Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, підписаною від її імені та на передбачених законом підставах адвокатом Козирєвою А.В. про встановлення факту проживання однією сім`єю, а саме, встановити факт проживання [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю з [PERSON] не менше як 5 років до часу відкриття спадщини, а саме з 1964 року по [INFO] (день смерті [PERSON] ). Заявлені вимоги [PERSON] мотивує тим, що її мати - [PERSON] , яка померла [INFO] , є спадкоємцем після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , з яким вона проживала як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу, оскільки на день його смерті була зареєстрована та проживала з ним разом і яка спадщину після нього прийняла фактично, але не оформила своїх спадкових прав. Після смерті матері заявник звернулася до органу нотаріату з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що вона не надала доказів, які б підтвердили родинні відносини її матері з [PERSON] , а саме, що мати заявника була дружиною [PERSON] . Дані обставини стали підставою для звернення до суду. Заявник та її представник до суду не з`явилися, представник заявника надіслала на адресу суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати за їх з заявником відсутності, заяву підтримала, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області до суду не з`явився, надав письмову заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, заяву визнає, не заперечує проти її задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою сторін у судове засідання. Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Відповідно до повідомлення Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 12.11.2021 року за вих.. № 1397/01-16, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] у відповідності до ст. 1264 ЦК України, і яка спадщину після нього прийняла фактично, але не оформила своїх спадкових прав, що підтверджено дослідженими письмовими доказами. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . У встановлений законом термін заявник, яка є донькою спадкодавця [PERSON] (що підтверджено письмовими доказами), звернулася до Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області для прийняття спадщини після смерті [PERSON] і частково вступила у спадкові права після її смерті, отримавши 09.10.2021 року свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3, 5400 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4825784700:21:000:001, яка розташована в межах території Шевченківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯА № 067364, виданого Снігурівською РДА Миколаївської області 08.06.2005 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010502301890. У видачі свідоцтва про на спадщину за законом на ім`я заявника [PERSON] після смерті її матері - [PERSON] , померлої [INFO] , на майно, яке складається з земельної ділянки, площею 0,19 га для обслуговування житлового будинку, яка розташована на території [ADDRESS] , яка належала чоловіку померлої - [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину після смерті якого [PERSON] прийняла фактично, але не оформила своїх спадкових прав, державним нотаріусом Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області було відмовлено постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 07.09.2021 року. Причиної цієї відмови є те, вона заявник не надала доказів, які б підтвердили родинні відносини її матері з [PERSON] , а саме, що мати заявника була дружиною [PERSON] . Судом встановлено, що мати заявника [PERSON] з 1964 року стала проживати разом з [PERSON] в будинкупо [ADDRESS] , який був одиноким, не мав сім`ї та близьких родичів. Шлюб вони не реєстрували, але вели спільне господарство, держали підсобне господарство, опікувались одне другим, мали спільний бюджет, спільно витрачали зароблені ними кошти, допомогали один одному, що характерно для сімейних стосунків. В період їх спільного проживання, а саме [INFO] народилася заявник - [PERSON] , а [INFO] народився брат заявника - [PERSON] . Крім цього, факт проживання однією сім`єю [PERSON] та матері заявника [PERSON] підтверджується виписками з погосподарських книг по с. Знамянка за 1964 - 1966, 1967-1970, 1971-1973, 1977-1979, 1980-1982, 1983-1985, 1986-1990, 1991-1995, 1996-2000, 1001-2005, 2006-2010 роки; та іншими письмовими доказами. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця),до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четвергу чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкоємцями однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частин 2 та 3 статті 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються. На підставі наведеного та

Outcome: approved