Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У січні 2022 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана заява [PERSON] про встановлення факту смерті. В обґрунтування заяви [PERSON] посилається на те, що [INFO] в м. Донецьк, померла її мати [PERSON] . Звернувшись до Броварського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) щодо державної реєстрації смерті матері, заявник отримав відмову, оскільки на підтвердження факту смерті [PERSON] подано документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв`язку з тим, що м. Донецьк на даний час є тимчасово неконтрольованою територією України, а будь-який документ, виданий органами, їх посадовими та службовими особами на тимчасово неконтрольованих територіях, не створює правових підстав - реєстрація смерті матері заявника неможлива. З огляду на викладені обставини, заявник змушений звернутися до суду з даною заявою. Встановлення такого факту заявнику необхідно для здійснення державної реєстрації смерті матері та отримання свідоцтва про її смерть. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання подала заяву, в якій заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Також просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Представник Броварського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання також не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання від начальника відділу Лідії Мальченко надійшов лист, в якому остання просила здійснювати розгляд справи без участі представника відділу, проти задоволення поданої заяви не заперечувала. Обставини справи, що встановлені судом [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника, серії [NUMBER] . Із копії довідки про причину смерті № 362 та копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08 жовтня 2021 року Пролетарським відділом РАЦС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, встановлено, що [INFO] у м. Донецьк, померла [PERSON] , [INFO] . Із відмови Броварського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) від 21 січня 2022 року, вбачається, що [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті її матері [PERSON] , оскільки заявником подано документи, які видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до ст. 1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово, з дня набрання ним чинності з урахуванням положень Закону України «Про створення необхідних умов для мирного врегулювання ситуації в окремих районах Донецької та Луганської областей» на строк до 31 грудня 2019 року включно, запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України (далі - окремі райони Донецької та Луганської областей). Як встановлено у пункті 1 Постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 252-VIIІ до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19 вересня 2014 року. Так, у заяві [PERSON] зазначає, що її матір - [PERSON] померла [INFO] у м. Донецьк. Згідно із Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» та Указом Президента України «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» від 07 лютого 2019 року м. Донецьк є тимчасово окупованою територією. Законодавчим актом, який визначає поняття «тимчасово окупована територія» є Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Частиною 1 та 3 ст. 9 цього ж Закону передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Так, матеріалами справи встановлено, що документами, які свідчать про смерть батька заявника є свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті, однак такі документи відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. За змістом ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Як передбачено п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно абз. 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до роз`яснень, даних у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті матері [PERSON] та отримання свідоцтва про смерть останньої. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території. Згідно із абз. 2 ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягають негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі викладеного, та

Outcome: approved