Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до Стеблівської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вимоги позивача мотивовано тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя склала заповіт на ім`я позивача. Про наявність заповіту позивач випадково дізнався лише у червні 2021 року. [PERSON] 01.07.2021 звернувся до державного нотаріуса Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте отримав відмову, оскільки не прийняв спадщину у строк, передбачений законодавством. Ураховуючи зазначені обставини, позивач вважає, що строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин. З огляду на викладене просить визначити йому додатковий строк у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Про дату, час та місце розгляду сторони справи були повідомленні належним чином. Позивач у судове засідання не з`явився, при цьому від його представника адвоката Чайки О.В. надійшла заява, у якій вона просить справу розглядати без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач направив до суду заяву, у якій просив справу розглядати без участі їх представника, вирішення спору покладає на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд дійшов наступного. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в с. Миколаївка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області (а.с. 6). За життя [PERSON] залишила заповіт від 12.01.1998, посвідчений виконавчим комітетом Зарічанської сільської ради, яким заповіла [PERSON] належний їй на підставі погосподарської книги будинок з усіма надвірними спорудами (а.с. 7). [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР 119255 належала земельна ділянка площею 2,2611 га, кадастровий №\~7122582900:01:009:0018, яка розташована в адмінмежах Зарічанської сільської ради, що підтверджується листом відділу у Корсунь-Шевченківському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 09.10.2020 № 643/166-20 (а.с. 9). Відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України суд вважає загальновідомим той факт, що Зарічанська сільська рада Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, у підпорядкуванні якої також було с. Миколаївка, після об`єднання територіальних громад увійшла до складу Стеблівської селищної ради Звенигородського району Черкаської області. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.11.2021 у справі № 759/19779/18 (провадження № 61-4523св21) вказано, що: «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування». Відповідно до довідки Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори від 01.07.2021 № 433/02-31 після смерті [PERSON] в нотаріальній конторі спадкова справа не заведена. Єдиним спадкоємцем за заповітом [PERSON] є позивач (а.с. 11). Таким чином у даній справі саме орган місцевого самоврядування є належним відповідачем. Оскільки [PERSON] на день смерті [PERSON] в одному господарстві з нею не проживав, постановою Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори від 01.07.2021 № 432 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 10). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ст.\~1223\~ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, тобто у день смерті спадкодавця. Згідно з положеннями ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як зазначено у позові, у шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що він не був обізнаним про існування заповіту. Згідно з ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої ст.\~1272\~ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Тобто суд, розглядаючи такі позови встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, та оцінює їх з точки зору поважності. Дослідивши надані позивачем докази, виходячи із встановлених обставин, суд дійшов висновку про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання позивачем заяви про прийняття спадщини у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку, зокрема те, що він не проживав спільно зі спадкодавцем (проживав у іншому населеному пункті), не мав спільного побуту, не знав про заповіт на своє ім`я і дізнався про нього лише у червні 2021 року, вже після спливу передбаченого законом строку для прийняття спадщини, нотаріус про заповіт позивача не повідомив, що свідчить про поважність причини пропуску такого строку. Такі висновки узгоджуються з позицією, неодноразово викладеною у постановах Верховного Суду та Верховного Суду України, практика у справах цієї категорії є сталою та незмінною (постанова Верховного Суду від 22.12.2021 по справі № 703/4978/19, провадження № 61-13783св21). Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач своєчасно не прийняв спадщину з поважних причин, а тому, беручи до уваги, що відповідач проти задоволення позову не заперечував, будь-чиї права чи законні інтереси рішенням суду порушені не будуть, позивачу можна визначити додатковий строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , строком один місяць з дня набрання рішенням законної сили. Разом з тим, суд вважає місячний строк достатнім для подання заяви про прийняття спадщини. З огляду на викладене суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Outcome: partial