Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

Представник позивача Комунального підприємства «Жилкомсервіс» - Мац Т.І. звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь КП «Жилкомсервіс» заборгованість за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 11899,26 грн., яка утворилась за період з 01.01.2013 року по 01.10.2020 року та покласти судові витрати на відповідача. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що відповідач [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та споживачем житлово-комунальних послуг. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності і застосування строку позовної давності. 22.01.2021 року заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова позовні вимоги КП «Жилкомсервіс» було задоволено в повному обсязі. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.04.2021 року заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.01.2021 року по даній справі було скасовано. Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 18-20). Відповідач не виконує обов`язки, передбачені п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», по оплаті наданих житлово-комунальних послуг за цінами і тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. У зв`язку з порушенням відповідачем умов публічного договору (а.с. 9) та вимог чинного законодавства, відповідач, як власник житла, має заборгованість перед КП «Жилкомсервіс» за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою, де вона є власником житлового приміщення: [ADDRESS] , за період з 01.01.2013 року по 01.10.2020 року в сумі 11899,26 грн., що підтверджується довідкою про нарахування та оплату житлово комунальних послуг по особовому рахунку № [NUMBER] , який відкритий на ім`я [PERSON] (а.с. 7-8). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та ст. 382 Цивільного кодексу України, Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Договори про надання житлово-комунальних послуг між КП «Жилкомсервіс» та споживачами були укладені шляхом опублікування публічного договору в офіційному виданні Харківської міської ради спецвипуск газети «Слобода» від 28.11.2006 року (а.с. 9). Між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Житлово-комунальні послуги відповідачу фактично надавалась позивачем, вказаний факт сторонами не спростовувався. Таким чином, споживачі зобов`язані оплачувати за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконує обов`язки передбачені п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» по оплаті наданих житлово-комунальних послуг за цінами і тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Щомісячно позивач нараховував відповідачу плату за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, однак відповідачем кошти за вказані послуги в повному обсязі не сплачувались. Відповідач порушуючи свої зобов`язання, не сплачувала за отримані послуги в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості. Відповідачкою заявлено клопотання про застосування строку позовної давності з посиланням на те, що позивач пропустив строк, у межах якого він міг звернутися до суду зі своїм позовом, поважних причин порушення позовної давності позивач не навів. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За частинами першою, другою статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Представником позивача не наведено доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості за період з 01.01.2013 року по 30.09.2017 року, а тому підстав для задоволення позовних вимог за вказаний період немає. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачів необхідно стягнути заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.10.2017 року по 30.09.2020 року у розмірі 6476 грн. 28 коп., що підтверджується розрахунками, які нараховані в межах строку позовної давності. В решті позовних вимог, а саме стягнення заборгованості за період з 01.01.2013 року по 30.09.2017 року, слід відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Підстав для визнання поважності причин пропуску позовної давності судом не вбачається. Приймаючи до уваги вищевикладене, що відповідачкою своєчасно не внесене плата за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, суд позовні вимоги задовольняє частково і стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.10.2017 року по 30.09.2020 року у розмірі 6476,28 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача суд стягує пропорційно до задоволених позовних вимог понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору 1144 грн. 03 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial