Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 4947, вчинений 21 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (далі - ТОВ "Вердикт Капітал") заборгованості за кредитним договором № AG2578617 від 10 серпня 2019 року у розмірі 16888,74 гривень. Також просив, стягнути з ТОВ "Вердикт Капітал" судові витрати по справі, які складаються зі сплати судового збору у розмірі 908 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у вересні 2021 року через засоби електронного поштового зв`язку, шляхом отримання електронного листа від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. позивачу стало відомо, що з його заробітної плати будуть відраховуватись 20 % заробітної плати на виконання постанови приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника. Виконавче провадження № 63554419 відкрите з примусового виконання виконавчого напису № 4947, вчинений 21 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню. Зазначає, що про наявність договору та кредитних відносин з відповідачем дізнався лише з постанови приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, ніяких документів та договором відступлення прав вимоги за кредитними договорами позивачем не отримано, про існування боргу було також невідомо. Вважає, що виконавчий напис вчинено без дотримання Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та всупереч ст.87,88 Закону України "Про нотаріат", а тому не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 11 жовтня 2021 року вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за спірним виконавчим написом. Ухвалою суду від 28 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, витребувано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. копію оскаржуваногло виконавчого напису № 4947 від 21.10.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості у розмірі 16888,74 грн. Сторонам було направлено ухвалу про відкриття провадження у справі, однак відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву. Треті особи не надали письмові пояснення, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. направила на адресу суду копію оскаржуваного виконавчого напису та документи на підставі яких його вчинено. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 10 серпня 2019 року між ТОВ "Фінансова компанія "Дінеро" та [PERSON] за допомогою веб-сайту позикодавця та з використанням електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором позичальника, було укладено договір кредитної лінії № AG 2578617 за умовами якого [PERSON] встановлено розмір кредитної лінії - 6000 грн., відсоткова ставка в день - 1,33%, реальна річна відсоткова ставка - 479,76%, дата повного погашення - 09.09.2019 рік (а.с.29-35). 21 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис № 4947, згідно якого запропоновано звернути стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № AG 2578617 від 10.08.2019 року, укладеного з ТОВ "Фінансова компанія "Дінеро", правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 22-08/19 та додаткової угоди № 7 від 27.12.2019 року є ТОВ "Вердикт Капітал". Строк платежу за Кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 27.12.2019 року по 06.10.2020 року, сума заборгованості становить 15888,78 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 6000 грн., сума заборгованості за відсотками та комісіями становить 9888,78 грн., плата за вчинення виконавчого напису становить 1000 грн. (а.с. 25). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. від 10.11.2020 року відкрито виконавче провадження № 63554419 з примусового виконання виконавчого напису № 4947, виданого 21.10.2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. (а.с.8). Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення утриманих за виконавчим написом сум. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Виходячи з положень ст.87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником (пункт 20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц, провадження № 14-557цс19). Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 зробила висновок, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі». Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, ТОВ "Вердикт Капітал" своїм правом на подання відзиву не скористалися, не надав доказів, що підтверджували б безспірність заборгованості боржника та встановлювали прострочення виконання зобов`язання за договором № AG 2578617 від 10.08.2019 року, укладеного з ТОВ "Фінансова компанія "Дінеро" та [PERSON] . Також, не було надано доказів на підтвердження отримання боржником письмової вимоги з попередженням про вчинення виконавчого напису у випадку непогашення заборгованості та відступлення прав вимоги. З огляду на встановлені обставиини справи, суд дійшов висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а оскаржуваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. - за подачу позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved