Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання виконавчого напису № 3121, вчиненого 04.08.2021 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Тетяною Андріївною щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] невиплачені в строк на підставі договору позики, посвідченого Бєлостоцькою М.Л., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 26 січня 2018 року, реєстровим № 128, грошові кошти у розмірі 1 798 924,00 гривень, таким, що не підлягає виконанню. Позивач вважає даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, з тих підстав, що була порушена процедура його видачі, а сам борг не є безспірним. Ухвалою суду від 25.08.2021 року по справі відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого засідання на 26.10.2021 року. Ухвалою суду від 25.08.2021 року вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису. 20.09.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача не погоджуючись із позовом, зазначив, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом із дотриманням передбачених законодавством вимог. Приватним нотаріусом надсилалася на адресу позивача письмова вимога відповідача про повернення в строк до 01 серпня 2021 року грошових коштів у сумі в національній валюті України, що еквівалентна 66 800,00 доларів США, однак станом на день вчинення виконавчого напису 04 серпня 2021 року позивачем не було здійснено жодних дій, спрямованих на повернення коштів. Також, представник відповідача у відзиві зазначив, що наявність спору в суді за позовом боржника про стягнення суми заборгованості за договором позики не спростовує висновок про безспірність заборгованості цього боржника та жодним чином не свідчить про неправомірність вчинення напису. 26.10.2021 року у підготовчому засідання оголошено перерву до 03.11.2021 року. 03.11.2021 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 08.12.2021 року, також, витребувано від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дімітрової Тетяни Андріївни належним чином завірені копії документів, що стали підставою для вчинення виконавчого напису №3121 від 04.08.2021 року щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] не виплачені в строк на підставі договору позики, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бєлостоцькою М.Л. 26.01.2018 року за реєстровим №128, грошових коштів у розмірі 1 798 924 грн. Ухвалою суду від 03.11.2021 року залишено без задоволення клопотання представника відповідача про застосування зустрічного забезпечення. 08.12.2021 року до суду надійшли письмові пояснення в яких представник позивача зазначив, що серед наданих приватним нотаріусом Дімітровою Т.А. на виконання ухвали суду про витребування документів є копія документу - «накладна служби кур`єрської доставки» № ODS 048-№ 512614, з якої вбачається, що приватним нотаріусом Дімітровою Т.А. 22.07.2021 року було направлено на адресу позивача [PERSON] вимогу [PERSON] від 22.07.2021 року. зареєстровану в реєстрі за № 2799, та як зазначено, що від отримання якої [PERSON] 23.07.2021 року відмовилась. Однак, як зазначив представник позивача, зазначена накладна служби кур`єрської доставки містить ряд суттєвих недоліків та складена не у відповідності до вимог Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 року, що, на думку представника позивача, свідчить про відсутність належного сповіщення позивача про вимогу відповідача від 22.07.2021 року № 2799 та не давало змоги приватному нотаріусу встановити безспірність заборгованості позивача перед відповідачем та як наслідок вчинити 04 серпня 2021 року виконавчий напис. 08.12.2021 року за клопотанням представника відповідача, розгляд справи відкладено на 02.02.2022 року. У судовому засіданні 02.02.2022 року представник позивача позов підтримав в повному обсязі та наполягав на задоволенні позову. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 26.01.2018 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого [PERSON] передає, а [PERSON] отримує грошові кошти у розмірі 1 937 200,00 гривень строком на 1 рік до 26.01.2019 року. Вказаний договір позики був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу М.Л. Бєлостоцькою, зареєстровано в реєстрі за № 128. 04.08.2021 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Тетяною Андріївною було вчинено виконавчий напис щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] невиплачені в строк на підставі договору позики, посвідченого Бєлостоцькою М.Л., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 26 січня 2018 року, реєстровим № 128, грошові кошти у розмірі 1 798 924,00 гривень. З витребуваних за ухвалою суду від приватного нотаріуса Дімітрової Тетяни Андріївни копій документів, що стали підставою для видачі оспорюваного виконавчого напису вбачається, що відповідач [PERSON] 22.07.2021 року звернувся до приватного нотаріуса із заявою, в якій просив нотаріуса передати позивачу [PERSON] заяву щодо виконання останньою в строк до 01.08.2021 року умов укладеного між сторонами договору позики від 26.01.2018 року, а у разі невиконання позивачем вимог заяви, відповідач зазначив, що буде змушений звернути стягнення грошових коштів. Серед наданих приватним нотаріусом Дімітровою Т.А. копій документів, що стали підставою для видачі оспорюваного виконавчого напису, також, наявна копія документу - накладної служби кур`єрської доставки № ODS 048-№ 512614, відповідно до якої приватним нотаріусом Дімітровою Т.А. 22.07.2021 року було направлено на адресу позивача [PERSON] вимогу [PERSON] від 22.07.2021 року, зареєстровану в реєстрі за № 2799, та від отримання якої позивач [PERSON] 23.07.2021 року відмовилась. Згідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87 Закону України Про нотаріат для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст.88 цього Закону (в редакції від 13.02.2020 р.) нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом МЮУ від 22.02.2012р. № 296/5, зареєстрованим в МЮУ 22.02.2012р. за № 282/20595, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно пункту 1.1. Глави 16 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2. Глави 16 передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до пункту 3.2 Глави 16, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в «Порядку вчинення нотаріальних дій». Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України Про нотаріат). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 10.10.2018 р. у справі № 61-10285св18. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису за нотаріально посвідченим договором позики. Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17 (провадження № 61-48504св18), від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18), у справі № 750/3781/20 (провадження № 61-14943св20). Так, із дослідженої в судовому засіданні накладної служби кур`єрської доставки № ODS 048-№ 512614 відповідно до якої приватним нотаріусом Дімітровою Т.А. 22.07.2021 року було направлено на адресу позивача [PERSON] вимогу [PERSON] від 22.07.2021 року, зареєстровану в реєстрі за № 2799, вбачається, що на ній відсутні: - підпис відправника приватного нотаріуса Дімітрової Т.А.; - прізвище та ініціали кур`єра, який отримав вимогу, що є обов`язковим згідно з п. 61 Правил надання послуг поштового зв`язку», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 року (далі - Правила надання послуг поштового зв`язку). - час прийняття відправлення; - телефон отримувача [PERSON] , що є обов`язковим за наявності згідно п. 42 Правил надання послуг поштового зв`язку; - докази сплати приватним нотаріусом службі кур`єрської доставки за доставлення вимоги (відстуній розрахунковий документ відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку, що є обов`язковим згідно п.п. 2,80 Правил надання послуг поштового зв`язку; - прізвище, ініціали кур`єра, який встановив відмову позивача [PERSON] 23.07.2021 року від отримання вимоги; - печатка, штампувальні поштові пристрої служби кур`єрської доставки, використання яких є обов`язковим згідно п. 6 Правил надання послуг поштового зв`язку. Отже, відсутність вищезазначених даних на накладній служби кур`єрської доставки № ODS 048-№ 512614 позбавляють суд можливості: встановити обставини того, чи направляла приватний нотаріус Дімітрова Т.А. позивачу вимогу відповідача від 22.07.2021 року № 2799; встановити назву кур`рської служби (оператора поштового зв`язку), яка прийняла для доставлення позивачу [PERSON] вимогу відповідача, а отже й перевірити наявність такої служби серед Єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку, Порядок ведення якого затверджений рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації № 623 від 29.11.2016 року, та яке наслідок можливість у такій кур`єрській службі (оператору поштового зв`язку) здійснювати послуги з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень. Таким чином, суд вважає, що приватним нотаріусом Дімітировою Т.А. не надано суду належних доказів того, що 22.07.2021 року нотаріусом здійснювалося направлення позивачу вимоги відповідача від 22.07.2021 року № 2799, від отримання якої позивач відмовилася. Однак, відсутність належного сповіщення [PERSON] про вимогу [PERSON] від 22.07.2021 року № 2799 унеможливлює встановлення приватним нотаріусом безспірності заборгованості [PERSON] перед [PERSON] . На переконання суду, неотримання боржником вимоги про усунення порушень за договором позики об`єктивно позбавляє того можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). За таких обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису № 3121 від 04.08.2021 року таким, що не підлягає виконанню, знайшли своє підтвердження, а, отже, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved