Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

До Артемівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Параллель-М ЛТД» до [PERSON] в якій позивач просить стягнути з відповідача безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 3486,48 гривень, а також судовий збір в розмірі 2270,00 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Параллель-М ЛТД» (далі - ТОВ «Параллель-М ЛТД») № 1027 к від 30.10.2019 року [PERSON] було прийнято на роботу старшим оператором заправних станцій (АЗК № 13 м. Бахмут) з 31.10.2019 року. На підставі заяви [PERSON] від 26.06.2020 року [PERSON] було звільнено 13.07.2020 року за власним бажанням, про що ТОВ «Параллель-М ЛТД» було видано наказ № 467 к від 13.07.2020 року. Того ж дня ТОВ «Параллель-М ЛТД» було проведено розрахунок з [PERSON] та виплачено усі належні їй суми при звільненні. Таким чином, станом на 07.05.2021 року між [PERSON] та ТОВ «Параллель-М ЛТД» були відсутні трудові правовідносини. Інші підстави для перерахування грошових коштів на рахунок [PERSON] у ТОВ «Параллель-М ЛТД» також відсутні. Проте, TOB «Параллель-М ЛТД» було помилково перераховано на рахунок [PERSON] грошові кошти у розмірі 3 486,48 грн. (три тисячі чотириста вісімдесят шість гривень сорок вісім копійок). Між ТОВ «Параллель-М ЛТД» та Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - банк) укладено договір про надання комплексу послуг з відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб, зарахування та виплати заробітної плати та інших платежів № 166/10/05 від 29.06.2005 р. (далі - Договір). Зазначений договір діє в редакції затвердженій Додатковою угодою № 8 від 07.11.2017 р., з урахуванням змін, викладених у додатковій угоді № 9 від 26.09.2018 р. Відповідно до пункту 2.1. Договору предметом Договору є взаємні зобов`язання сторін щодо надання в порядку та на умовах, визначених у договорі, послуг з відкриття карткових рахунків співробітникам, зарахуванню та виплаті заробітної плати та інших виплат від ТОВ «Параллель-М ЛТД», передбачених чинним законодавством України. Пунктом 3.4.2. Договору встановлено обов`язок банку зараховувати кошти на карткові рахунки співробітників ТОВ «Параллель-М ЛТД» згідно з даними, визначеними ТОВ «Параллель-М ЛТД» у Відомості, за умови наявності в банку відкритого карткового рахунку і коректного зазначення реквізитів карткового рахунку, виключно з моменту виконання ТОВ «Параллель-М ЛТД» всіх нижчевикладених умов: надання в банк від ТОВ «Параллель-М ЛТД» Відомості. У разі надання Відомості за допомогою Програмного забезпечення зарахування коштів на карткові рахунки співробітників здійснюється банком виключно за номерами карткових рахунків співробітників, зазначених у Відомості. Надходження в банк від ТОВ «Параллель-М ЛТД» платежу на загальну суму відомості до 16:00 години. Банк зараховує кошти на карткові рахунки співробітників ТОВ «Параллель-М ЛТД» протягом поточного банківського дня, якщо грошові кошти на загальну суму Відомості надійшли до Банку не пізніше 16:00 години поточного дня. Відповідно до п. 3.4.3.1. Договору банк не здійснює перед зарахуванням коштів перевірку відповідності реквізитів номеру карткового рахунку та ПІБ співробітника у разі надання Відомості з використанням Програмного забезпечення. Згідно із пунктом 1.7. Договору Відомість - це спеціальний електронний документ, форма для створення якого розміщена в системі Програмного забезпечення або документ на паперовому носії (Додаток № 4) з даними про зарахованих ТОВ «Параллель-М ЛТД» на рахунок банку суми коштів, які підлягають зарахуванню банком на карткові рахунки співробітників ТОВ «Параллель-М ЛТД». Відомість містить інформацію про суми заробітної плати та інших виплат, передбачених чинним законодавством України, номерах карткових рахунків, на які повинні бути зараховані зазначені виплати. Відомість є єдиною підставою для розподілу та зарахування коштів на карткові рахунки співробітників ТОВ «Параллель-М ЛТД». Пунктом 1.11. Договору встановлено, що програмне забезпечення - це програмне забезпечення, що надається Банком ТОВ «Параллель-М ЛТД» в порядку та на умовах, встановлених окремим договором з метою формування та передачі інформації в банк, в т.ч. даних співробітників ТОВ «Параллель-М ЛТД», Відомості, а також для захисту даних Відомості на етапі її передачі до банку. 07.05.2021 року ТОВ «Параллель-М ЛТД» було направлено в банк відомість за формою, яка розміщена в системі Програмного забезпечення на загальну суму 2 650 525,63 грн. Також, 07.05.2021 року ТОВ «Параллель-М ЛТД» було здійснено платіж на загальну суму відомості, а саме 2 650 525,63 грн. В зазначеній відомості для зарахування заробітної плати за квітень 2021 року працівнику ТОВ «Параллель-М ЛТД» - [PERSON] , було помилково вказано номер карткового рахунку відповідача. Таким чином, перерахування коштів відповідачу відбулось внаслідок помилки, яка виникла під час формування відомості для перерахування заробітної плати працівникам ТОВ «Параллель-М ЛТД». Помилка полягає у тому, що внаслідок збою в роботі програми, яка здійснює формування платіжних відомостей і списків на перерахування заробітної плати було помилково вказано номер карткового рахунку відповідача для перерахування заробітної плати за квітень 2021 року, яка була нарахована працівнику ТОВ «Параллель-М ЛТД» - [PERSON] . Таким чином, заробітна плата за квітень 2021 року, яка була нарахована [PERSON] у розмірі 3 486,48 грн. була помилково перерахована на банківський рахунок відповідача. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду заяву в якій зазначає, що 25.01.2022 року відповідачем було здійснено перерахування безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 3 486 грн. 48 коп. на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Параллель - М ЛТД». Частиною 3 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. На підставі вищевикладеного, просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Параллель - М ЛТД» судовий збір у розмірі 2270 грн. 00 коп. У клопотанні за вх. №ЕП 138 від 11.01.2022 р. зазначено, що представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Заяв та клопотань про розгляд справи без її участі або про відкладення судового засідання від неї на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Відповідно до ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом установлено, що відповідно до наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Параллель-М ЛТД» № 1027 к від 30.10.2019 року [PERSON] було прийнято на роботу старшим оператором заправних станцій (АЗК № 13 м. Бахмут) з 31.10.2019 року, зі строком випробування один місяць, на умовах колективної (бригадної) матеріальної відповідальності, з окладом згідно штатного розкладу. Підстава: заява [PERSON] від 30.10.2019 р. (а.с.6). На підставі наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Параллель-М ЛТД» №467 к від 13.07.2020 року [PERSON] , старшого оператора заправних станцій (АЗК № 13 м. Бахмут), звільнено 13.07.2020 р. за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України, з виплатою компенсації за невикористану відпустку за період роботи з 31.10.2019 р. по 13.07.2020 р. - 7 календарних днів. Підстава: заява [PERSON] від 26.06.2020 р. (а.с.7-8). Між ТОВ «Параллель-М ЛТД» та Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - банк) укладено договір про надання комплексу послуг з відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб, зарахування та виплати заробітної плати та інших платежів № 166/10/05 від 29.06.2005 р. (далі - Договір). Зазначений договір діє в редакції затвердженій Додатковою угодою № 8 від 07.11.2017 р., з урахуванням змін, викладених у додатковій угоді № 9 від 26.09.2018 р. (а.с.19-32). Відповідно до пункту 2.1. Договору предметом Договору є взаємні зобов`язання сторін щодо надання в порядку та на умовах, визначених у договорі, послуг з відкриття карткових рахунків співробітникам, зарахуванню та виплаті заробітної плати та інших виплат від ТОВ «Параллель-М ЛТД», передбачених чинним законодавством України. Пунктом 3.4.2. Договору встановлено обов`язок банку зараховувати кошти на карткові рахунки співробітників ТОВ «Параллель-М ЛТД» згідно з даними, визначеними ТОВ «Параллель-М ЛТД» у Відомості, за умови наявності в банку відкритого карткового рахунку і коректного зазначення реквізитів карткового рахунку, виключно з моменту виконання ТОВ «Параллель-М ЛТД» всіх нижчевикладених умов: надання в банк від ТОВ «Параллель-М ЛТД» Відомості. У разі надання Відомості за допомогою Програмного забезпечення зарахування коштів на карткові рахунки співробітників здійснюється банком виключно за номерами карткових рахунків співробітників, зазначених у Відомості. Надходження в банк від ТОВ «Параллель-М ЛТД» платежу на загальну суму відомості до 16:00 години. 07.05.2021 року ТОВ «Параллель-М ЛТД» було направлено в банк відомість за формою, яка розміщена в системі Програмного забезпечення на загальну суму 2 650 525,63 грн. (а.с.10). В зазначеній відомості для зарахування заробітної плати за квітень 2021 року працівнику ТОВ «Параллель-М ЛТД» - [PERSON] , було помилково вказано номер карткового рахунку відповідача. Як вбачається з листа Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» № ZAP-07.8/722 від 26.05.2021 року, 30.10.2019 р. у «Відділенні ПУМБ "РЦ Центральний" пані [PERSON] [NUMBER] (в рамках договору 166/10/05 від «29» червня 2005 р. між ТОВ «Параллель-М ЛТД» та ПАТ ПУМБ) відкрито рахунок [NUMBER] у валюті Гривня. Згідно реєстру ТОВ «Параллель-М ЛТД» від 07.05.2021 року на рахунок [NUMBER] [PERSON] були зараховані грошові кошти у розмірі 3486,48 грн.(Три тисячі чотириста вісімдесят шість грн. 48 коп.) (а.с.9). 28.05.2021 року ТОВ «Параллель-М ЛТД» було направлено відповідачу за її зареєстрованим місцем проживання вимогу про повернення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 3 486,48 грн. (три тисячі чотириста вісімдесят шість гривень сорок вісім копійок) протягом 7 банківських днів з моменту отримання вимоги (а.с.15). Проте, станом на 07.09.2021 року грошові кошти у розмірі 3 486,48 грн. (три тисячі чотириста вісімдесят шість гривень сорок вісім копійок) не були повернуті відповідачем Товариству з обмеженою відповідальністю «Параллель-М ЛТД». Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Частиною 2 ст. 1212 ЦК України встановлено, що положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно із ч. 2 ст. 1214 ЦК України, у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Частиною 2 статті 530 ЦК України встановлено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Проте, як вбачається з меморіального ордеру №302444394 від 26.01.2022 року, [PERSON] проведена оплата на рахунок ТОВ «Параллель-М ЛТД» в повному обсязі на суму 3486,48 грн. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку із виконанням відповідачем заявлених до неї вимог після відкриття провадження в справі. Після внесення вказаних коштів, станом на 31.01.2022 року заборгованість відповідача перед позивачем погашена. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 статті 142 передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Враховуючи, що відповідач добровільно виконала заявлені до неї вимоги після відкриття провадження в справі, фактично визнавши цим позовні вимоги, суд стягує із відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1135 /одна тисяча сто тридцять п`ять/ грн. На підставі ч.1 ст.142 Цивільного процесуального кодексу України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» з наступними змінами, у зв`язку з визнанням позову відповідачем позивачеві слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved