Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ТОВ «Росвен Інвест Україна» про визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 5782, вчинений 04.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості у сумі 22812,52 гривень. Позов обґрунтовує тим, що позивачу стало відомо, що 21.10.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Хохловим К.К. було відкрито виконавче провадження № 67211521 за виконавчим написом № 5782, вчиненим 04.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про звернення стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № 002-06773-120213 від 12.02.2013 року, укладеним між позивачем та ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло на підставі Договору № 409/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 27.04.2018 року до ТОВ «Росвен Інвест Україна». Вважає, що спірний виконавчий напис нотаріуса вчинений з порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України за відсутності підстав рахувати заборгованість перед відповідачем, оскільки виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений, документи на час вчинення виконавчого напису не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором, а відтак на документі, який не передбачений переліком № 1172. Просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Представником позивача - адвокатом Немченко М.В. подано заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на виконання ухвалу суду від 22.12.2021 року надіслав завірені належним чином копії виконавчого напису № 5782, вчиненим 04.06.2021 року, а також документи на підставі яких його було вчинено. Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов К.К. в судове засідання не з`явився, на виконання ухвалу суду від 22.12.2021 року надіслав завірені належним чином копії матеріали виконавчого провадження № 67211521 від 21.10.2021 року з примусового виконання виконавчого напису № 5782, вчиненим 04.06.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність зазначених осіб, в т.ч. у відсутність відповідача відповідно до ст.280 ЦПК України в заочному порядку. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 04.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі № 5782, яким останній пропонує звернути стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 002-06773-120213 від 12.02.2013 року, укладеним між позивачем та ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло на підставі Договору № 409/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 27.04.2018 року до ТОВ «Росвен Інвест Україна». Стягнення заборгованості проводиться за період з 28.04.2018 року по 17.04.2021 року. Сума заборгованості становить 22462,52 гривень, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 9236,85 гривень, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 13225,67 гривень. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 22812,52 гривень. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова К.К. № 67211521 21.10.2021 року відкрито виконавче провадження за виконавчим написом № 5782, виданим 22.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 04.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованість у розмірі 22812,52 гривень. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення виконавчих написів передбачений Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок). Зокрема, пуктом.1.2. Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 2 Переліку документів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною і не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а, отже, з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Разом з тим, укладений 12.02.2013 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» кредитний договір № 002-06773-120213 не був нотаріально посвідчений. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 04.06.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений Кредитний договір № 002-06773-120213, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. За оспорюваним виконавчим написом нотаріуса з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» здійснено стягнення заборгованості в загальному розмірі 22812,52 гривень за період з 28.04.2018 року по 17.04.2021 року, однак документів, які б підтверджували безспірність цієї заборгованості та встановлювали прострочення виконання кредитного зобов`язання, зокрема, первинні бухгалтерські документи, виписка з рахунка боржника тощо, нотаріусу не надано. Матеріали виконавчого провадження також не містять розрахунку заборгованості за кредитним договором, що не дає можливості перевірити розмір заборгованості, дійсний строк за який вона нарахована, та відповідно позбавляє можливості визначити правильність здійснення вказаного розрахунку, а отже і пересвідчитись у безспірності заборгованості, оскільки заява стягувача (Відповідача) про вчинення виконавчого напису з доданими до неї документами перебуває у приватного нотаріуса, який вчинив оскаржуваний виконавчий напис. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по несплаченим відсоткам за користування кредитом не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника, а є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків Відповідача. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису зроблено Відповідачем одноособово без урахування думки та позиції Позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Отже, безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком документів; нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Постановою Пленуму ВСУ від 31 січня 1992 року № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» у пункті 13 роз`яснено, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17, постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 207/1587/16, постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №308/11193/16-ц та постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №201/11696/16-ц. Відтак, оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом за кредитним договором № 002-06773-120213 від 12.02.2013 року, укладеним в простій письмовій формі, за відсутності документів, які б підтверджували безспірність заборгованості та встановлювали прострочення виконання зобов`язання. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 року у справі № 645/1979/15-ц. Також, відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Також, в порушення п. 2.3. Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій письмова вимога про усунення порушень Позивачу не направлялась, тому він був позбавлений можливості бути вчасно поінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимогу або ж виконати її, що не може свідчити про безспірність суми пред`явленої до стягнення, тому у нотаріуса не було підстав для вчинення виконавчого напису. Наслідки такого неповідомлення зазначені в узагальненні ВССУ від 07.02.2014 року про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні. А саме в пункті 10 вказаного узагальнення вказано, що неповідомлення боржника про вимогу кредитора є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Тому судам під час розгляду таких справ має бути враховано суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. З урахуванням викладеного, суд вважає, що є достатні правові підстави вважати виконавчий напис № 5782, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем від 04.06.2021 року щодо звернення стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості у розмірі 22812,52 гривень вчиненим з порушенням вимог законодавства та таким, що не підлягає виконанню. Щодо витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До останніх, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу, отримання відповідних експертних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Статтею 60 ЦК України визначено, що представником в суді може бути адвокат або законний представник. Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦК України за результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 02.11.2021 року між позивачем - замовником та адвокатом Немченко М.В. - виконавцем укладено договір про надання правової допомоги № 51, згідно умов якого виконавець зобов`язується надавати замовникові за його окремими дорученнями правову допомогу протягом строку дії цього Договору. Відповідно до пунктів 4.1., 4.2., 4.3. Договору за правову допомогу, передбачену в пункті 1.1. цього договору, замовник сплачує виконавцю винагороду (гонорар) в розмірі, погодженому сторонами у додаткових угодах до цього Договору. Згідно п. 4.2. Договору в ціну не включені фактичні витрати щодо виконання виконавцем зобов`язань за Договором (витрати пов`язані із відрядженням, транспортними витратами та іншими витратами, які можуть виникнути під час виконання доручення Замовника). Згідно акту здачі - приймання виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом Немченко М.В. виконані роботи на загальну суму 3500,00 гривень, а саме: підготовка адвокатського запиту щодо отримання копій матеріалів виконавчого провадження, позовної заяви про визнання виконавчого таким, що не підлягає виконанню. Виходячи з предмету спору, ціни позову, значення справи для сторін, її складності, усталеної судової практики розгляду справ цієї категорії, а також критеріїв реальності адвокатських послуг, їх обсягу та розумності, суд вважає, що заявлена позивачем сума є розумною, та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 3500,00 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору за подачу позову до суду у розмірі 908,00 гривень, що підтверджується квитанцією.

Outcome: approved