Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивачки Представник позивачки адвокат Шабатін Д.Є. у листопаді 2021 року звернувся до суду з указаним позовом в інтересах [PERSON] , який мотивує тим, що сторони проживали у шлюбі, який було зареєстровано 15.09.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції в Сумській області. Позивачка та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя [PERSON] та [PERSON] не склалося, тому фактичні шлюбні відносини припинилися у серпні 2021 року і з того часу позивачка мешкає окремо від відповідача у орендованій квартирі разом з дітьми, де вони мають все необхідне для задоволення власних потреб. У зв`язку з тим, що діти ростуть, розвиваються, відвідують дитячий садочок та школу, у позивачки є необхідність у прийняття рішень щодо їх виховання, зокрема, щодо вакцинації, відвідування школи та секцій, постановки та зняття з реєстрації місця проживання дітей та інші побутові питання, які супроводжуються поданням заяв від батьків. Ввідповідач більшу частину свого часу перебуває за межами України, де він працює то оперативно подавати заяви і він не взмозі, що перешкоджає в першу чергу розвитку та вихованню спільних дітей сторін. За час окремого проживання батьків разом у дітей сформувалося звичайне й комфортне оточуюче середовище з матір`ю. [PERSON] , постійно піклується про своїх синів, забезпечує їх одягом, харчуванням, засобами для розвитку, діти перебувають на повному утриманні та вихованні матері. Посилаючись на указані обставини, представник позивачки адвокат Шабатін Д.Є. просить судвизначити місце проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з їхньою матір`ю [PERSON] , [INFO] . Стислий виклад заперечень відповідача Відповідач не заперечив проти проживання його дітей з позивачкою, про що надав відповідну заяву, просив суд справу розглянути без його участі. Стислий виклад позиції третіх осіб Виконавчий комітет Тростянецької міської ради як орган опіки і піклування та Відділ «Служба у справах дітей» Тростянецької міської ради письмових пояснень не надали. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою суду від 06.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, орган опіки та піклування - виконавчий комітет Тростянецької міської ради Сумської області. Ухвалою суду від 10.01.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. До суду 02.02.2022 надано висновок про доцільність визначення місця проживання дітей сторін з позивачкою Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що сторони 15.09.2012 року зареєстровали шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №135 (а.с.6). У шлюбі [PERSON] та [PERSON] народились сини - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 4, 5). Позивачка разом з відповідачем та дітьми зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , проте фактично на цей час [PERSON] разом з дітьми проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.7-9, 11). Відповідно до Акту обстеження умов проживання [PERSON] від 24.12.2021 за адресою: [ADDRESS] у квартирі є три кімнати, кухня коридор, туалет та ванна кімната, опалення газове, чисто, охайно. У дітей є окрема кімната, яка обладнана всіма необхідними меблями: ліжко, стіл для навчання, іграшки, канцелярія. Діти продуктами харчування забезпечені в повному обсязі, отримують повноцінне харчування, мають одяг, взуття, яке відповідає вікомим особливостям дітей (а.с.33). Відповідно до висновку про визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , наданого суду Відділом «Служба у справах дітей» Тростянецької міської ради, за результатами комісійного обстеження встановлено, що позивачкою створені належні умови для повноцінного розвитку, утримання та виховання малолітніх дітей. Відповідач спеціалістам служби у справах дітей повідомив, що перебуває на роботі за кордоном і не заперечує проти визначення місця проживання дітей з матір`ю. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права При вирішенні спору суд керується положеннями Конституції України, Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», а також іншими нормативно-правовими актами. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Стаття 9 Конвенції про права дитини зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. При розгляді справ щодо визначення місця проживання дитини, насамперед, суди мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частиною першою статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо. Відповідно до статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Установлені судом обставини, які також визнані відповідачем, засвідчують, що мати [PERSON] належно опікується про дітей, забезпечує все необхідне для повного і гармонійного їх розвитку. У контексті першочергового врахування інтересів дітей, які переважають над інтересами батьків, урахувавши висновок про визначення місця проживання дітей від 02.02.2022, з огляду на не установлення судом обставин, які б свідчили, що проживання дітей з матір`ю може їм зашкодити, що не заперечується відповідачем, суд дійшов висновку, що місцем проживання дитини сторін у цій справі слід визначити разом з позивачкою. Підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України судом не установлено. За таких обставин, вимоги представника позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Позивачем при зверненні з цим позовом до суду сплачено судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. Відповідно до статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, з останнього на користь позивачки слід стягнути 50% суми судового збору, яка підлягає відшкодуванню позивачу у розмірі 454 грн., решту суми слід компенсувати [PERSON] з держаного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved