька годин залишила [PERSON] та [PERSON] з бабою, а коли повернулася за ними баба [PERSON] відмовилася повертати дітей. Про дані події [PERSON] , стало відомо вранці 19 грудня 2021 року. 19 грудня 2021 року, [PERSON] разом з [PERSON] поїхали за адресою проживання [PERSON] , однак хвіртка була зачинена та вдома нікого не було. У телефонній розмові [PERSON] повідомила, що діти перебувають у безпечному місці та повертати їх вона не має наміру. Враховуючи вищевикладені обставини, я, [PERSON] , та [PERSON] звернулися до правоохоронних органів та повідомили про зникнення дітей. Цього ж дня, а саме 19 грудня 2021 року за адресою місця [PERSON] виїхали працівники поліції, попередньо зв`язавшись з [PERSON] в телефонному режимі та викликавши її за адресою її місця проживання. За викликом працівників поліції [PERSON] приїхала за місцем свого проживання та повідомила, що ключі від будинку у неї відсутні, а тому надати доступ до домоволодіння вона не має можливості та зазначила, що малолітні [PERSON] та [PERSON] знаходяться поза межами міста в безпечних умовах. Окрім того, [PERSON] повідомила працівників поліції, що наміру повертати малолітніх дітей вона не має. Враховуючи вищезазначені дії, працівниками поліції було доставлено [PERSON] до Сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, де [PERSON] повторно повідомила, що повертати малолітніх вона не збирається. Враховуючи вищевикладені обставини, [PERSON] та [PERSON] подано заяву на ім`я начальника Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, у якій повідомили про викрадення [PERSON] малолітніх дітей та утримання їх в невідомому місці. В свою чергу, 20 грудня 2021 року, [PERSON] , зателефонував на службу «102» і повторно повідомив, що малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] викрадено [PERSON] , після чого працівники поліції повторно виїхали за адресою місця проживання [PERSON] , та, зайшовши до домоволодіння (двері відчинив співмешканець [PERSON] ), встановили, що малолітні діти за даною адресою відсутні, як відсутня і [PERSON] . Після цього, [PERSON] , та [PERSON] поїхали до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, де їм повідомили, що правоохоронними органами встановлено місце перебування малолітніх дітей, зокрема малолітні діти знаходилися в приміщенні судмедексперта, за адресою: [ADDRESS] . Приїхавши за вищевказаною адресою, заявникам було повідомлено, що дійсно діти знаходяться у судмедексперта в присутності [PERSON] та її адвоката, однак батьків до дітей допущено, а також не було відібрано ніяких пояснень. В подальшому малолітніх дітей було направлено та поселено до Комунального закладу «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини». 21 грудня 2021 року, [PERSON] та [PERSON] подано до сектору ювенальної превенції Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області заяви з проханням повідомити на якій правовій підставі їхні діти [PERSON] та [PERSON] направлені в дитячий будинок «Теплий дім». У даних заявах вони наполягали негайно повернути дітей та повторно направити дітей до судмедексперта для проведення повторної експертизи, для огляду лікарем педіатром та травматологом. 21 грудня 2021 року [PERSON] подано на ім`я начальника Служби у справах дітей Черкаської міської ради Шишлюк С.О. заяву з проханням повернути його малолітніх дітей, які 20 грудня 2021 року були влаштовані працівниками поліції до Комунального закладу «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» на виховання в мою родину. 23 грудня 2021 року представником [PERSON] на адресу Сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області направлено адвокатський запит №20/79 з проханням повідомити письмово, чи складався терміновий заборонний припис щодо [PERSON] в перебіг часу з 20 грудня 2021 року по 23 грудня 2021 року та в разі можливості надати його копію; повідомити письмово, чи складався адміністративний протокол щодо громадянки [PERSON] в перебіг часу з 20 грудня 2021 року по 23 грудня 2021 року, якщо так, то на підставі якої правової норми; повідомити письмово, чи відбувалося спілкування працівниками Сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області з дітьми, які на даний час знаходяться в Комунальному закладі «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини», якщо так, то надати копію відеофіксації спілкування дітей з працівниками Сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області чи спеціалістом в галузі психології. Листом №151/46-2022 від 05 січня 2022 року Черкаське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області повідомило, що з метою встановлення всіх обставин події було проведено повторну перевірку та в ході проведення перевірки в приміщенні притулку «Теплий дім» в присутності психолога відбулось спілкування з малолітніми [PERSON] та [PERSON] . Також працівниками сектору протидії домашньому насильству було отримано висновки психологів ЦСС та ССД. За результатами\~отриманої інформації\~було встановлено\~факт вчинення\~домашнього насильства\~психологічного характеру\~з боку\~ [PERSON] по\~відношенню до\~своїх малолітніх\~онуків. За вказаним фактом на [PERSON] було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ВАБ №841306 від 23.12.2021, а також відповідно до висновку ЦСС ЧМР винесено термінові заборонні приписи. До листа №151/46-2022 від 05 січня 2022 року Черкаським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області додано оптичний диск, з якого вбачається, що 21 грудня 2021 року у Комунальному закладі «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» була проведена бесіда з малолітніми дітьми, в якій діти зазначили, що мама їх відвезла до бабусі в суботу, в подальшому приїхала знайома їх бабусі та діти поїхали до неї, де і переночували. Коли їхали до знайомої їх бабусі, то мамі та татові не повідомляли, зателефонували мамі лише коли поверталися назад. На запитання: «Чи їздили до лікаря?» діти відповіли, що бабуся повезла до лікаря, не пояснивши для чого, зі слів дітей у них нічого не боліло. [PERSON] зазначив, що не хотів іти до лікаря, але бабуся сказала іти. На запитання, що відбулося на уроці фізкультури діти спочатку повідомили, що побилися з хлопцем [PERSON] , в подальшому [PERSON] зазначив, що синець у [PERSON] з`явився від того, що він біг та впав і від того, що в нього щось було в кармані, він отримав синець. Це трапилося на дачі. На запитання, чому спочатку повідомили, що синці отримали від побиття батьком, діти повідомили, що не пам`ятають звідки взялися синці. [PERSON] зазначив, що просто так сказав. Щодо взаємовідносин з батьком діти зазначають, що батько добрий і вони бажають повернутися до тата. Богдан зазначив, що бабуся хоче, щоб ми жили у неї, але ми хочемо жити з татом. Тато не проти, щоб ми бачилися з бабусею, навіть не проти, щоб бачилися у період, коли ми знаходимося у школі». 29 грудня 2021 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Черкаської міської ради. Дані обставини підтверджуються Витягом з протоколу №26 від 29 грудня 2021 року. Як вбачається з пояснень інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області Яценко Ю.Ю., викладених у протоколі №26 від 29 грудня 2021 року, [PERSON] зазначила, що займалася з дітьми. Коли баба [PERSON] приїхала з дітьми до судмедексперта, діти були голодні. Діти були у баби з дозволу матері дітей, коли вона побачила синці, вона їх у 12 годин ночі повезла до судмедексперта, у час, коли діти повинні спати. Коли їх оглядав судмедексперт, то ні батька, ні матір, ні представника ювенальної превенції до експерта не допустили. Огляд проводився у присутності [PERSON] та її адвокатів. Діти страху до батька не відчувають. Баба дітей [PERSON] , навпаки, дітям каже, що їх батько поганий, що батьки наркомани. Каже онукам, що вона краще їх виховає. Ось це психологічне насилля над дітьми! Коли хлопчики побачили батьків - вони їх обліпили. Діти кажуть, що хочуть до батька, не хотіли їхати в одному автомобілі з бабою. Зі слів педіатра, мачуха дітьми постійно займається. Діти при огляді були без ушкоджень, гарно одягнені. [PERSON] каже: « [PERSON] діти будуть у притулку на свята, ніж у тата. Це не є піклування про онуків! Її неможливо зупинити. Вона три доби тероризувала ювенальну превенцію. Ми неодноразово ловили її на брехні. Я спілкувалася з дітьми. Діти сказали, що хочуть бути з татом, а також повідомили, що баба їм сказала, що, якщо вони будуть казати, що хочуть до неї, то вона подарує їм подарунки. Я задавала дітям питання у присутності адвоката [PERSON] чому вони у поганому настрої, то вони сказали, що хочуть до тата і вони дуже голодні». З пояснень інспектора сектору протидії домашньому насильству Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області Бабенко О.В., викладених у протоколі №26 від 29 грудня 2021 року, вбачається, що на бабу [PERSON] складено адміністративний протокол, а також складено термінові заборонні приписи. Окрім того, [PERSON] під час засідання зазначено, що зі слів дітей, вони не знали куди і навіщо їх везуть, вони були голодні. Як вбачається з пояснень психолога КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей ЧОР» [PERSON] викладених у протоколі №26 від 29 грудня 2021 року, [PERSON] , зокрема, зазначила, що «діти хочуть до батька. Вони позитивно відгукуються про всіх членів родини. У цій ситуації діти стали заручниками дій дорослих. Вони вже не знають кому і що казати. Хлопці мені кажуть, що хочуть в родину до тата. Вони жодного разу не сказали, що хочуть до баби. Мене вони кожного разу питають коли вже їх заберуть додому. Було опитування дітей. Один сказав, що отримав синці на уроці фізкультури, а інший, що у нього у кишені штанів була іграшка і він на неї ненароком впав. Ще хтось із хлопців сказав, що його бив колись тато, але давно». Заступник директора з виховної діяльності Черкаської гімназії №9 [PERSON] зазначила, що діти мають жити у родині. По дітям у школі до батьків претензій немає. Дітей приводять та забирають батьки. Є пояснення класовода і вчителя фізкультури. Заявники зазначають, що сама ж [PERSON] на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Черкаської міської ради, яке відбулося 29 грудня 2021 року зазначила, що: « у нас немає домовленості. Зі сторони матері і батька онуків йде шантаж. Обоє батьки - наркомани. Я про це заявляла. Тато дітей лікувався від наркозалежності (на що заступник голови комісії, начальник служби у справах дітей Черкаської міської ради Шишлюк С.О. зазначила, що у матеріалах справи є довідка з наркодиспансера, що [PERSON] на обліку не перебуває, за допомогою не звертався), а мати була в реабілітаційному центрі. Вся ця ситуація довела мене до сказу у боротьбі за онуків. Ситуація склалася так, що коли діти потрапили до тата, вони покинули усі свої гуртки. Батьки поламали все! Я не знаю, що батьки онуків від мене хочуть. В сім`ї чиниться насилля. Діти жили у мене 7 років. Я перетворилася у раба. Я повністю забезпечувала і виховувала дітей. Я втомилася воювати. Мої внуки пропадають! Дітей б`ють усі, особливо теперішня жінка їх батька! Я рік не бачила дітей, я їх перший раз побачила 17 грудня. До мене діти прийшли 18 грудня, їх привела мама. Я дітей залишила у себе ночувати. Я побачила синяк у [PERSON] на нозі. Дитина не хотіла про це говорити. [PERSON] сказав, що це його бив тато. Я його повезла у травмпункт, так мені порадили адвокати. Лікар о 21-00 прийняв [PERSON] . Я сказала поліції, що і в другого хлопчика теж виявили синяки, мені сказали, щоб я і другого сюди везла. Я повезла і Рому в травмпункт. В 00.05 дитину оглянув лікар. Я зробила те, що мені сказала поліція. Батькові дітей повертати не можна, він вживає наркотичні засоби. Я хочу, щоб поки дітей віддали мені. Я хочу встановити опіку над онуками тимчасову. Я не бачуся з дітьми. Діти знаходяться у батьків, які їх б`ють. Діти на вихідних були у матері, у неї немає умов, щоб там були діти. [PERSON] , на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Черкаської міської ради, яке відбулося 29 грудня 2021 року, зазначено, що те, що повідомила [PERSON] , не відповідає дійсності. Безліч її скарг не знайшли свого підтвердження. Діти зростають у родині, де їх люблять і вони бачать нормальну модель сім`ї. Діти проживають з ним, як це прописано в нотаріальній угоді між батьками. Він клопотав про повторне проведення судмедекспертизи, оскільки попередня була проведена з порушеннями, батьки не були допущені при огляді дітей експертом. Громадянка [PERSON] вкрала дітей, є відповідна заява до поліції та по ходу слідства все стане ясно. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Черкаської міської ради, яке відбулося 29 грудня 2021 року членами комісії прийнято одноголосне рішення про доцільність повернення малолітніх [PERSON] та [PERSON] з КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради» на виховання в родину батька [PERSON] . Цього ж дня, 29 грудня 2021 року, малолітніх [PERSON] та [PERSON] повернуто у родину батька. Як зазначалося вище, відповідно до п. 2 інформації щодо проведеного психологічного дослідження №244 від 19 квітня 2021 року, «у хлопчиків наявна висока ситуативна тривожність щодо взаємовідносин між батьками та [PERSON] , так як діти неодноразово ставали свідками провокативних негативних посилів бабусі до батьків і це сформувало підґрунтя недовіри, остраху та стало джерелом внутрішньої напруги у психіці дітей». На даний час, провокативні дії з боку [PERSON] призвели до того, що малолітні діти [PERSON] та [PERSON] опинилися КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради», що, в свою чергу, має негативний вплив на психоемоційний стан малолітніх дітей. На саму ж [PERSON] , встановивши факт вчинення нею домашнього насильства психологічного характеру по відношенню до своїх малолітніх онуків, складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ВАБ №841306 від 23.12.2021, а також відповідно до висновку психологів ЦСС ЧМР винесено термінові заборонні приписи. Дані обставини підтверджуються листом Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області №151/46-2022 від 05 січня 2022 року. Згідно з терміновим заборонним приписом стосовно кривдника Серії А А №195181 від 29 грудня 2021 року встановлено, що [PERSON] вчинила домашнє насильство відносно свого онука [PERSON] згідно висновку психолога та застосовано до [PERSON] заходи термінового заборонного припису шляхом: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборони на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборони у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Відповідно до термінового заборонного припису стосовно кривдника Серії АА №195182 від 29 грудня 2021 року встановлено, що [PERSON] вчинила домашнє насильство відносно свого внука [PERSON] згідно висновку психолога та застосовано до [PERSON] заходи термінового заборонного припису шляхом: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборони на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборони у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Таким чином, [PERSON] систематично чинить відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] насильство психологічного характеру, яке проявляється у вищеописаних діях [PERSON] (зокрема, постійному налаштуванню дітей проти батьків, переслідуванні дітей, а в подальшому у викраденні), які, в свою чергу, негативно впливають на психоемоційний стан малолітніх дітей, мають негативний вплив на формування їх свідомості, викликають невпевненість, безпорадність, плаксивість. З урахуванням вище викладеного заявники просять задоволити заяву в повному обсязі. 27.01.2022 на адресу Придніпровського районного суд м. Черкаси надійшли заперечення від [PERSON] , які оголошені в судовому засіданні та приєднані до матеріалів справи. 27.01.2022 на адресу Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшли пояснення від представника адвоката Кучер Ю.В., які оголошені в судовому засіданні та приєднані до матеріалів справи. Ухвалою суду від 25.01.2022 заяву прийнято, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження. У судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі на підставі обгрунтування, що наведене у заяві та з урахуванням доказів, які додані до неї. Додатково зазначила, що існує загроза вчинення повторного насилля над дітьми тому, що після факту вчинення психологічного насилля над дітьми відносно [PERSON] було складено обмежувальний припис терміном на 10 днів, після закінчення припису вона наступного дня прийшла до дітей під час уроків, почала тиснути на дітей, щоб вони казали, що [PERSON] б`є дітей, а бабуся їх любить, наступного дня відбулося мінування школи, всі учні вийшли з школи, в дворі знаходилась [PERSON] , вона самовільно хотіла забрати дітей до неї додому, нікого про це не повідомивши. Доказів спроби їх забрати у нього немає, так як там був учитель, що їй і завадило. На його думку, бабуся знову продовжує чинити на дітей тиск, психологічне насилля, просить задовольнити подану заяву. У судовому засіданні заявниця [PERSON] заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Додатково зазначила, що [PERSON] дуже довгий час воює із сім`єю, зараз діти страждають від її дій, бабуся проходить до них в школу, замість вільного часу на перерві діти сидять з бабусею, баба може ходити годинами під вікнами школи, завжди каже, що в дітей поганий батько та мати, а бабуся хороша. Дуже просить відреагувати на її прохання, щоб діти відпочили, вона вважає, що дуже надмірна опіка бабусі шкодить дітям, вона не хоче щоб її діти були такими ж невпевненими як вона. Переконана, що бабуся вчиняла фізичне, психологічне насилля над дітьми. Заінтересована особа\~ [PERSON] просить відмовити в задоволенні заяви. Та в судовому засіданні пояснила, що після побиття її дочки в 2016 році, поліція вилучила малолітніх. Після розлучення заявників, [PERSON] приїхала з дітьми до неї додому, все було добре, вона займалась дітьми, потім з`явився її колишній чоловік, почав переслідувати її дочку, не давав їй ступити ані кроку, потім вони прожили ще рік, в цей період ніхто окрім неї не займався дітьми. Ніякої допомоги від служб вона не отримала. В 19й школі в дітей були значні досягнення, після того як дітей перевели до іншого учбового закладу, діти повернулися до бабусі через місяць, коли прийшов час малолітнім йти додому, вони не захотіли, батьки визвали поліцію, поліцейські залишили дітей у неї, тому що їм так було краще. Наступного дня ввечері їх забрав батько. Якось вона прийшла в школу, там її побила мати [PERSON] , де вона працювала, після чого було відкрите кримінальне провадження. [PERSON] її шантажує побаченнями із дітьми. Якось вона узгоджено забрала дітей до себе додому в грудні 2021. 19.12.2021, коли вона виявила синці, вони поїхали до лікаря почергово із дітьми разом, лікарю діти повідомили, що їх побив батько. Наступного дня мати дітей подзвонила до бабусі, поговоривши з дітьми вона дала дозвіл на те, щоб діти залишилися у бабусі, наступного дня баба повідомила мати дітей про те, що вона поверне дітей після судово-медичної експертизи. Коли побої були зняті, приїхали представники поліції, там вони забрали дітей. В неділю, вона попросила подругу, щоб переночувати тому, що подруга живе під будинком судово-медичної експертизи, щоб в понеділок зранку зробити експертизу, після чого дітей забрали ювенальні представники. Діти прожили в «Теплому домі» 10 днів, а до неї застосували припис, за те, що вона хотіла допомогти дітям і розібратися в ситуації, щоб [PERSON] не бив більше дітей та забрала їх без їхньої згоди до лікаря на освідування. Адвокат Кучер\~Ю.В. просила відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі, так як вона необґрунтована та безпідставна. В судовому засіданні пояснила, що між [PERSON] та [PERSON] склалися доволі складні відносини, конфлікт розпочався з того періоду, коли між батьком та матір`ю дітей останній чинив фізичне насилля, а саме нанесення тілесних ушкодження, які відповідали середньої тяжкості, у вигляді перелому щелепи, після цього колишня дружина не підтримувала відносини, після цього діти проживали із бабусею разом із [PERSON] . Вона постійно перебуває під впливом колишнього чоловіка, особистої думки немає. Довгий проміжок часу діти проживали з бабусею, яка фактично замінила їм батьків. Після переведення дітей в іншу школу, для них це був дуже великий стрес, після зміни оточення. На той момент в дев`ятій гімназії працювала мати [PERSON] . Коли дітей опитували, вони зазначили, що вони люблять свою бабусю що вони за нею сумують. На день Святого Миколая мати привела дітей до бабусі, баба виявила, що у дітей ознаки сильного побиття, так як виявила синці на ногах у обох хлопців, після чого вона взяла дітей і поїхала в лікарню почергово із кожним, для огляду малолітніх. Там лікар підтвердив, що дійсно є факт тілесних ушкоджень. Наступного дня бабуся не повертала дітей тому, що вважала, що діти перебувають в небезпеці. В поданій заяві жодним чином не підтверджено факт психологічного насилля. Так, їй було після цих подій винесено припис заборони бачитися із дітьми строком 10 днів, але вона хотіла обмежити фізичне покарання дітей батьком [PERSON] , так як були виявлені синці, про що і повідомляли діти під час їхнього опитування на відеокамеру. Представник служби у справах дітей Черкаської міської ради Молчанович Н.О. в судовому засідання пояснила, що у відповідності положень Сімейного кодексу було укладено договір на проживання дітей із батьком. Діти змінили школу та із середини 2020 року проживають разом із батьком [PERSON] 14.09.2021 представники Служби у справах дітей приїхали додому до [PERSON] зробити огляд побутових умов проживання малолітніх дітей за заявою [PERSON] , так як остання неодноразово скаржилася на неналежне виховання останнім малолітніх. В ході перевірки нічого, щоб шкодило дітям не було виявлено, батько виховує хлопчиків, вони із любов`ю ставляться до нього. [PERSON] дійсно перебільшує своєю опікою дітей, часто скаржиться до різних служб, вчинює на них тиск, тому вона підтримує заяву із приводу застосування обмежувального припису відносно останньої. Представник служби у справах дітей [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що заяву про встановлення обмежувального припису відносно [PERSON] підтримує у повному обсязі. Достатньо підстав наведених в самій заяві, [PERSON] часто скаржиться в різні органи, в служби та поліцію, втягуючи дітей, спричиняючи їм психологічний тиск та насилля. Поза їхньою волею вночі вона відвезла їх до лікарні, після чого діти були вилучені працівниками поліції, а після засідання комісії [PERSON] було встановлено обмежувальний припис працівниками поліції строком 10 днів. В судовому засіданні в якості свідка допитаний представник Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області [PERSON] надав пояснення про те, працює на посаді начальника сектору протидії домашньому насильству, як сектор працюють із січня 2021 року. По даній справі може пояснити, що є факт неприязних стосунків між родичами, що впливає на виховання дітей. Обовяґзки виховання дітей передбачені ст. ст. 150-152 Сімейного кодексу. Цих положень дотримуються батьки малолітніх [PERSON] , так як вони проживають у батька [PERSON] , батько йде на поступки бабі [PERSON] , не заперечує з приводу зустрічей та віддає дітей їй додому. Однак вона здійснює багато скарг, провокує перевірки останнього. 19.12.2021 вночі відвезла дітей на огляд лікарю, а потім і на освідування експерту. Батько з цього приводу звернувся в поліцію, після чого дітей забрали працівники поліції і з метою врегулювання конфлікту віддали дітей на нетривалий строк у спеціалізований дім, де вони провели активно новорічний час. Він особисто мав спілкування із дітьми, що записував на відеокамеру, де вони повідомили, що більше люблять батька, що він не бив їх останньгого разу, через що їх бабушка повезла до лікаря, що то були синці від їхнього падіння і їх ніхто не просив саме так повідомляти. Були проведені перевірки, ініційовані відповідні висновки психологів ЦСС та ССД. Саме за результатами отриманої інформації було установлено факт вчинення домашнього насильства психологічного характеру з боку [PERSON] по відношенню до своїх малолітніх онуків, за що були складені відповідні протоколи і винесено відповідний припис від 29.12.2021року. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно, зокрема, для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо який у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію [про захист прав людини і основоположних свобод] та практику Європейського Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа «Серявін та інші проти України», N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Заслухавши думку\~учасників процесу, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] з 29.11.2012 перебували у шлюбі, який рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.09.2016 було розірвано (справа №712/5765/16ц). Від шлюбу заявники мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.07.2018 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.07.2018. Також встановлено, що 11.07.2018 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання спільних малолітніх синів: [PERSON] та [PERSON] , яким визначено права та обов`язки батьків, а також місцем проживання дітей батьки визначили місце проживання батька, що станом на 11.07.2018 є: [ADDRESS] . Договір посвідчений приватним\~нотаріусом Черкаського\~міського нотаріального\~округу Алексєєвою\~І.Ю.,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№2085. [PERSON] є рідною матір`ю заявниці [PERSON] , тобто бабусею малолітніх [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до заяви прохання [PERSON] 31.08.2018, звернувся до [PERSON] , з вимогою про повернення дітей за місцем їх проживання, яке було визначене відповідно до договору 11.07.2018 . Одночасно [PERSON] 31.08.2018 звернувся із заявою проханням до начальника Служби у справах дітей Черкаської міської ради, про проведення бесіди з [PERSON] та повернення дітей за місцем їх проживання. 27.09.2018 на заяву [PERSON] від Служби у справах дітей надійшла відповідь проте, що [PERSON] категорично відмовилася передавати внуків батькові, а також було рекомендовано звернутися до суду за місцем проживання на підставі ст.ст. 160, 163 Сімейного кодексу України. В свою чергу 25.09.2018 дільничним офіцером поліції сектору превенції Черкаського відділу поліції була проведена перевірка за заявою [PERSON] від 30.08.2018 відповідно до якої було складено висновок. З якого вбачається, що 30.08.2018 до Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області надійшло звернення від [PERSON] по факту непорозуміння з колишньою тещею [PERSON] через розподіл прав на виховання дітей. В ході проведення перевірки було встановлено, що з даного приводу вже проводились перевірки Черкаським відділом поліції, та в подальшому з даного приводу було проінформовано службу у справах дітей та запропоновано звернутись до суду з метою встановлення днів побачень з дітьми. Інформація з приводу вчинення морального та психологічного тиску в адресу заявниці об`єктивно нічим не підтверджується. З наданого 21.12.2018 за №844 висновку органу опіки та піклування м. Черкаси про можливість проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] встановлено, що під час вирішення спору щодо визначення місця проживання малолітніх дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, батьки [PERSON] та [PERSON] створили належні умови для проживання дітей, позитивно характеризуються, мають достатній виховний потенціал, виходячи з балансу інтересів батьків та дітей,

Outcome: partial