Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом. У позовній заяві позивачка вказує, що вона з 28 вересня 2020 року є студенткою Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка другого курсу освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр денної форми навчання за державним замовленням. Термін навчання до 30.06.2024 року. Позивачка перебуває на утриманні матері та потребує матеріальної допомоги, яку мати самостійно надати не в змозі, однак відповідач добровільно відмовляється надавати кошти на її навчання. Аліменти відповідач платив матері позивачки на її утримання до 18 років, потім згідно Виконавчого листа платив аліменти на час навчання на 1 курсі, на даний час аліменти відповідач не платить. Так як у відповідача на утриманні є ще двоє дітей, то позивачка бажає стягувати з відповідача на час навчання аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку. З урахуванням викладеного позивачка просить суд: Стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) на утримання [PERSON] , щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2024 року. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Соболь Б.В. в судове засідання не з`явились, представник позивачки надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що на позові [PERSON] наполягає та просить розглянути справу у його відсутність (а. с. 15). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій проти позову не заперечує, позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутність (а.с. 18). Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 1,4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання на підставі вимог ст. ст. 206,211,247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 28 вересня 2020 року є студенткою Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка другого курсу освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр денної форми навчання за державним замовленням. Термін навчання до 30.06.2024 року, що підтверджується Довідкою Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка № 36 від 06.09.2021 року (а.с.5). Відповідач [PERSON] є батьком позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої Серія [NUMBER] , видано 22 жовтня 2002 року відділом реєстрації актів громадського стану Сквирського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 129 (а. с. 4). Позивачка перебуває на утриманні матері та потребує матеріальної допомоги, яку мати самостійно надати не в змозі, однак відповідач добровільно відмовляється надавати кошти на її навчання. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до вимог ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Якщо дочка, син навчаються на денному відділенні, аліменти можуть бути присуджені їм щомісячно, але без урахування часу канікул. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Суд, враховуючи, що відповідач в повному обсязі визнав позовні вимоги позивачки, що відповідає вимогам ст. 206 ЦПК України, а також наявність у відповідача ще двох дітей, вважає визначити щомісячно аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача з 28.09.2021 року по 30.06.2024 року, але не довше як до досягнення дочкою двадцятитрьохрічного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved