Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що у належній позивачу на праві власності (свідоцтво про право на спадщину) квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] . Відповідно до умов укладеного між [PERSON] (спадкодавець) та [PERSON] договору купівлі-продажу квартири від 13 березня 2017 року, продавця зобов`язався зняти з реєстрації всіх зареєстрованих осіб до 31 березня 2017 року. Однак відповідач умови договору не виконав, в зв`язку з чим позивач просить суд визнати його, таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Ухвалою суду від 14 липня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судовому засіданні. Згідно з частиною 1 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. В судовому засіданні представник позивача просив суд позовні вимоги задовольнити повністю та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслав. Про причину неявки суд не повідомив, відзиву та інших заяв з процесуальних питань від нього до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 04.04.2018 року (а.с. 8), яка належала її матері [PERSON] на підставі укладеного між нею та [PERSON] договором купівлі продажу даної квартири від 13.03.2017 року (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. А ч. 1 ст. 317 цього Кодексу встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. А відповідно до ст. 391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Так, відповідно до умов укладеного між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу квартири, продавця зобов`язався зняти з реєстрації всіх зареєстрованих осіб до 31 березня 2017 року. При цьому, відповідно до витягу наданого Реєстром територіальної громади м. Києва від 14 липня 2021 року, [PERSON] , зареєстрований в [ADDRESS] . Оскільки відповідач не виконав умови договору купівлі-продажу, при цьому у спірній квартирі не проживає, що порушує права та законні інтереси позивача, як власника майна, на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись цим майном, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved