Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» про визнання протиправними дій та зобов`язання зробити перерахунок, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . У даній квартирі не має жодної зареєстрованої особи, у тому числі і позивач зареєстрований за іншою адресою, але проживає за вищезазначеною адресою. Проте, у рахунках - повідомленнях на оплату комунальних послуг вказується, що кількість проживаючих у його квартирі складає 24 осіб. Внаслідок неправомірних дій КП «Київкомунсервіс» плата за вивезення побутових відходів починаючи з лютого 2020 року нараховується у значно більшому обсязі, ніж це передбачено. На неодноразові звернення до відповідача з приводу нарахування плати за надані послуги з розрахунку на 24 осіб відповіді не отримав, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Оскільки внаслідок неправомірних дій відповідача, йому нараховується плата за вивезення побутових відходів у значно більшому розмірі, ніж це передбачено, [PERSON] просить суд визнати протиправними дії КП «Київкомунсервіс» щодо проведення нарахування за вивезення побутових відходів у розрахунку на 24 осіб за адресою: [ADDRESS] , зобов`язати відповідача » провести перерахунок за надані послуги по вивезенню побутових відходів за адресою: [ADDRESS] , за період з лютого 2020 року по 25 січня 2022 року включно, виходячи з кількості зареєстрованих у квартирі осіб. 10.08.2021 року від представника відповідача до суду надійшов Відзив на позов. Заперечуючи проти задоволення позову, представник вказує про те, що Розпорядженням № 1589 від 08.12.17р., КІІ «Київкомунсервіс» визначений переможцем конкурсу та єдиним виконавцем послуг з вивезення твердих побутових відходів в м. Києві. Рішенням Київської міської ради від 17.04.2018 № 479/4543 «Про визначення послуги з вивезення побутових відходів окремою комунальною послугою, право на здійснення якої виборюється на конкурсних засадах» послугу з вивезення побутових відходів визначено окремою послугою. В газеті «Хрещатик» від 08.06.2018 р. №61 (5112) оприлюднено Оферту до Публічного Договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, а також тарифи та норми на надання послуг з вивезення побутових відходів виконавця послуг. Публічний Договір від 08.06.2018 р. про надання послуг з вивезення побутових відходів опубліковано на сайті КП «Київкомунсервіс» (https://kks.kiev.ua/#). Відповідно до 5.2.8 Договору Споживач зобов`язується письмово інформувати виконавця про зміну власника жи тла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, протягом 30 календарних днів від дня настання такої події. Відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Відповідно до п. 10 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» норми споживання комунальних послуг (далі - норми споживання) - кількісні показники споживання комунальних послуг, які використовуються для розрахунків за спожиті комунальні послуги у випадках, передбачених законодавством; Обсяг наданих послуг розраховується відповідно до норм надання послуг з вивезення побутових відходів, затверджених розпорядженням КМДЛ №2416 від 29.12.2012 року, в розрахунку на одного мешканця. У зв`язку з чисельними скаргами мешканців будинку на перенакопичення побутових відходів, а також на виконання протокольного доручення наради з питань роботи галузі в умовах набуття чинності ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та особливостей вивезення твердих побутових відходів від 06.05.2019 року № 003/28, з метою визначення фактичної кількості проживаючих у житлових приміщеннях, що використовуються під хостел, працівниками відповідача спільно з представниками ТОВ «ЕК» Комфорт-Майстер», та представником КП «Київкомунсервіс», було проведено обстеження цих приміщень та складено відповідні акти, в тому числі, в спірній квартирі [ADDRESS] . За результатами обстеження встановлено, що вищезазначена квартира розташована на 7 поверсі 24-ти поверхового будинку, в квартирі [ADDRESS] кімнати та відповідно встановлено 24 ліжко-місць. Тобто, зазначена квартира використовується як хостел, розрахований на одночасне розміщення 24 осіб, що призводить до перенакопичення побутових відходів. Тобто вказана діяльність порушує права інших споживачів, що мешкають в будинку [ADDRESS] , та оплачують послуги з вивезення побутових відходів. На підставі підтверджуючих документів, розрахунок було здійснено відповідно до фактичної кількості споживачів, та відповідно збільшено. На підставі викладеного представник КП «Київкомунсервіс» просить суд відмовити в задоволенні позову. 14.09.2021 року позивач подав до суду Відповідь на відзив, відповідно до якої зазначено, що у своєму відзиві відповідач заперечує проти змісту і вимог позовної заяви. Предметом спору є визнання протиправними дії відповідача щодо проведення нарахування за вивезення побутових відходів з лютого 2020 у розрахунку на 24 особи за адресою: [ADDRESS] та зобов`язання зробити щомісячний перерахунок. Нарахування оплати за вивезення побутових відходів здійснюється згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради про затвердження норм та тарифів на відповідні послуги, про визначення виконавця з вивезення ТПВ, Публічного Договору про вивезення побутових відходів від 08.06.2018 року. Згідно п. 3.1. Договору, обсяг надання послуг розраховується виконавцем на підставі норм, затверджених розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 04.04.2018 року №551 «Про затвердження норм надання послуг з вивезення побутових відходів у м. Києві на 2018-2022 роки». Згідно п. 1 додатку до Розпорядження від 04.04.2018 року №551 для об`єкта утворення «Житлові будинки багатоквартирні упорядковані» розрахунковою одиницею є людина. Згідно п. 1 додатку до Розпорядження від 26.12.2018 року №2351 «Про затвердження норм надання послуг з вивезення побутових відходів у місті Києві на 2013 - 2017 роки» для об`єкта утворення ТПВ «Житлові будинки багатоквартирні упорядковані» розрахунковою одиницею є мешканець. Підтвердженням умови нарахування за надані послуги із розрахунку проживаючих в житловому приміщенні осіб також слугують положення Закону та Договору, так згідно п. 11 ч. 2 ст. 7 цього Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.» Згідно до п. 5.2.8 Договору, споживач зобов`язується письмово інформувати виконавця про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача протягом 30 календарних днів. Постійно проживає у квартирі виключно позивач, факт постійного проживання позивача у квартирі відповідачем у відзиві на позовну заяву не заперечувався, жодних належних та допустимих доказів факту постійного проживання в квартирі інших осіб відповідачем не надано. Обгрунтовуючи у відзиві законність своїх дій щодо нарахування сум за надані послуги із розрахунку на 24 особи відповідач зазначає, що «На підставі підтверджуючих документів, розрахунок було здійснено відповідно до фактичної кількості споживачів, та відповідно збільшено.» За змістом відзиву стає зрозумілим, що тими самими підтверджуючими документами, якими підтверджується фактична кількість постійно проживаючих осіб як зазначає відповідач є Акт 22.01.2021 року затверджений директором TOB «ЕК «Комфорт- Майстер». Згідно Акту: «Комісією встановлено, що нежитлове / житлове / приміщення на праві приватної власності належить фізичній (юридичній) особі [PERSON] , розміщена на сьомому поверсі двадцяти чотирьох поверхового будинку, 3 кімнат (а), загальною площею 98,4 кв.м., в квартирі розміщені 24 (двадцять чотири) ліжка.» В свою чергу Акт який не містить жодної інформації щодо кількості фактично проживаючих осіб /постійно проживаючих осіб / людей, натомість зазначено про розміщення 24 ліжок, але нарахування за надані послуги все ж таки має проводитись з розрахунку на постійно проживаючих людей, мешканців а не на кількість ліжок у квартирі. Акт не міг був бути складений у квартирі позивача, оскільки власник чи уповноважений його представника не надавали згоди на обстеження власного житла та за такою згодою до власника ніхто не звертався. Тому вважаємо, що акт було складено поза межами приміщення, або навіть підготовлено заздалегідь чи навпаки заднім числом. Бо майже всі відомості набрано машинодруком та роздруковано за допомогою технічних засобів, підпис позивача чи його законного представника на Акті відсутній. Доказів направлення відповідного Акту Позивачу відсутні. Кількість ліжок в квартирі не е підтвердженням постійного проживання особи (осіб) у житловому приміщенні (квартирі). Позивач вважає, що оскільки оплата за вивезення сміття здійснюється в м. Києві із розрахунку на людину/мешканця, особу яка постійно проживає в житловому приміщенні, відповідач не мав законних підстав для складання Акту щодо кількості ліжок в приміщення та проведення нарахування за послуги з вивезення ТПВ із розрахунку кількості ліжок, а не людей / постійно проживаючих в квартирі мешканців, як це передбачено нормативними актами та Договором, відповідно такі дії відповідача є протиправними, а вимоги позивача щодо визнання таких дій протиправними та зобов`язання провести відповідачем перерахунок за надані послуги за період з лютого 2020 року по день винесення рішення у даній справі з розрахунку на постійнопроживаючу одну особу такими, що підлягають задоволенню. 16.09.2021 року представник КП «Київкомунсервіс» надав до суду Заперечення, відповідно до яких зазначено, що 22.01.2020 року комісія у складі: TOB «ЕК» Комфорт-Майстер» в особі майстра [PERSON] , фахівця КП «Київкомунсервіс» [PERSON], склали даний акт на предмет обстеження кв. [ADDRESS] . За результатами обстеження встановлено, що вищезазначена квартира розташована 7 поверсі 24-ти поверхового будинку, в квартирі 3 кімнати та відповідно встановлено, 24 ліжко-місць. Тобто, зазначена квартира використовується як хостел, розрахований на одночасне розміщення 24 осіб. Відповідач вважає, що функціонування даного «хостелу» є незаконним, оскільки цивільним законодавством України передбачено, що квартира у багатоквартирному будинку призначена для постійного проживання, у той час, як у вищезгаданій квартирі розташований «хостел», але й спричиняє велику кількість незручностей та проблем для пасинків квартир у під`їзді. Станом на 15.09.2021 року, на адресу відповідача від позивача не надходило викликів та/або повідомлень щодо необхідності прибуття представника виконавця послуги з вивезення побутових відходів для складання акту, в порядку встановленому постановою КМУ № 1145 від 27.12.2018р. «Порядок проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг». Доказів про те, що позивачем при зверненні до відповідача із заявою про проведення перерахунку надавались документи про фактичну відсутність фактичної кількості споживачів, за адресою: [ADDRESS] у спірний період часу позивачем не надано та про наявність таких доказів не зазначено. Тобто, позивачем не доведений факт дотримання встановленого Законом порядку реалізації права на не оплату вартості комунальних послуг у разі їх невикористання за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні споживача та інших осіб. Здійснення відповідачем провести перерахунок за наданні послуги по вивезенню побутових відходів за період із лютого 2020 року по день винесення рішення у даній справі не може бути підставою для проведення такого перерахунку в подальшому без відповідного документального підтвердження. У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі з підстав, викладених у Відзиві на позов. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, допитавши свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності від 26.10.2011 року та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 15.05.2021 року, квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 7,8). Згідно Довідки про реєстрацію місця проживання особи, місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). Як вбачається із рахунків-повідомлень КП «Київкомунсервіс» на оплату житлово-комунальних послуг квартири [ADDRESS] станом на 01.03.2020 року та 01.05.2021 року розрахунки проведені виходячи з кількості фактично проживаючих 24 осіб (а.с. 9,11,12). З листа КП «Київкомунсервіс» від 13.01.2021 року за № 244-5-17 вбачається, що КП «Київкомунсервіс» в складі комісії із представників ТОВ «ЕК Комфорт-Майстер» та мешканців були обстежені квартири на предмет облаштування костелів та складені відповідні акти на кількість проживаючих в них. Згідно акту від 22.01.2020 року за адресою: [ADDRESS] , об лаштований костел на 24 ліжкомісця, тому нарахування за надання послуги з вивезення побутових відходів здійснюється на 24 особи (а.с. 13). Зі змісту акту від 22.01.2020 року, складеного за участі майстра ТОВ «ЕК «Комфорт-Майстер» [PERSON], представника КП «Київкомунсервіс» [PERSON] вбачається, що «Комісією встановлено, що нежитлове / житлове / приміщення на праві приватної власності належить фізичній (юридичній) особі [PERSON] , розміщена на сьомому поверсі двадцяти чотирьох поверхового будинку, 3 кімнат (а), загальною площею 98,4 кв.м., в квартирі розміщені 24 (двадцять чотири) ліжка.» (а.с. 14). Згідно довідки від 05.08.2021 року про нарахування та сплату по особовому рахунку [PERSON] за період з 01.07.2018 року по 01.09.2021 року вбачається, що у [PERSON] існує заборгованість у розмірі 16468,63 (а.с. 45). Відповідно до ч. 1 ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує; власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Частинами 1, 2 ст. 633 ЦК України передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо); умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Про введення в дію рішення конкурсної комісії з визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів на території міста Києва" №1589 від 08.12.2017 року, КП "Київкомунсервіс" визначено виконавцем послуг з вивезення та захоронення побутових відходів. В газеті «Хрещатик» від 08.06.2018 року № 61 (5112) оприлюднено оферту до публічного договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, а також тарифи та норми на надання послуг з вивезення побутових відходів виконавця послуг. Вказаний договір опубліковано на сайті КП «Київкомунсервіс» www.kks.kiev.ua. Пунктом 1.1 Договору визначено, що виконавець надає послуги з вивезення побутових відходів (далі ТПВ, відходи) відповідно до «Правил надання послуг з вивезення побутових відходів», затверджених постановою КМУ від 10.12.2008 року №1070, рішення Київської міської ради від 14.12.2017 №697/3704 «Про деякі питання щодо поводження з побутовими відходами на території міста Києва», «Правил благоустрою території міста Києва», розроблених з урахуванням схеми санітарного очищення населеного пункту та затвердженими рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 року №1051/1051, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 5.2.8 Договору споживач зобов`язується письмово інформувати виконавця про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача протягом 30 календарних днів. Пунктом 10 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що норми споживання комунальних послуг - кількісні показники споживання комунальних послуг, які використовуються для розрахунків за спожиті комунальні послуги у випадках, передбачених законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані укласти договір про поводження з побутовими відходами з особою, визначеною у встановленому законодавством порядку. Якщо інше не визначено законом, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управитель багатоквартирного будинку або інша уповноважена особа, яка укладає колективний договір про надання комунальних послуг, згідно з правилами благоустрою території населеного пункту, розробленими з урахуванням схеми санітарного очищення населеного пункту та затвердженими органом місцевого самоврядування, має право на вибір серед визначених у встановленому законодавством порядку виконавців послуг з поводження з побутовими відходами. Згідно п. 11 ч. 2 ст. 7 цього Закону індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Як пояснив представник КП "Київкомунсеріс" та вбачається з матеріалів справи з метою визначення фактичної кількості проживаючих у житлових приміщеннях, які використовуються під хостели, працівниками комунального підприємства КП "Київкомунсервіс" спільно з представниками ТОВ "ЕК "Комфорт-Майстер" проведено обстеження цих приміщень та складено акт (а.с.14). На підставі акту від 22.01.2020 року, починаючи з лютого 2020 року розрахунок за послуги з вивезення побутових відходів за адресою: [ADDRESS] , було здійснено виходячи з кількості проживаючих - 24 осіб (а.с. 45). Звертаючись до суду з даним позовом, позивач заперечував ту обставину, що фактична кількість осіб, яка проживає в належній йому на праві власності квартирі, починаючи з лютого 2020 року збільшилась до 24 осіб. На підтвердження правомірності своїх дій щодо нарахування вартості послуг з вивезення побутових відходів, починаючи з лютого 2020 року виходячи з того, що в квартирі позивача проживає 24 осіб, КП "Київкомунсервіс" надано акт від 22.01.2020 року. Відповідно до змісту акту 22.01.2020 року, в результаті роботи комісії в складі майстра ТОВ «ЕК «Комфорт-Майстер» [PERSON] та представника КП «Київкомунсервіс» [PERSON] вбачається, що «Комісією встановлено, що нежитлове / житлове / приміщення на праві приватної власності належить фізичній (юридичній) особі [PERSON] , розміщена на сьомому поверсі двадцяти чотирьох поверхового будинку, 3 кімнат (а), загальною площею 98,4 кв.м., в квартирі розміщені 24 (двадцять чотири) ліжка.» "Мешканці будинку [ADDRESS] із скаргою звернулися до ___________, стосовно порушення санітарних норм прибудинкової території будинку [ADDRESS] громадського спокою у вечері та в нічний час у зв`язку із функціонуванням "ХОСТЕЛУ" за даною адресою, що підтвердили особи, які проживають в квартирах №_____ під час обстеження" (а.с. 14). Наданий суду акт не є належним та достатнім доказом на підтвердження обставин, що мають значення для справи, оскільки містить зазначення лише кількості ліжок, які знаходяться в квартирі позивача, без зазначення кількості осіб, які постійно в ній проживають. Допитані у судовому засіданні свідки вказали про наступне. Так, свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона проживає у квартирі [ADDRESS] . В квартирі позивача, яка знаходиться на одному поверсі з її квартирою, з 2014 року працює костел, де проживає велика кількість людей. Свідок заходила до цієї квартири та неодноразово зверталась до різних інстанцій з приводу законності розміщення хостелу. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона працює майстром у ТОВ «ЕК Комфорт Майстер» та обслуговує в тому числі будинок [ADDRESS] . 22.01.2020 року [PERSON] разом з представником КП «Київкомунсервіс» заходили до квартири [ADDRESS] , де на той час була адміністратор та мешканці хостелу, та склали актпро те, що в зазначеній квартирі розміщені 24 ліжка. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він працює головним фахівцем у КП «Київкомунсервіс». У зв`язку зі скаргами мешканців будинку [ADDRESS] , 22.01.2020 року разом з майстром ТОВ «ЕК Комфорт Майстер» заходили до квартири [ADDRESS] , з метою встановлення чи дійсно там працює хостел. Двері зазначеної квартири відчинила адміністратор хостелу. Власник квартири [PERSON] дозвіл на обстеження квартири не надавав. Актпро те, що в зазначеній квартирі розміщені 24 ліжка, був складений в приміщенні ТОВ «ЕК Комфорт Майстер». Разом з тим, обставини функціонування в квартирі позивача «хостелу» не стосується предмету доказування. Інших належних, допустимих та достатніх доказів, які б доводили поза розумним сумнівом ту обставину, що в квартирі позивача проживає саме 24 осіб, відповідачем надано не було, а суд не може ґрунтувати своє рішення на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтями 10-13 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до вимог ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1 ) письмовими, речовими і електронними доказами; 2 ) висновками експертів; 3 ) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог в частині зобов`язання КП «Київкомунсервіс» провести перерахунок за надані послуги по вивезенню побутових відходів за адресою: [ADDRESS] , за період з лютого 2020 року по 25 січня 2022 року включно, виходячи з кількості зареєстрованих у квартирі осіб, та необхідність їх задоволення. Разом з тим, доводи позивача щодо неправомірності дій КП "Київкомунсервіс" щодо складання актів є необґрунтованими, оскільки останні складались з метою визначення фактичної кількості проживаючих у житлових приміщеннях, які використовуються під хостели, що чинним законодавством України не заборонено. Доказів того, що при складенні за участю представника КП "Київкомунсервіс" актів було порушено гарантії недоторканості житла, встановлені ст. 30 Конституції України, ст. 311 ЦК України, ст. 7, 13, 233 КПК України, а проникнення до житла позивача відбулося за відсутності добровільної згоди особи, яка ним на момент складення актів володіла, суду надано не було. Позивачем також не доведено, що внаслідок участі представника КП "Київкомунсервіс" у складанні вказаних актів було здійснено непропорційне втручання у право позивача на повагу до власного житла. За таких обставин правові підстави для задоволення позову в частині визнання дій КП "Київкомунсервіс" протиправними відсутні. Відповідно до вимог ст.. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 908, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial