Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

У липні 2020 р. [PERSON] (надалі також - [PERSON] , заявник) звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним його батька [PERSON] , [INFO] (далі також - [PERSON] ), встановлення над ним опіки та призначення опікуна. На обґрунтування заяви вказав, що внаслідок психічного захворювання його батько є інвалідом ІІ групи, має неадекватну поведінку, самостійно він себе не обслуговує та дезорієнтований в часі та просторі. Батько перебуває на обліку у лікаря-психіатра де проходив стаціонарне лікування і через свою хворобу не розуміє значення своїх дій, не може керувати ними та потребує постійного стороннього догляду і опіки. Ухвалою суду від 28.07.2020 заяву залишено без руху та заявнику надано строк для усунення недоліків. 30.10.2020 заявник подав заяву про усунення недоліків. Ухвалою від 02.11.2020 відкрито провадження за заявою, витребувано медичну документацію [PERSON] та справу призначено до судового розгляду в судове засідання на 09.12.2020. Ухвалою від 01.03.2021 призначено судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження у справі. 30.07.2021 до суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта. Ухвалою від 02.08.2021 поновлено провадження та справу призначено до судового розгляду в судове засідання на 02.09.2021. 02.09.2021 розгляд справи відкладено на 29.09.2021. 29.09.2021 розгляд справи відкладено на 06.12.2021 у зв`язку із неявкою заявника. 06.12.2021 розгляд справи відкладено на 01.02.2022 за заявою заявника. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав, просив її задовольнити. З урахуванням психічного стану батька заявника [PERSON] суд вважав за можливе розглянути справу без його виклику в судове засідання. Орган опіки та піклування вніс подання про призначення заявника опікуном його батька. Представник органу опіки та піклування подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Вислухавши заявника та дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини. Відповідно до пояснень заявника та згідно з даними довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія АВ № 0978726 від 13.11.2018, [PERSON] , а було визнано особою з інвалідністю ІІ групи безстроково. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта (№ 295 від 10.06.2021) [PERSON] . Страждає на хронічне захворювання - "шизофренія параноїдна". Під час експертизи у [PERSON] вербальному контакту доступний формально, мислення паралогічне, різнопланове. На запитання відповідає не завжди по суті, в бесіду вступає не чекаючи запитання у лікаря, галюцинує. Говорить сам до себе, що супроводжується активною мімікою та жестикуляцією. Під час бесіди всидіти на одному місці, час від часу різко сідаючи піднімається. Тривожний, напружений, висловлює маячні ідеї. Фон настрою знижений, емоційно не стабільний. Критика до хвороби відсутня. З приводу хронічного психічного захворювання [PERSON] перебуває на амбулаторному обліку в Київській міській психоневрологічній лікарні № 2, з діагнозом "Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром, виражений апатико-дисоціальний дефект". За результатами проведеної судово-психіатричної експертизи встановлено, що [PERSON] має спадкове обтяження по материнській лінії його мати лікувалась в психіатричній лікарні. Психічним захворюванням, як це вбачається з наданої медичної картки амбулаторного хворого з 1975 року. До 1983 року багаторазово лікувався в ТМО "Психіатрія" у зв`язку з неадекватною поведінкою, з наявністю галюцинаторно-параноїдної симптоматики, в чому відмічалась ремісія. Психічний стан знов почав погіршуватися в 2015 році, з цього часу неодноразово лікувався в ТМО "Психіатрія" у м. Києві. Відповідно до відомостей медичної картки стаціонарного хворого № 7198, останній раз лікувався з 21.11.2019 по 07.01.2020. Таким чином, проаналізувавши надані об`єкти експертизи, комісія дійшла висновку, що [PERSON] . Страждає на "Шизофренію параноїдну", та за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до статті 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з положеннями статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За приписом статті 41 цього Кодексу у зв`язку із визнанням фізичної особи недієздатною вона не вправі вчиняти правочини, тобто дії, які спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а одним із наслідків визнання фізичної особи недієздатною є встановлення над нею опіки. Визначення понять психічного розладу та тяжкого психічного розладу дає Закон України «Про психіатричну допомогу», відповідно до якого психічними розладами є розлади психічної діяльності, визнані такими згідно з чинною в Україні Міжнародною статистичною класифікацією хвороб, травм і причин смерті, а під тяжким психічним розладом розуміють порушення психічної діяльності функціонального характер розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Отже, зважаючи на наявність у [PERSON] хронічного стійкого психічного розладу, який повністю позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання його недієздатним. За приписами статтей 58, 60 ЦК України у разі визнання фізичної особи недієздатною суд встановлює над нею опіку і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Обставин, які перешкоджають заявнику виконувати обов`язки опікуна над батьком, судом не встановлено, а отже подання органу опіки та піклування суд визнає обґрунтованим. На підставі викладеного,

Outcome: approved