Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, який представник підтримав у заяві про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що 26.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис №35491 щодо стягнення із [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №592222900 від 03.08.2018 року, а також плати за вчинення нотаріальної дії разом в сумі 28375,55 грн. Крім того, 26.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис №35492 щодо стягнення із [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №630625371 від 25.11.2018 року, а також плати за вчинення нотаріальної дії разом в сумі 31616,50 грн. 10.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. відкрито виконавчі провадження №67853927 і №67854497 з примусового виконання виконавчих написів нотаріуса №35491 і №35492 від 26.10.2021 року відповідно щодо стягнення боргу із [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк». У відповідності до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14, стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів, станом на 26.10.2021 року, можливе виключно за нотаріально посвідченими угодами. Разом з тим, між сторонами не укладався будь-який правочин, що нотаріально посвідчувався, яким визначено грошове зобов`язання [PERSON] перед АТ «Альфа-Банк». Тому позивач просить визнати такими, що не підлягають виконанню, виконавчі написи №35491 і №35492, вчинені 26.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. щодо стягнення із [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитними договорами. Ухвалою суду від 24.12.2021 року відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті без виклику сторін. Представник АТ «Альфа-Банк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук В.В., повідомлені належним чином про відкриття провадження у справі, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, відзиву на позовну заяву чи будь-яких пояснень з приводу заявлених вимог не надали, що не перешкоджає розгляду справи по суті у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у Реєстрі за №35491, про стягнення із [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (код ЄДРПОУ 23494714) суми заборгованості за кредитним договором №592222900 від 03.08.2018 року в розмірі 27725,55 грн., а також 650,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису, разом в сумі 28375,55 грн. (а.с.15). Крім того, 26.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у Реєстрі за №35492, про стягнення із [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (код ЄДРПОУ 23494714) суми заборгованості за кредитним договором №630625371 від 25.11.2018 року в розмірі 30966,50 грн., а також 650,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису, разом в сумі 31616,50 грн. (а.с.14). 10.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. відкрито виконавчі провадження №67853927 і №67854497 з примусового виконання виконавчих написів нотаріуса №35491 і №35492 від 26.10.2021 року відповідно щодо стягнення боргу із [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» (а.с.7-10). Позивач вважає вищевказані виконавчі написи необґрунтованими і такими, що вчинені з порушенням встановленого законом порядку. Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, які регулюються ЦК України, ЗУ «Про нотаріат», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Пунктом 19 статті 34 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як виконавчі написи. Згідно ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року. Згідно п. 3.1 та п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, саме: п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Установлені судовим розглядом обставини справи свідчать, що оскаржувані виконавчі написи №35491 і №35492 вчинені нотаріусом 26.10.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку, в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису, «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що укладені 03.08.2018 року та 25.11.2018 року між АТ «Альфа-Банк» і [PERSON] кредитні договори №592222900 та №630625371 відповідно, які стали підставою для вчинення оскаржуваних виконавчих написів, були нотаріально посвідченими. Викладене свідчить про наявність засад для визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов їх вчинення щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірного розміру заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №172/1652/18 від 21.10.2020 року. В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису. Згідно правового висновку ВСУ, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду від 14.08.2019 року по справі №569/8884/17, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Суд звертає увагу, що з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні оскаржуваних виконавчих написів нотаріус отримав від банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредитів чи здійснення їх часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), у зв`язку з чим були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком та суми відсотків, зазначені у написах, є безспірними. Викладене свідчить, що на момент вчинення виконавчих написів №35491 та № 35492 від 26.10.2021 року були наявні обставини, які викликали обґрунтовані сумніви щодо існування безспірної заборгованості [PERSON] перед стягувачем АТ «Альфа-Банк» за кредитними договорами №592222900 від 03.08.2018 року і №630625371 від 25.11.2018 року відповідно. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих позивачем доводів у їх сукупності, оскільки відповідачем не представлено суду жодних аргументів на спростування тверджень позивача та на підтвердження існування безспірної заборгованості за кредитними договорами, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчих написів, тому суд приходить до висновку, що оскаржувані виконавчі написи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. №35491 та №35492 від 26.10.2021 року повинні бути визнані такими, що не підлягають виконанню. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2270,00 грн. в рахунок повернення судового збору (1806,00 грн. - за подання позовної заяви; 454,00 грн. - за подання заяви про забезпечення позову).

Outcome: approved