Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

26 жовтня 2021 року [PERSON] звернулася до Кобеляцького районного суду Полтавської області з позовом, у якому прохала розірвати шлюб, зареєстрований 02 листопада 2016 року у Кобеляцькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис 118, між нею та [PERSON] ; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позов обґрунтований тим, що їхня сім`я фактично розпалася через втрату взаєморозуміння та почуття поваги й любові один до одного, і з квітня 2021 року сторони як подружжя не проживають. Сторони не мають спільних дітей, однак відповідач відмовляється звертатися до органів РАЦС. Ухвалою від 10 грудня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання 02 лютого 2022 року сторони не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Позивачкою подано заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. З огляду на повторну неявку відповідача без повідомлення про причини неприбуття до суду, ухвалою від 02.02.2022 постановлено здійснювати заочний розгляд цієї справи на підставі наявних у ній доказів. Зважаючи на неявку всіх учасників справи, фіксування судового засідання відповідно до ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. Перевіривши наявні матеріали справи суд робить такі висновки. Судом встановлено, що 02 листопада 2016 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований у Кобеляцькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис 118, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] . Спільних дітей у сторін немає. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного. Позивачка вважає збереження шлюбу не можливим та таким, що суперечить її інтересам. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просила залишити їй прізвище після розірвання шлюбу « [PERSON] » Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Питання про розподіл судових витрат сторонами не ставилося.

Outcome: approved