Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

У серпні 2021 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 27.02.2010 року між нею та відповідачем [PERSON] 97700035 Палацом одруження № 3 Управління РАГС Москви було зареєстровано шлюб, за актовим записом № 627. Від шлюбу мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Зазначає, що спільне з відповідачем життя не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Також втрачено взаєморозуміння, почуття любові один до одного, на даний момент спільне господарство сторонами не ведеться. Зазначає, що фактично спільне проживання з відповідачем було припинено з травня 2010 року. На думку позивачки подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить законним інтересам позивачки. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04.10.2021 року по вищезазначеній цивільній справі відкрито провадження із призначенням розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Ухвалою від 03.12.2021 року розгляд цивільної справи призначено за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання з повідомленням учасників справи. У підготовчому засіданні відповідач та його представник - [PERSON] позов визнали та не заперечували проти розірвання шлюбу. Позивач у підготовче засідання не з`явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що відповідач у підготовчому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі зазначеного, вважаю за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України.

Outcome: approved