Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

МТСБУ звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача сплачене страхове відшкодування у розмірі 22346 грн.66 коп. та судовий збір в розмірі 2270,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19.09.2018 року о 18-35 год. у м.Харкові по проїзду Панасівському 1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «ЗАЗ» д/н [NUMBER] , яким керувала [PERSON] , та «Chery» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який належить АТ КБ «ПриватБанк». Постановою Ленінського районного суду м.Харкова від 24.01.2019 року по справі №642/5353/18 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП і провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та позивач відшкодував завдані відповідачем збитки потерпілому у розмірі 22346,66 грн, з яких 21359,46 грн.- вартість відновлюваного ремонту автомобіля потерпілого, і 987,20 грн.-витрати на послуги аварійного комісара. У зв`язку з цим Моторне (транспортне) страхове бюро України просить стягнути з відповідача в порядку регресу зазначені кошти. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлялася вчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки за останнім відомим місцем її проживання, а також шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причин неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення слухання справи або відзиву суду не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Постановою Ленінського районного суду м.Харкова від 24.01.2019 року (справа №642/5353/18) провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП. Як вбачається з постанови, суд дійшов висновку щодо порушення [PERSON] , яка керувала автомобілем «ЗАЗ-Lanos» державний номер [NUMBER] в м.Харкові по проїзду Панасівському, 1, п.п.10.1,10.4 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «CHERY Tiggo», державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Автомобіль «CHERY Tiggo», державний номер [NUMBER] , належить АТ КБ «ПриватБанк» і був переданий у користування [PERSON] на підставі договору фінансового лізингу НАН0А!00000256 від 07.06.2018 року. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі (поліс АМ/7131873). 31.10.2019 року [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про перерахунок страхового відшкодування. Відповідно до звіту №1077 від 03.12.2019 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу частин автомобіля CHERY Tiggo реєстраційний номер [NUMBER] , який був пошкоджений в результаті ДТП від 19.09.2018 року, становить 22558,14 грн. АТ КБ «ПриватБанк», як власник та вигодонабувач надіслав на адресу МТСБУ листа за вих..№20.1.0.0.0/7-200120/2778 від 27.01.2020, в якому повідомило розрахунковий рахунок для перерахування коштів на відшкодування заподіяної шкоди в результаті ДТП. Відповідно до Наказу МТСБУ №4078 від 06.04.2020 визначено суму відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 21359,46 грн., яка підтверджується довідкою №1 від 19.02.2020 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих. Як вбачається з копії платіжного доручення №1477355 від 07.04.2020 МТСБУ на користь АТ КБ «ПриватБанк» було сплачено 21359,46 грн. заподіяної шкоди внаслідок ДТП і 08.01.2020 року МТСБУ сплатило ФОП [PERSON] 987,20 грн. за послуги аварійного комісара (експерта) (платіжне доручення №130028), які підтверджуються Актом виконаних робіт за дорученням МТСБУ №64133 від 08.11.2019 року по справі МТСБУ №64133, рахунком №539 від 03.12.2019 року. Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до ст.ст. 13, 81\~ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. За змістом положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України. За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно- правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення, суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце ДТП та чи сталася вона з вини відповідача. З урахуванням визначених ЦПК України принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу та відповідно до статті 1166 ЦК України саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Сам по собі факт непритягнення винної особи до адміністративної відповідальності не може бути підставою для звільнення її від цивільної відповідальності. Таким чином, закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена не з його вини. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 21\~Закону України\~"Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів" встановлено заборону експлуатації транспортного засобу на території України без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. При цьому вказаним Законом передбачені випадки виплати відшкодування шкоди потерпілим у разі використання транспортного засобу власником, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно зі статтею 41\~Закону України\~"Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до положень частини першої статті 22\~Закону України\~"Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів" при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з підпунктом 38.2.1. пункту 38.2. статті 38\~Закону України\~"Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст.55\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» встановлено, що з метою організації обміну інформацією про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності та контролю за його здійсненням створюється єдина централізована база даних, яка містить відомості про чинні та припинені договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страхові випадки, що мали місце, транспортні засоби та їх власників. Оператором єдиної централізованої бази даних є МТСБУ. Користування інформаційними ресурсами єдиної централізованої бази даних є вільним і загальнодоступним, за винятком інформації, яка відповідно до законодавства є інформацією обмеженого доступу. Як вбачається з інформації, отриманої позивачем з єдиної централізованої бази даних МТСБУ поліс обов`язкового страхування транспортного засобу державний номер [NUMBER] не знайдено. Встановивши факт настання страхового випадку та визначивши розмір збитків,

Outcome: approved