Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач як правонаступник ТОВ «ЖЕК 2617» з 01.07.2017 є виконавцем послуг з утримання будинків, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Актом приймання передачі житлового комплексу або його частини від 01.07.2017. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач, як власник та споживач житлово-комунальних послуги, згідно із ст. 156, 162 ЖК УРСР, зобов`язаний не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Згідно розрахунку заборгованості станом на 19.07.2021 по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 01.04.2020 по 19.07.2021 відповідач має заборгованість за оплату житлово - комунальних послуг в розмірі 10 855,68 грн. У зв`язку з тим, що заборгованість не сплачена, відповідачу здійснюється нарахування інфляційних втрат у розмірі 754,06 грн та 3% річних у розмірі 225,38 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Справу призначено до розгляду в судовому засіданні без виклику сторін. Копію позовної заяви з додатками направлено відповідачу та встановлено строк для подання відзиву на позов. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.11.2021 постановлено перейти до розгляду цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Копію позовної заяви з додатками направлено відповідачу та встановлено строк для подання відзиву на позов. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву, у якій позов просила задовольнити, не заперечувала проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надавав, причини неявки не повідомив, не подав відзив. Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд ухвалив розглядати справу на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного про розгляду. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. Згідно акту приймання - передачі житлового комплексу або його частини від 01.07.2021, Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» є правонаступником товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК 2617» та є виконавцем послуг з утримання будинків за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії договору купівлі - продажу, посвідченого 08.08.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П., [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . 25.11.2014 між ТОВ «ЖЕК-2617» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідач як власник та споживач житлово-комунальних послуги, згідно ст. 156, 162 ЖК України, зобов`язаний не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Згідно розрахунку заборгованості б/н від 19.07.2021 по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 01.04.2020 по 19.07.2021, відкритого для здійснення запису операцій, що відображають розрахунки власника квартири [ADDRESS] , існує заборгованість за оплату житлово - комунальних послуг в сумі 10 855,68 грн. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIIIспоживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. З позовної заяви вбачається, що відповідно до Акту приймання - передачі будинку за адресою: [ADDRESS] , позивач є виконавцем функцій з своєчасного та якісного надання житлово-комунальних послуг для потреб споживачів будинку. Відповідач отримував житлово - комунальні послуги, не відмовлявся від їх отримання, отримував рахунки на сплату за житлово - комунальні послуги, які містити суму заборгованості. Від відповідача не надходило до позивача заяв з документами, які б могли підтверджувати відсутність відповідача у житловому приміщенні у спірний період. Жодних заяв про відмову від користування житлово - комунальних послуг, скарг щодо обсягу та якості наданих послуг від відповідача не надходило до позивача. Підтвердженням того, що позивачем дійсно надавались житлово - комунальні послуги є копії Актів про надання послуг, приймання послуг, здачі - приймання робіт, копії договору № 107-0 на технічне обслуговування пожежних систем від 15.11.2012, договору № 2/1848-К-12 на вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів (ТПВ) від 01.10.2012, копія підрядного договору № 16-08-2013то від 01.08.2013, договору № 47 від 01.10.2012. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Згідно з розрахунком б/н від 19.07.2021 по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 01.04.2020 по 19.07.2021 заборгованість за спожиті житлово - комунальні послуги складає 10 855,68 грн (Т.1 а.с. 9). Згідно з розрахунком індексу інфляції та 3 % річних на суму боргу за період з квітня 2020 року по червень 2021 року складає: інфляційне збільшення боргу - 754,06 грн, штрафні санкції у вигляді 3 процентів річних - 225,38 грн (Т.1 а.с. 10). Відповідно до ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Отже, суд установив, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , є споживачем комунальних послуг, які надає позивач, своєчасно не вносить плату за отримані комунальні послуги, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за періоди з 01.04.2020 по 19.07.2021 за спожиті житлово - комунальні послуги складає 10 855,68 грн, на яку позивач нарахував 3% річних в розмірі 225,38 грн та інфляційні втрати в розмірі 754,06 грн. Заперечень щодо розміру заборгованості суду не надано, а тому суд вважає, що позивач на виконання вимог ст. 81 ЦПК України довів обставини, зазначені у позові, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню повністю. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved