Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Представник Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради (далі - КНП «ТОКПЛ» ТОР) Семенчук І.Я. звернувся до суду із заявою про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON] . В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що у [PERSON] наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих; його безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON] , які надійшли від матері [PERSON] . На підставі цих відомостей [PERSON] був оглянутий лікарем-психіатром Янковською О.М. у приймальному відділенні КНП «ТОКПЛ» ТОР об 1 год. 50 хв. 30.01.2022, яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації. Також [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КНП «ТОКПЛ» ТОР, яка підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію [PERSON] згідно Закону України «Про психіатричну допомогу». Згода особи на госпіталізацію відсутня, у зв`язку з відмовою [PERSON] від запропонованої госпіталізації та неможливістю мати згоду, так як [PERSON] визнаний судом недієздатним. Тому, представник КНП «ТОКПЛ» ТОР просить винести рішення про примусову госпіталізацію [PERSON] . В судовому засіданні представник КНП «ТОКПЛ» ТОР заяву підтримав, просив суд її задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо його примусової госпіталізації. Законний представник [PERSON] підтримала заяву про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку її сина. Пояснювала, що [PERSON] вночі 30.01.2022 вдарив її в обличчя, потім намагався душити, погрожував зарізати. Відмовляється приймати ліки, неспокійний, висловлюється та веде себе не адекватно, поведінка агресивна. Прокурор Житовецька О.А. підтримала заяву про госпіталізацію [PERSON] у примусовому порядку до КНП «ТОКПЛ» ТОР без його згоди. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив. Як вбачається із висновку комісії лікарів-психіатрів, пацієнт [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] , доставлений автомобілем швидкої медичної допомоги на стаціонарне лікування в умови КПН «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР повторно в житті, вперше в цьому році 30.01.2022 о 01.45 год. в супроводі працівників поліції з приводу діагнозу: Параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром, стабільний дефект психіки по змішаному типу. Анамнез захворювання: На психічне захворюванням страждає з 2000 року, відколи вперше змінився в поведінці - став усамітнюватись, уникати спілкування, висловлювався не по суті, був дивакуватим і неадекватним в поведінці, мали місце маячні ідеї переслідування, впливу, відношення, виявляв слухові розлади сприймання. З цього приводу неодноразово лікувався в умовах КНП «ТОКПЛ» ТОР (7, 2 відділення). Останній раз лікувався в 2 психіатричному відділенні з серпня по вересень 2021 року. Вдома є залежним від матері, з її допомогою вмивається, переодягається, голиться, самостійно не може собі приготувати їжу; пацієнт визнаний судом недієздатним, мати є його опікуном. Поступає повторно у зв`язку з погіршенням психічного стану. Комісія дійшла висновку, що згідно ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» пацієнт [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку без його усвідомленої згоди, оскільки він страждає на тяжкий психічний розлад внаслідок якого не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність (визнаний судом недієздатним) та вчиняє і виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою небезпеку для оточуючих. Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.03.2006 по справі №2-0-1/06 [PERSON] , [INFO] , проживаючого в [ADDRESS] , визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено його опікуном [PERSON] , [INFO] . Рішенням Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01 червня 2016 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв`язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих,або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» у випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації. Судом встановлено, що станом на день звернення представника КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON] є підстави для такої госпіталізації, які встановлені лікарською комісією, госпіталізація особи до психіатричного закладу відповідає положенням Закону України «Про психіатричну допомогу» та вимогам процесуального законодавства та є необхідною у зв`язку із тим, що у [PERSON] наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих; його безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби, а обстеження та лікування особи, щодо якої розглядається питання, можливі лише в умовах психіатричного стаціонару, що підтверджено належними та допустимими доказами. Аналізуючи в сукупності викладені обставини, досліджені докази та вимоги законодавства, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу, а тому заяву представника КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON] слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved