Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до відповідача Головного управління ПФУ в Черкаській області про відшкодування моральної шкоди, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що позивач отримує пенсію як інвалід II групи. Черкаським окружним адміністративним судом у рішенні від 23.06.2021 р. у справі № 580/2988/21 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви [PERSON] від 26.04.2021 щодо перерахунку пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області розглянути повторно заяву [PERSON] від 26.04.2021 щодо перерахунку пенсії та прийняти рішення за наслідками її розгляду з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні. Протиправними діями Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області, позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у стражданні та приниженні, яких позивач зазнав внаслідок протиправних дій, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення його прав з боку суб`єкта владних повноважень викликало у неї негативні емоції, внаслідок чого погане самопочуття, пригнічений настрій. Розмір моральної шкоди підтверджується тим, що завдана шкода спричинила у позивача негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я. Завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях та приниженні честі та гідності з тих підстав, що йому довелося присвяти багато свого часу, творчої енергії та сил на захист порушеного права. Позивачу притаманні особливо розвинуте емоційне сприйняття дійсності та почуття справедливості, а тому нехтування відповідачем під час здійснення розгляду її запиту порушило його законні права, сприймалося ним, як прояв образи з боку відповідача, що призвело до сильного психологічного дискомфорту, погіршення самочуття, емоційного хвилювання. Внаслідок протиправних дій відповідача, було порушено його стан душевної рівноваги, для відновлення якого їй доводилося докладати додаткові вольові та психологічні зусилля, у зв`язку з чим, він був позбавлений можливості повноцінно насолоджуватися життям, працювати, для чого потрібен виважений стан емоційного спокою. Крім того, позивачу доводилося додатково дисциплінувати себе, доводилося витрачати набагато більше часу для підтримки необхідної продуктивності праці, що позначається щоденно на його фізичному та моральному стані, через що він не встигав закінчити, як повсякденну роботу, зокрема побутову. Гострота цих переживань посилюється тим, що в нього загострене почуття справедливості. Більш того, внаслідок неправомірних дій відповідача, були порушені його нормальні життєві зв`язки з партнерами, друзями, з якими він змушений додатково пояснювати чому віна став менш привітним, менше приділяти часу друзям, сім`ї, родичам та ін. моральні страждання підсилювались також, тим, що він є інвалідом II групи. Позивачу протиправно виплачувалась пенсія у зменшеному розмірі, що створювало безпідставні очікування, що відповідач виконає свій обов`язок щодо реалізації права на соціальний захист, що зазначено преамбулі Конституції України та передбачено у ст. 1, ст. 3 та ст. 46 Конституції України. Бездіяльність відповідача викликало у останньої розчарування та зневірі в державному інституті покликаного здійснювати соціальне забезпечення громадян та в силу ст. 19 Конституції України діяти в межах повноважень та виключно на підставі закону. Окрім того, тривала боротьба на захист своїх прав виснажує позивача, викликає у позивача психічне напруження у зв`язку з очікуванням рішення, викликає розчарування в діяльності як держаних так органів місцевого самоврядування, які опікуються соціальною сферою, що створює додаткове психічне напруження викликане дискримінацією під час розгляду її заяв порівняно з заявами інших громадян, які належно вирішувались. Розрахунок моральної шкоди за кожен місяць порушеного права на соціальний захист та захисту свого права в суді позивач оцінюю у розмірі мінімальної заробітної плати, у січні місяці 2021 р. для працездатних осіб - 6000 грн. З квітня 2021 по вересень 2021 року минуло 5 місяців, таким чином: 5 місяців * 6000 грн. = 30 000 грн., але враховуючи його стан та не призначення пенсії по даний час, моральну шкоду оцінює в розмірі 1 000 000 грн. 04 жовтня 2021 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 01 грудня 2021 року представник відповідача скерував до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтував тим, що на виконання Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 р. у справі № 580/2988/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянуло заяву [PERSON] щодо перерахунку пенсії відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Із 16.03.2019 року позивачу призначено пенсію по інвалідності 2 групи від захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції, відповідно до Закону №2262-XII. Пенсію позивача обчислено згідно зі статтею 21 Закону № 2262-XII в розмірі 60 % грошового забезпечення (7741,61 грн.), визначеного згідно зі статтею 43 Закону №2262-XII, пунктом 7 постанови №393 та грошовим атестатом від 02.05.2019 року №51 і довідкою про додаткові види грошового забезпечення від 02.05.2019 року №191, виданими Головним управлінням Національної поліції в Черкаській області. У довідці від 02.05.2019 року №191 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії суми індексації грошового забезпечення відсутні. Згідно з правовою позицією, викладеною у Рішенні Черкаського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 р. у справі № 580/2988/21 індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, тому має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсій. Головним управлінням від 06.08.2021 року прийнято рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії із 08.04.2019 року з урахуванням сум індексації грошового забезпечення згідно з довідкою Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 13.04.2021 №88/м/05/29. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» встановлено, що суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Проте, позивачем не надано доказів, які підтверджували, що йому дійсна буда заподіяна шкода, саме внаслідок дій чи бездіяльності відповідача та розмір такої шкоди відповідає сумі, яку позивач просив стягнути на її користь в відповідача. Також позивачем не надаються докази, які підтверджували причинний зв`язок між шкодою та протиправними діями відповідача, отже, позивачем не доведено у чому полягає моральна шкода, а відтак не доведено і самого факту завдання відповідачем такої шкоди. Таким чином, позивачем не надано жодних допустимих, належних та достовірних доказів, що діями відповідача йому була заподіяна моральна шкода у певному розмірі, виходячи з чого позовні вимоги [PERSON] слід вважати необґрунтованими. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, судом встановлені наступні обставини та відповідні висновки. Відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12 ААБ №135740 [PERSON] є інвалідом II групи, пов`язаного з проходженням служби в поліції. 23 червня 2021 року Черкаським окружним адміністративним судом у справі № 580/2988/21 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви [PERSON] від 26.04.2021 щодо перерахунку пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області розглянути повторно заяву [PERSON] від 26.04.2021 щодо перерахунку пенсії та прийняти рішення за наслідками її розгляду з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Сутність порушень з боку суб`єкта владних повноважень полягала в тому, що під час розгляду справи Черкаським окружним адміністративним судом відповідачем не надано суду доказів прийняття рішення за заявою позивача від 26.04.2021 року. Натомість наданий лист від 11.05.2021 року №2922-2882/М-03/8-2300/21 про відсутність підстав для перерахунку пенсії. Як вбачається з відзиву Головним управлінням від 06.08.2021 року прийнято рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії із 08.04.2019 року з урахуванням сум індексації грошового забезпечення згідно з довідкою Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 13.04.2021 №88/м/05/29. Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Частиною 2 ст.16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частин першої-другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду визначені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Разом з тим згідно зі статтею 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 (в редакції від 24.10.2003) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язок та є вина зазначеної особи. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає доведеними факт спричинення позивачу моральних страждань внаслідок неприйняття рішення за заявою позивача від 26.04.2021 року, що об`єктивно негативно вплинуло на психологічний стан позивача та його соціальне функціонування. Таким чином, позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягає у моральних втратах і стражданнях внаслідок обмеження її соціальних прав, чим були порушені нормальні життєві зв`язку, оскільки для поновлення своїх прав позивач змушений був звертатись до суду. Враховуючи викладене, вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наявності підстав для відшкодування позивачу завданої моральної шкоди. Разом з тим, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 1 000 000 грн. є завищеним та не в повній мірі відповідає характеру та обсягу моральних страждань, яких зазнав позивач, суті спірних правовідносин та засадам розумності, виваженості та справедливості. Суд виходить з того, що встановлюючи розмір відшкодування моральної шкоди, слід керуватися не лише тими критеріями, які обумовлюють суб`єктивне сприйняття потерпілого (почуття, емоції), але й тими, які характеризують її зовнішній прояв - порушення звичайного для даної людини способу життя. При цьому, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її необгрунтованого збагачення. Тому з урахуванням фактичних обставин справи, суд з урахуванням принципу розумності та справедливості, а також принципу пропорційності вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача підлягають до задоволення в частині стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 500 грн. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру, судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України визначено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнений від сплати судового збору, проте сума судового збору, що підлягала сплаті при подачі даного позову становила 908 грн, які, у випадку задоволення позову, підлягали стягненню із відповідача на користь держави. Проте, позов судом першої інстанції задоволено частково, а саме на 0,05%, тому сума судового збору, яка підлягала стягненню із відповідача на користь держави становить 2,70 грн.

Outcome: partial