Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із завою про встановлення факту смерті її матері. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] в м. Сімферополь АР Крим померла її мати - [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але з 27 вересня 2021 року знялась з реєстрації у зв`язку з виїздом до АР Крим. Проте, у зв`язку з тим, що вказана частина території Автономної Республіки Крим на даний час визнана тимчасово окупованою територією України, вона не має змоги у встановленому законом порядку зареєструвати смерть матері. Заявниця в судове засідання не з`явилася, залишила заяву, в якій висловила прохання розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 19). Скадовським відділом ДРАЦС у Скадовському районі Херсонської області ПМУМЮ (м. Одеса), явку представника в судове засідання не забезпечено. В установлений судом строк відзив на заяву не подано. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлені наступні обставини. З копії свідоцтва про смерть від 14 січня 2022 року, виданого [NUMBER] Відділом реєстрації смерті м. Сімферополь Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Сімферополь (а.с. 9). Заявниця є донькою померлої [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 листопада 2003 року та про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 20 квітня 1991 року (а.с. 8, 7). Згідно пункту 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» від 15 квітня 2014 року сухопутна територія Автономної Республіки Крим визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 цього ж закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно зі статтею 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Як встановлено, належним чином оформлене лікарське свідоцтво про смерть, заявниця не може отримати у медичному закладі м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, оскільки вказана територія України тимчасово окупована, а отримане свідоцтво про смерть за формою затвердженою [NUMBER] Відділом реєстрації смерті м. Сімферополь Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим не може бути використане заявницею для реєстрації смерті на території України. Таким чином, [PERSON] не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації смерті матері, а тому суд вважає необхідним задовольнити заяву. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення. Згідно з вимогами частини 4 статті 317, пункту 8 частини 1 статті 430 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved