Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

Позивач, Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом, в якому просять стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором про споживчий кредит від 16.12.2020 року №72_0194 в розмірі 23139,70 грн., та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00грн., вказуючи, що відповідач добровільно не виконує договірні зобов`язання за договором про споживчий кредит від 16.12.2020 року №72_0194. 26.07.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було роз`яснено його право надіслати суду відзив на позовну заяву та усі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову, та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків ( ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що 16 грудня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №72_0194, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 20000,00 гривень, зі сплатою відсотків в розмірі 56% річних, строком на 60 місяців, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 15.12.2025 року, в обмін на зобов`язання відповідача повернути кредит у відповідності до умов договору. Відповідач, передбачені договором зобов`язання щодо своєчасності погашення кредиту і сплати нарахованих відсотків не виконує, внаслідок чого станом на 28.04.2021 року загальний розмір заборгованості відповідача перед Банком становить 23139,70грн., з яких: 19995,21грн. - загальна сума простроченого кредиту (основного боргу); 2637,13грн. - загальна сума прострочених нарахованих відсотків; 75,05грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 15,05грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам; 351, 17 грн. загальна сума інфляційних втрат від прострочення сум заборгованості по основному боргу; 66,09 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам, що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору №72_0194 від 16.12.2020 року, станом на 28.04.2021 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Пункт 3.3.3 Договору про споживчий кредит передбачено, що позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 334,00грн. та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно, до 7 числа місяця наступного за звітним, починаючи з січня 2021 року. Пункт 4.2.2 Договору про споживчий кредит встановлено право банку при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами, більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. Пункт 8.3 Договору про споживчий кредит передбачено, що за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та /або сплаті процентів за користування кредитом, комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу. Таким чином, зі змісту наведених правових норм та матеріалів справи вбачається порушення прав позивача внаслідок невиконання договірних зобов`язань відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, враховуючи, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази щодо невиконання зобов`язань відповідачем, тому, суд вважає, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити, зокрема, стягнути з відповідача [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором про споживчий кредит від 16.12.2020 року №72_0194 в розмірі 23139,70 грн. Понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2270грн. 00коп. також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved