Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить суд: - розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем; - після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] »; - стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позову і до досягнення повноліття дитини. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що вона уклала шлюб із відповідачем, проте з часом стосунки почали погіршуватися у зв`язку з тим, що кожен із подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, що призвело до втрати почуття любові та поваги, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що сім`я розпалася, сторони проживають окремо один від одного, а шлюб носить формальний характер, шанси на відновлення сімейних стосунків відсутні. Крім того зазначає, що від сумісного проживання вони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Враховуючи, що відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач зобов`язаний утримувати дитину, проте матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, просила стягнути з нього аліменти. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08.11.2021 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі № 643/17874/21, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 06.12.2021 року. 06.12.2021 року на електронну пошту Московського районного суду м. Харкова надійшла заява, відповідно до змісту якої представник позивача просить суд відкласти розгляд справи. 06.12.2021 року на адресу Московського районного суду м. Харкова надійшла заява, відповідно до змісту якої відповідач просить суд розглянути справу у його відсутність, зазначив, що вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів визнає у повному обсязі, наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі. 06.12.2021 року судове засідання відкладено на 24.01.2022 року. 24.12.2021 року на адресу Московського районного суду м. Харкова надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до змісту якої позивач просить суд: - розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем; - після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] »; - стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позову і до досягнення повноліття дитини; - стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 81 336, 17 грн. в якості компенсації від продажу автомобіля. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24.01.2022 року заяву про збільшення позовних вимог повернуто позивачу, у зв`язку з чим позовні вимоги розглядаються судом в редакції, викладеній у позовній заяві. Представник позивача у судовому засіданні 24.01.2022 року позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні 24.01.2022 року позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів визнав у повному обсязі та пояснив, що наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, розглянувши подані заяви і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, - ВСТАНОВИВ: 06 червня 2015 року між позивачем, [PERSON] , та відповідачем, [PERSON] , було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії № [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 773. Від сумісного проживання подружжя має сина, [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , батьками записами [PERSON] та [PERSON] . Сторони підтверджують, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені, у зв`язку з чим позивач разом із дитиною проживають окремо від відповідача. Крім того, позивач стверджує, що відповідачем не вживаються заходи для створення належних умов розвитку дитини, в тому числі його матеріального забезпечення. Відповідачем подано заяву про визнання позову від 06.12.2021 року. Згідно з частиною 1 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право відповідача, передбачене нормами Цивільного процесуального кодексу України. Частиною 2 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України унормовано, що до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. При цьому, суд зазначає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, оскільки заява відповідача не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає заяву відповідача про визнання позову. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (частина 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України). За таких обставин, суд задовольняє заявлені позовні вимоги. Згідно з ч. 1 ст. 191, 201 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. В силу приписів частини 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин, витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у розмірі 50 відсотків від суми сплаченого позивачем судового збору, а інші 50 відсотків підлягають поверненню позивачу з Державного бюджету.

Outcome: approved