Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

16 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , третя особа: Новокодацький відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.09.1998 року, який розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2020р. Від спільного подружнього життя мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу залишились проживати із позивачем. Старший син - [PERSON] , [INFO] , навчається на 4 курсі ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури». Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2019 року із відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.09.2019 року і до закінчення його навчання. На підставі вказаного рішення суду видано виконавчий лист, на підставі якого Новокодацьким ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження. Відповідач добровільно аліменти на дитину в повному обсязі не сплачує, матеріально не допомагає, хоча є працездатним. Станом на 01.09.2020 року заборгованість по аліментам складає 7 616,00 грн. Відповідно до розрахунку розмір пені на зазначену суму заборгованості становить 41 281,24 грн. Позивач зазначає, що оскільки відповідач не спілкується із нею, то у досудовому порядку врегулювати даний спір не можливо, у зв`язку із чим, вона вимушена звернутися до суду із позовом, в якому просить стягнути із відповідача на свою користь неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 2019-2020р.р. в сумі 41 281,24 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 18 вересня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження (а.с.16). У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач в особі свого представника адвоката Кадникової Л.Г. в судовому засіданні проти вимог позову заперечувала та просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Від представника третьої особи: Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшов відзив на позов, в якому просить розгляд справи проводити без участі свого представника, а також зазначив, що відносно боржника [PERSON] на виконанні відділу перебувають виконавчі провадження за №60918293 з примусового виконання виконавчого листа виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 27.11.2019р. про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), починаючи з 20.09.2019р., і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23х років; та за №61705619 з примусового виконавчого листа виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 18.03.2020р. про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 500,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Також, наголошував на тому, що сторони виконавчого провадження зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавця про повне або часткове самостійне виконання рішення боржником. Державний виконавець зобов`язаний обчислювати заборгованість зі сплати аліментів щомісяця. Всі дії державного виконавця направлені на виконання вимог виконавчих документів проведені у повній відповідності з вимогами чинного законодавства , зокрема Закону України «Про виконавче провадження». Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з таких підстав. У ході судового розгляду встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.09.1998р., який рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2020р.розірвано (а.с.7-8). Від спільного подружнього життя сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2019р. стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.09.2019р., і до закінчення навчання, але не пізніше ніж до досягнення [PERSON] 23-річного віку (а.с.9). На підставі вказаного рішення суду видано виконавчий лист 27.11.2019р. (а.с.10), на підставі якого відкрито ВП №60918293 з примусового виконання вказаного рішення суду (а.с.39-40). З довідки-розрахунку державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вбачається, що відповідач аліменти на утримання повнолітнього сина сплачує нерегулярно та станом на 01.09.2020р. має заборгованість в сумі 7 616,00 грн., що утворилась за період з вересня 2019 року по серпень 2020 року (а.с.70). У статті 180 СК України закріплено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини першої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Такий правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року та у справі № 333/6020/16-ц від 03 квітня 2019 року. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Таким чином, розмір неустойки (пені) по аліментах необхідно розраховувати наступним чином: За вересень 2019 року розмір неустойки (пені) становить 2466,84 грн. (674,00 грн. - розмір заборгованості за аліментами х 1% х 366 днів прострочення сплати аліментів). За жовтень 2019 року розмір неустойки (пені) становить 6247,92 грн. (1859,50 грн. - розмір заборгованості за аліментами х 1% х 336 днів прострочення сплати аліментів). За листопад 2019 року розмір неустойки (пені) становить 5631,83 грн. (1846,50 грн. - розмір заборгованості за аліментами х 1% х 305 днів прострочення сплати аліментів). За грудень 2019 року розмір неустойки (пені) становить 5538,50 грн. (2014,00 грн. - розмір заборгованості за аліментами х 1% х 275 днів прострочення сплати аліментів). За січень 2020 року розмір неустойки (пені) становить 0,00 грн. (так як нарахована сума аліментів:1885,00 грн., сплачено: 2000,00 грн., залишок -115,00 грн., на які не нараховується пеня). За лютий 2020 року розмір неустойки (пені) становить 0,00 грн. (так як нарахована сума аліментів:1833,83 грн., сплачено: 2000,00 грн., залишок -166,17 грн., на які не нараховується пеня). За березень 2020 року розмір неустойки (пені) становить 0,00 грн. (так як нарахована сума аліментів:1944,33 грн., сплачено: 2000,00 грн., залишок -55,67 грн., на які не нараховується пеня). За квітень 2020 року розмір неустойки (пені) становить 2693,30 грн. (1760,33 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 153 дні прострочення сплати аліментів). За травень 2020 року розмір неустойки (пені) становить 0,00 грн. (так як нарахована сума аліментів:1823,00 грн., сплачено: 3000,00 грн., залишок -1177,00 грн., на які не нараховується пеня). За червень 2020 року розмір неустойки (пені) становить 1787,50 грн. (1942,50 грн. - розмір заборгованості за аліментами х 1% х 92 день прострочення сплати аліментів). За липень 2020 року розмір неустойки (пені) становить 1250,23 грн. (2016,50 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 62 днів прострочення сплати аліментів). За серпень 2020 року розмір неустойки (пені) становить 0,00 грн. (так як нарахована сума аліментів:2016,50 грн., сплачено: 5000,00 грн., залишок -2983,50 грн., на які не нараховується пеня). Отже, здійснивши розрахунок суд встановив, що загальна сума пені за порушення відповідачем аліментних зобов`язань становить 25 615,72 грн. Разом з тим, у відповідно до положень ст. 196 СК України, з [PERSON] може бути стягнута пеня за прострочення сплати аліментів на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 7 616,00 грн., що є не більше 100 % заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.09.2020р. У свою чергу, суд зазначає, що доводи Відповідача викладені у відзиві на позов від 24.12.2020р. (а.с.97-98) та поясненнях від 26.10.2021р. (а.с.140-141) про те, що він у добровільному порядку надавав допомогу на утримання дитини перераховуючи кошти на картковий рахунок Позивача, а також надає іншу матеріальну допомогу , а саме те, що щомісячно оплачує стрижку сину - 100 грн. після чого ходить із ним в кафе « Макдональдс », щомісячно оплачує Інтернет - 225 грн., у листопаді купив сину [PERSON] кросівки вартістю - 800,00 грн., не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи так як жодними належними та достовірними доказами не підтверджено, а також не спростовують обов`язок батьків утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, оскільки на відповідача покладається обов`язок щодо утримання відповідно до положень статті 199 СК України Щодо доводів відповідача з приводу дій державного виконавця в межах виконавчого провадження за яким примусово виконується рішення суду про стягнення аліментів, то дане питання не являється предметом спору та не досліджується судом. Окремо суд зазначає, що відповідач не позбавлений права звернутися в межах положень Закону України «Про виконавче провадження» із відповідною скаргою на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця до відповідного вищого органу чи суду. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв`язку у сукупності, суд першої інстанції, розглянувши спір в межах заявлених вимог, вважає що вимоги позову підлягають частковому задоволенню у межах стягнення із відповідача на користь позивача неустойки за прострочення сплати аліментів за період: з вересня 2019 року по серпень 2020 року у розмірі 7 616,00 грн. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial