Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

22.10.2021 року позивач [PERSON] звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання їх дитини [PERSON] у розмірі 38 671 грн. 80 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що у неї та відповідача є спільна дитина [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2018 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання [PERSON] у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше мінімального розміру, встановленого законом. Проте, стягуваних аліментів не вистачає та вона здійснює додаткові витрати для розвитку здібностей дитини - [PERSON] , що підтверджується договором №920 про надання освітніх послуг Університетом митної справи та фінансів від 08.09.2020 року, відповідно до квитанції №43 на суму 11 835 грн., квитанції №26 на суму 11 718 грн., квитанції №47 на суму 11 835 грн. 20 коп. Додаткові витрати також підтверджуються договором про надання послуг з вивчення англійської мови від 08.04.2019 року на суму 3645 грн.; договором №10/21/а-ю-Д від 07.05.2020 року про підготовку до ЗНО з англійської мови на суму 2100 грн.; договором №10/21 ю-Д від 01.04.2020 року про підготовку до ЗНО з англійської мови на суму 3500 грн.; договором №33/6 від 24.12.2019 року про підготовку слухача [PERSON] з предметів: географія, історія України, українська мова, українська література на суму 6800 грн.; договором №33а/6 від 24.12.2019 року про підготовку слухача [PERSON] з предметів: англійська мова на суму 1900 грн.; актом приймання-передачі наданих послуг №50 від 10.12.2019 року на суму 1080 грн.; актом приймання-передачі наданих послуг №26 від 11.11.2019 року на суму 1080 грн.; товарним чеком від 01.04.2020 року на суму 570 грн.; квитанцією №656327 від 15.02.2020 року на суму 600 грн.; товарним чеком №786 від 12.05.2020 року на суму 250 грн.; актом виконаних робіт від 30.09.2020 року на суму 1500 грн.; актом виконаних робіт від 21.11.2020 року на суму 3100 грн.; довідкою від 07.04.2021 року про те, що [PERSON] проходила навчання в мовній школі англійської мови; товарним чеком №1899 на суму 5650 грн.; договором №10/15ю-Д від 24.06.2021 року про надання послуги у формі курсу за темою: підготовка з англійської мови на суму 6000 грн.; товарним чеком №397 від 18.08.2021 року 835 грн.; товарним чеком за сплату проведення аналізів від 21.08.2021 року на суму 2280 грн.; замовленням від 13.06.2020 року на здачу аналізів на суму 460 грн.; замовлення від 13.06.2020 року на здачу аналізів на суму 420 грн. Загальна сума витрат на дитину становить 77 343 грн. 60 коп., половина з яких за твердженням позивача підлягає стягненню з відповідача. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2021 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної справи. Ухвалою суду від 02.11.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу надсилалась копія ухвали про відкриття провадження по справі та копія позовної заяви з додатками до неї, однак ним не вчинено дій із отримання поштової кореспонденції. Відповідно до вимог ст.190, ст.272 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористався. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову частково, з таких підстав. Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку 05.05.2018 року, актовий запис №626 від 10.10.2003 року, в якому батько дитини зазначений - [PERSON] , мати - [PERSON] . Судовим наказом Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2018 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON] 23 [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше мінімального розміру, встановленого законом, доказів цьому суду не надала. З договору №920 про надання освітніх послуг Університетом митної справи та фінансів, укладеному між вищим навчальним закладом та позивачем 08.09.2020 року, вбачається, що донька сторін навчається в Університеті митної справи та фінансів строком навчання з 01.09.2020 року по 30.06.2024 рік, вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 93 744 грн. З квитанції №47 від 12.08.2021 року вбачається, що позивачка сплатила 11 835 грн. 20 коп. з урахуванням комісії банку, призначення платежу: за навчання [PERSON] код 122 філологія; з квитанції №43 від 27.01.2021 року вбачається, що позивачка сплатила 11 835 грн. 20 коп. з урахуванням комісії банку, призначення платежу: за навчання [PERSON] код 122 філологія; з квитанції №26 від 14.09.2020 року вбачається, що позивачка сплатила 11 835 грн. 20 коп. з урахуванням комісії банку, призначення платежу: за навчання [PERSON] код 122 філологія. Загальна сума за договором №920 від 08.09.2020 року становить 35 505 грн. 60 коп. Позивач зазначає, що навчання доньки в університеті пов`язано з розвитком здібностей дитини, у зв`язку з чим відноситься до особливих обставин, що потребують додаткових витрат, половина цієї суми 17 752 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача. Крім того, відповідно до договору про надання послуг, укладеному між ФОП [PERSON] та [PERSON] 08.04.2019 року, остання відвідує курс з вивчення англійської мови, вартість якого становить 3 645 грн. За договором №10/21/а-ю-Д на надання інформаційно-консультаційних послуг з проходження навчальних курсів в режимі онлайн, укладеним між ФОП [PERSON] та [PERSON] 07.05.2020 року, [PERSON] відвідує інформаційно-консультативні послуги у формі курсу: підготовка до ЗНО з англійської мови, тривалістю 6 занять по півтори години кожний вартістю 2100грн., оплата позивачкою даного курсу підтверджується копією квитанції. За договором №10/21-ю-Д на надання інформаційно-консультаційних послуг з проходження навчальних курсів в режимі онлайн, укладеним між ФОП [PERSON] та [PERSON] 01.04.2020 року, [PERSON] відвідує інформаційно-консультативні послуги у формі курсу: підготовка до ЗНО з англійської мови, тривалістю 10 занять по півтори години кожний вартістю 3500грн., оплата позивачкою даного курсу підтверджується копією квитанції. За договором №33/6 про надання освітніх послуг у Дніпровському національному університеті імені Олеся Гончара, укладеним між вищим навчальним закладом та позивачкою 24.12.2019 року, [PERSON] відвідувала підготовчі курси Навчально-методичного центру до університетської підготовки з предметів: географія, історія України, українська мова, українська література з 02.12.2019 року по 30.05.2020 року, вартість становить 6800 грн., оплата даного курсу позивачем підтверджується квитанцією №67 від 24.12.2019 року. За договором №33а/6 про надання освітніх послуг у Дніпровському національному університеті імені Олеся Гончара, укладеним між вищим навчальним закладом та позивачкою 24.12.2019 року, [PERSON] відвідувала підготовчі курси Навчально-методичного центру до університетської підготовки з предметів: англійська мова з 02.12.2019 року по 30.05.2020 року, вартість становить 1900 грн., оплата даного курсу позивачем підтверджується квитанцією №56 від 27.12.2019 року. Відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг №50, складеного між ФОП [PERSON] та [PERSON] 10.12.2019 року, остання відвідувала курс навчання мовам та навичкам спілкування, відповідно до товарного чеку №50 від 10.12.2019 року вартість становить 1080 грн. Відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг №26, складеного між ФОП [PERSON] та [PERSON] 11.11.2019 року, остання відвідувала курс навчання мовам та навичкам спілкування, відповідно до товарного чеку №26 від 11.11.2019 року вартість становить 1080 грн. Відповідно до довідки, виданої ПП Грін Форест Схід 07.04.2021 року, [PERSON] проходить навчання в мовній школі англійської мови Green Forest з квітня 2021 року тривалістю 9 тижнів, вартість курсу становить 5300 грн., підручники 350 грн., оплата підтверджується копією товарного чеку №1899 від 07.04.2021 року на суму 5 650 грн. За договором №10/15 ю-Д на надання інформаційно-консультаційних послуг з проходження навчальних курсів в режимі онлайн, укладеним між ФОП [PERSON] та [PERSON] 24.06.2021 року, [PERSON] відвідує інформаційно-консультативні послуги у формі курсу: підготовка з англійської мови, тривалістю 20 занять по півтори години кожний вартістю 6000грн., оплата позивачкою даного курсу підтверджується копією квитанції, загальна сума становить 31 755 грн. Позивач зазначає, що відвідування донькою вищевказаних курсів також пов`язана з розвитком здібностей дитини, у зв`язку з чим відноситься до особливих обставин, що потребують додаткових витрат, половина цієї суми 15 877 грн. 50 коп. і ця сума за твердженням позивача підлягає стягненню з відповідача. В якості підтвердження понесення додаткових витрат на медичне обстеження та лікування доньки, позивачка надала копію товарного чеку від 01.04.2020 року на суму 570 грн., копію квитанції №656327 від 15.02.2020 року на суму 600 грн., копію товарного чеку №786 від 12.05.2020 року на суму 250 грн., копію акту виконаних робіт від 30.09.2020 року на суму 1500 грн., копію акту виконаних робіт від 21.11.2020 року на суму 3100 грн., копію квитанції №0000012763 від 13.06.2020 року на суму 420 грн., копію квитанції №0000012764 від 13.06.2020 року на суму 460 грн., копію товарного чеку №397 від 18.08.2021 року на суму 835 грн., копію квитанції №0000043968 від 21.08.2021 року на суму 2280 грн. Загальна вартість лікування дочки становить 10 015 грн., половину якої 5 007 грн. 50 коп. просить стягнути з відповідача в якості додаткових витрат на утримання дочки. Таким чином, позивачка в позовній заяві просить стягнути з відповідача половину зазначених сум у загальному розмірі 38 671 грн. 80 коп. як додаткові витрати в розумінні ст.185 СК України. За ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до змісту п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України№ 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у якій судом касаційної інстанції роз`яснено схожі правовідносини, до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Дана стаття СК України закріплює правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного стану сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягнення аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] в період з квітня 2020 року по серпень 2021 року проходила медичне обстеження та консультації лікарів. Враховуючи вказані докази, судом встановлено, що позивачкою доведено належними та допустимими доказами, що нею понесено додаткові витрати на доньку, пов`язані із проведенням медичного обстеження та лікуванням, що становить: 570 грн. (УЗІ ЖКТ та консультація лікаря дерматолога) + 600 грн. (медичне дослідження) + 250 грн. (консультація лікаря дерматолога) + 1 500 грн. (витрати на стоматолога) + 3 100 грн. (витрати на стоматолога) + 460 грн. (витрати на медичне обстеження) + 420 грн. (витрати на медичне обстеження) + 835 грн. (обстеження в медичному закладі Медичний центр Жіночий лікар) + 2 280 грн. (витрати на медичне обстеження), що дорівнює 10 015 грн., що підтверджується копіями відповідних документів. Отже, з відповідача підлягає стягненню в якості додаткових витрат на медичне обстеження та лікування половина вказаної суми у розмірі 5 007 грн. 50 коп. Розглядаючи питання щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на навчання доньки в Університеті митної справи та фінансів у розмірі 17 752 грн. 80 коп. суд виходить з наступного. Відповідно до договору №920 про надання освітніх послуг, укладеного між Університетом митної справи та фінансів і позивачем 08.09.2020 року вбачається, що донька сторін розпочала навчання у вищому навчальному закладі, строком навчання з 01.09.2020 року по 30.06.2024 рік. Відповідно до п. 9 Договору, вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 93 744 грн. З копій квитанцій №26 від 14.09.2020 року, №43 від 27.01.2021 року та №47 від 12.08.2021 року вбачається, що позивачка сплатила за навчання 35 505 грн. 60 коп. Позивачка в позовній заяві просить стягнути з відповідача половину вказаної суми 17 752 грн. 80 коп. з чим суд погодитись не може. Навчання у вищих навчальних закладах для здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Така позиція узгоджується з позицією викладеною у постановах Верховного суду від 16.10.2019 у справі № 219/1766/18 (провадження № 61-12362св19); від 01.04.2020 у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), яка на підставі ч.4 ст.263 ЦПК України повинна враховуватись судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. У зв`язку з тим, що визначені обставини не є тими особливими обставинами, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення витрат на навчання дочки в Університеті митної справи та фінансів. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат у розмірі 15 877 грн. 50 коп. за відвідування дочкою курсів з поглибленого вивчення іноземної мови та підготовки до ЗНО суд виходить з наступного. З матеріалів справи вбачається, що в період з квітня 2019 року по серпень 2021 року [PERSON] відвідувала курси з поглибленого вивчення англійської мови та підготовку до ЗНО. Позивачкою понесено наступні витрати: 3645 грн. (послуги з вивчення англійської мови) + 2100 грн. (підготовка до ЗНО з англійської мови) + 3500 грн. (підготовка до ЗНО з англійської мови) + 6800 грн. (підготовчі курси з географії, історії України, української мови та української літератури) + 1900 грн. (підготовчі курси з англійської мови) + 1080 грн. (послуги із навчання мовам і навичкам спілкування) + 1080 грн. (послуги із навчанням мовам і навичкам спілкування) + 5650 грн. (курси з вивчення англійської мови) + 6000 грн. (підготовка з англійської мови) = 31 755 грн., що підтверджується копіями відповідних документів, половину суми у розмірі 15 877 грн. 50 коп. [PERSON] просить стягнути з відповідача в якості додаткових витрат на утримання дитини. Суд не погоджується з такими вимогами, оскільки зазначені позивачем витрати не відносяться до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, у розумінні ст. 185 СК України. Вказані витрати не викликані особливими обставинами, вони не зумовлені особливою схильністю дитини до навчання та не пов`язані з розвитком певних здібностей дитини. Понесення таких витрат є добровільним волевиявленням одного із батьків, позивачем не доведено погодження з відповідачем необхідності відвідування дитиною таких додаткових занять. Зазначені витрати покриваються коштами, які отримує одержувач аліментів. Така позиція узгоджується з позицією викладеною у постанові Верховного суду від 29.04.2022 у справі № 761/27222/20 (провадження № 61-8815ск21) Суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат у розмірі 15 877 грн. 50 коп. за відвідування дочкою курсів з поглибленого вивчення іноземної мови та підготовки до ЗНО також не підлягають задоволенню. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що даний позов слід задовольнити частково із стягненням з [PERSON] на користь [PERSON] додаткових витрат на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі - 5 007 грн. 50 коп. Крім того, в порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача повинно бути стягнено в дохід держави судовий збір по справі в сумі 908 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial