Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

Представниця позивача звернулася до суду з позовом, яким просила визнати за [PERSON] право власності двокімнатну квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Мотивуючи свої вимоги тим, що квартира [ADDRESS] належала на праві спільної часткової власності по Ѕ частки за [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого ЖКВ ДП НВКГ «Зоря-Машпроект» 01.07.2008, зареєстрованого в ММБТІ за № 18369 від 11.08.2008. [INFO] померла баба позивачки - [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого, все своє майно, в тому числі Ѕ частку спірної квартири заповідала в рівних частках своїм онукам [PERSON] та [PERSON] . Проте, спадкоємці за заповітом спадщину після смерті [PERSON] не прийняли, оскільки не були зареєстровані з нею на момент її смерті та у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернулися. За таких умов, спадщину за законом після смерті [PERSON] прийняв рідний син [PERSON] - [PERSON] , який був зареєстрований та постійно проживав зі спадкодавицею в порядку ст.. 1268 ЦК України. [INFO] [PERSON] помер. За життя останній заповіту не складав, на момент смерті одружений не був. Спадкоємцями першої черги за законом є його діти [PERSON] та [PERSON] . У встановлений законом шестимісячний строк останні до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті батька не зверталися. Лише 11 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Проте, приватний нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки останньою пропущений встановлений законом шестимісячний строк звернення з відповідною заявою про прийняття спадщини, доказів постійного проживання з померлим на день його смерті не надала. Крім того, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкову квартиру [ADDRESS] , неможливо встановити належність спадкового майна спадкодавцеві. Зазначає, що позивачка, за домовленістю з відповідачкою, переїхала жити до батька після смерті бабусі, оскільки батько потребував стороннього догляду. Сестри дійшли згоди, що батьківська квартира має залишатися позивачці, враховуючи її скрутне матеріальне становище. Після смерті батька позивачка вступила в управління спадковою квартирою, зробила ремонт та оселилася в ній разом з родиною. 23 липня 2021 року від представника позивача надійшла заяву про зміну підстав позову, відповідно до якої просить: визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Зазначає, що позивачка про існування спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] дізналася лише після ознайомлення з її копією уже в суді. Через це, 24.06.2021, [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т. із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно [PERSON] , померлої [INFO] . Проте, позивачка отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно. Ухвалою суду від 20.01.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21.01.2021, витребувано докази. Ухвалою суду від 08.02.2021, витребувано докази. Ухвалою суду від 27.09.2021, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від представниці позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача по справі. Просить позовні вимоги задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Від відповідачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Однак, суд не може прийняти вказану заяву, оскільки вона подана через електронну пошту, при цьому не містить електронного цифрового підпису або сканкопії документу, який посвідчує особу, внаслідок чого суд не має можливості перевірити відправника та встановити відповідність особи, що відправила заяву, стороні по справі. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 21.01.2021, вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частки за кожним на підставі свідоцтва про право власності від 01.07.2008, виданого ЖКВ ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект». Вказане підтверджується довідкою з Комунального підприємства Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації від 04.02.2021 за вих. № 264. 09 грудня 2015 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала все належне їй майно, у тому числі квартиру [ADDRESS] , в рівних частках по Ѕ частці кожній [PERSON] та [PERSON] . Вказаний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинською К.Т., зареєстрований в реєстрі за № 2470. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, на Ѕ частки квартири [ADDRESS] . Представниця позивачки в своєму позові зазначає, що [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не прийняли, оскільки не були зареєстровані з нею на момент її смерті та у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернулися. За таких умов, спадщину за законом після смерті [PERSON] прийняв рідний син [PERSON] - [PERSON] , який був зареєстрований та постійно проживав зі спадкодавицею в порядку ст.. 1268 ЦК України. [PERSON] , [INFO] є рідним сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до довідки ЖКП ММР «Зоря» від 05.02.2020 за вих. № 72, [PERSON] проживала та була зареєстрована з 29 лютого 1982 року по день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . На цей день разом з нею проживав та був зареєстрований син [PERSON] з 29 березня 1982 року по день смерті [INFO] . Проте, як вбачається зі спадкової справи № 118/2017 до майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 05 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 24 червня 2021 року [PERSON] повторно звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ягужинської К.Т. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.06.2021 за вих. № 305/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів для видачі свідоцтва про право на спадщину, нотаріальне оформлення права власності на квартиру неможливо. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на Ѕ частки квартири [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] є рідною донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « [PERSON] ». [PERSON] , [INFO] є рідною донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « [PERSON] ». Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 24 жовтня 1989 року. 11 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т. від 13 липня 2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки [PERSON] своєчасно заяву про прийняття спадщини до майна [PERSON] , померлого [INFO] не подала, докази постійного проживання з померлим на день його смерті нотаріусу не надала, у зв`язку з чим заявнику належить звернутися до суду з наданням додаткового строку для прийняття спадщини. Крім того, заявницею не надані правовстановлюючі документи, на підставі яких спадкове майно належить спадкодавцеві. Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 114/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Згідно довідки з ЖКП ММР «Зоря» від 05.02.2020 за вих. № 73, [PERSON] проживав та був зареєстрований з 29 березня 1982 року по день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . На цей день разом з ним ніхто не був зареєстрований та не проживав. Як вбачається з Акта про спільне проживання осіб на день смерті ОСББ «Вектор» від 12.07.2021 за вих. № 14-00/н, [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на день смерті [PERSON] - [INFO] , проживали разом та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] . З письмових пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] вбачається, у квартирі [ADDRESS] проживали [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] , [PERSON] сильно захворів, у зв`язку з чим, у жовтні 2017 року позивачка переїхала проживати до [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та доглядала за батьком по день смерті останнього. Представниця позивачки зазначає, що позивачка, за домовленістю з відповідачкою, переїхала жити до батька після смерті бабусі, оскільки батько потребував стороннього догляду. Сестри дійшли згоди, що батьківська квартира має залишатися позивачці, враховуючи її скрутне матеріальне становище. Після смерті батька позивачка вступила в управління спадковою квартирою, зробила ремонт та оселилася в ній разом з родиною. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Окрім цього, згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно приписів статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, інші судові витрати у разі відмови в задоволенні позову покладаються на позивача, за такого з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2040,37грн.

Outcome: approved