Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

TOB«ВЕНДОР-ФІНАНС» звернулося до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» є офіційно зареєстрованою фінансовою установою (фінансовою компанією), яка здійснює діяльність з надання коштів у позику, в тому числі, і на умовах фінансового кредиту. Між ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС»(далі Товариство) та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №ВН03-00078 від 17 січня 2020 року. Згідно з договором позичальник зобов`язувався: повернути наданий йому кредит у розмірі 11032,83 грн, здійснювати погашення кредиту та процентів єдиним платежем в розмірі 551,64 грн, відповідно до графіку внесків за кредитним договором, в тому числі, сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 9,1 % за кожні 14 днів. Кінцевим терміном повернення кредитних коштів є 23 жовтня 2020 року. Одержання коштів позичальником також підтверджується видатковим касовим ордером від 17.01.2020. Позичальником не виконано умови договору, не сплачувались проценти та не погашався кредит. Востаннє погашення тіла кредиту здійснювалось ще в листопаді 2020 року. Оскільки кредит майже не погашався, сума неповерненого тіла кредиту складає 4557,39 грн. Відповідач грубо порушив графік погашення кредиту, який передбачав поступове зменшення заборгованості за тілом кредиту та відповідне зменшення сум нарахованих на залишок кредиту процентів. Згідно з умовами договору, а також положень правил надання коштів у позику, в тому числі, і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» від 31 січня 2018 року, проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту позичальнику (не включаючи цей день), до дати повного погашання (включаючи цей день). Відповідно, розмір нарахованих процентів відрізняється від прогнозованого їх розміру, який зазначено в графіку на момент укладення договору. Заборгованість по процентах, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, станом на 01.02.2021 складає 4001,34 грн. Всього заборгованість позичальника станом на 01.02.2021 складає 8558,73 грн. Товариство неодноразово попереджало відповідача про необхідність погашення кредиту, зокрема востаннє ними було направлено відповідний лист-претензію від 18.01.2021 з вимогою невідкладно достроково погасити заборгованість за кредитом та відсотках, однак позитивного результату не отримано. Одночасно боржника попереджено про початок дій по примусовому стягненню заборгованості. Тому ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» було вимушено звернутись з даним позовом до суду та просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № ВН03-00078 від 17 січня 2020 року в розмірі 8558,73 грн, а також стягнути судові витрати. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 16.02.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. 09.06.2021 на адресу Вінницького районного суду Вінницької області від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що дійсно 17.01.2020 між ним та ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» був укладений договір про надання фінансового кредиту № ВН03-00078 на суму 5000 грн. Відповідно до графіку внесків за кредитним договором відповідач мав здійснювати погашення кредиту та процентів єдиним платежем в розмірі 551,64 грн, які він сплачував щомісяця з січня 2020 року до березня 2020 року, до тих пір поки не почався карантин, запроваджений урядом України, внаслідок розповсюдження вірусної хвороби COVID-19. 3 того часу відповідач втратив роботу. Також позивачем до позовної заяви додано розрахунок заборгованості станом на 01.02.2021, відповідно до якого відповідачем було сплачено коштів в рахунок погашення заборгованості в розмірі 5316,39 грн, однак згідно з наявними у відповідача квитанціями, виданих позивачем, сума, яка була внесена в рахунок погашення заборгованості, становить 5759 грн, тому вказані обставини підлягають додатковому встановленню та дослідженню. Крім цього, при розрахунку заборгованості позивачем були проігноровані закони Верховної Ради України, відповідно до яких під час карантину внесені суми на погашення заборгованості повинні зараховуватись на тіло кредиту, при цьому позивачем були зараховані сплачені кошти в рахунок погашення відсотків за користування кредитними коштами. Тому наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум, та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача, тому просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю позивачем суми заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, а також просить поновити строк для подачі відзиву на позовну заяву, у зв`язку з перебуванням відповідача на обстеженні у лікарні, а також отримання послуг з безоплатної правової допомоги. Враховуючи ту обставину, що у зв`язку з відсутністю поштових марок судом копію позовної заяви та ухвалу про відкриття провадження відповідачу [PERSON] не було надіслано, а відповідач ознайомився з матеріалами справи лише 27.05.2021, судом було прийнято відзив на позовну заяву відповідача у зв`язку з поважними причинами пропуску строку для подання відзиву. 24.06.2021 на адресу Вінницького районного суду Вінницької області від представника позивача Сауляка Є.В. надійшла відповідь на відзив, зі змісту якої вбачається, що в додатках до повної заяви (додаток 3) міститься копія видаткового касового ордеру від 17 січня 2020 року, який і є первинним бухгалтерським документом, який підтверджує видачу кредитних коштів. Крім того, позивачем не заперечується факт укладання кредитного договору № ВН03-00078 від 17 січня 2020 року, контррозрахунок заборгованості відповідачем не наданий. Позивачем на підтвердження позовних вимог надано всі докази, що підтверджують розмір заборгованості, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім цього, просить долучити до матеріалів справи виписку по погашеннях за договором № ВНОЗ-00078 від 17 січня 2020 року за період з 17.01.2020 до 18.06.2021, як на підтвердження часткового погашення заборгованості відповідачем. В судовому засіданні 09.11.2021 представник позивача за довіреністю Сауляк Є.В. позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що 17.01.2020 між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір на суму 5000 грн зі сплатою щотижневого платежу в розмірі 551 грн 63 коп. (на двадцять платежів). В матеріалах справи міститься копія видаткового ордеру, який підтверджує надання кредитних коштів відповідачу. Відповідач [PERSON] до березня 2020 року здійснював погашення за кредитним договором, в подальшому з березня до серпня 2020 року не здійснював платежі, а з часом знову почав здійснювати погашення. На погашення відсотків було зараховано більше 5000 грн, а на тіло біля 400 грн, оскільки з серпня 2020 року мала місце прострочка, тому кошти йшли на погашення заборгованості. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 09.11.2021 позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що у 2020 році він знайшов пропозицію фінансової установи про надання кредитних коштів. Оскільки у нього була стабільна робота та заробіток, йому було видано кредит та роз`яснено, що чим швидше він буде його сплачувати, тим менше відсотків за користування кредитом буде нараховано, однак виявилось, що це не так. До впровадження карантину він вчасно здійснював платежі за кредитом, однак після настання карантину він не міг сплачувати кредит, оскільки втратив роботу. 18.11.2021 на адресу Вінницького районного суду Вінницької області від представника позивача за довіреністю Сауляка Є.В. надійшли додаткові пояснення. З вказаних пояснень вбачається, що з метою повного та всебічного розгляду справи представник позивача надав письмові пояснення щодо порядку оформлення документів на отримання фінансового кредиту, та отримання кредитних коштів. Клієнт звертається на відділення ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» для отримання фінансового кредиту в розмірі від 2000 грн до 50000 грн. Для оформлення заявки на кредит необхідно: заповнити власноруч бланк «Заяви позичальника на отримання фінансового кредиту»; надати документи, а саме: паспорт громадянина України та ІПН (пенсійне посвідчення, за наявності); адміністратор-касир дані, які вказані клієнтом у «Заяві позичальника на отримання фінансового кредиту» вносить у програму ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» для розгляду кредитним відділом; кредитний відділ надає рішення по «Заяві позичальника на отримання фінансового кредиту», яке адміністратор-касир, у телефонному режимі, повідомляє позичальника; якщо рішення позитивне, позичальника запрошують на відділення, для отримання фінансового кредиту. При отриманні фінансового кредиту: робиться ксерокопія документів позичальника (паспорт та ІПН), які клієнт завіряє, власноруч; надається Анкета позичальника, яку клієнт підписує; надається «Паспорт споживчого кредиту» у двох екземплярах, з якими клієнт ознайомлюється та підписує власноруч; надається «Договір про надання фінансового кредиту у двох екземплярах, з яким клієнт ознайомлюється та підписує власноруч; надається «Додаток 1 до Договору про надання фінансового кредиту» (графік погашення) в двох екземплярах, з яким клієнт ознайомлюється та підписує власноруч; надається «Видатковий касовий ордер» на суму, яка вказана у вище перерахованих документах, в якому позичальник прописує, власноруч, суму отримання, прописує дату, ставить підпис та отримує кошти готівкою. Позичальнику надається пакет документів, а саме: паспорт споживчого кредиту, Договір про надання фінансового кредиту, Додаток 1 до Договору про надання фінансового кредиту (графік погашення). При заповненні документів на отримання фінансового кредиту позичальником [PERSON] та ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» було дотримано вищезазначеного порядку видачі кредиту, що підтверджується підписами сторін в кредитних документах. Отримання позичальником кредитних коштів в розмірі 5000,00 грн підтверджується видатковим касовим ордером від 17.01.2020. Щодо порядку погашення заборгованості зазначив, що відповідно до п. 2.4. договору про надання фінансового кредиту № ВН03-00078 від 17.01.2020, повернення отриманих кредитних коштів та нарахованих процентів, здійснюється позичальником у строки, визначені графіком внесків за договором, шляхом внесення належних грошових платежів безпосередньо в касу кредитора або шляхом перерахування таких грошових коштів на поточний рахунок кредитора через будь-яку банківську установу України, відповідно до реквізитів, зазначених в цьому договорі. Рахунок кредитора для погашення заборгованості за кредитом зазначений в розділі реквізити кредитора в договорі про надання фінансового кредиту № ВН03- 00078 від 17.01.2020. Відповідачем визнається той факт, що ним здійснювались погашення заборгованості шляхом внесення коштів в касу кредитора, про що свідчать наявні у відповідача квитанції. Однак твердження відповідача щодо неможливості оплати заборгованості за кредитом у зв`язку з запровадженням карантину та відсутності транспортного сполучення не заслуговують уваги, оскільки він не був позбавлений можливості сплачувати заборгованість шляхом перерахування коштів на рахунок кредитора. Тому вважає позовні вимоги доведеними, та такими, що підлягають задоволенню. 18.01.2022 відповідач [PERSON] через канцелярію суду подав заперечення на додаткові пояснення позивача, в яких зазначив, що вимоги позивача є недоведеними та такими, що не підлягають до задоволення. В судове засідання 26.01.2022 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце судового розгляду повідомлялись судом в установленому законом порядку. Представник позивача за довіреністю Сауляк Є.В. попередньо через канцелярію суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] також попередньо через канцелярію суду подав письмову заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, надані в попередніх засіданнях пояснення та заперечення підтримує в повному обсязі, тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС». Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 26.01.2022 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши позицію учасників справи, викладені у поданих до суду письмових заявах, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що на підставі заяви та анкети на отримання фінансового кредиту між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕНДОР-ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № ВН03-00078 від 17 січня 2020 року. Згідно з договором позичальник зобов`язувався: повернути наданий йому кредит у розмірі 11032,83 грн, здійснювати погашення кредиту та процентів єдиним платежем в розмірі 551,64 грн, відповідно до графіку внесків за кредитним договором, в тому числі, сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 9,1 % за кожні 14 днів. Кінцевим терміном повернення кредитних коштів є 23 / жовтня 2020 року (а.с. 5, 6, 10,11). Одержаній коштів позичальником підтверджується видатковим касовим ордером від 17.01.2020 (а.с. 7). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою нa подію; яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Судом установлено, що відповідачем умови кредитного договору належним чином не виконуються, кредитні кошти [PERSON] повертав лише частково, що підтверджується випискою по погашенням за період з 17.01.2020 до 18.06.2021, в зв`язку з чим допустив заборгованість. Станом нa 01.02.2021 заборгованість позичальника складає 8558,73 грн, а саме: 4557,39 грн - сума кредиту, 4001,34 грн - проценти за період з 17.01.2020 до 01.02.2021, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 15). ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» неодноразово попереджало відповідача [PERSON] про необхідність погашення кредиту, зокрема останнє відповідне повідомлення-претензія з вимогою невідкладно достроково погасити заборгованість по кредиту та відсотках була направлена відповідачу 18.01.2020, однак позитивного результату не отримано. Одночасно боржника [PERSON] попереджено про початок дій по примусовому стягненню заборгованості (а.с. 13). За змістом статті 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій/сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Судом установлено, що ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» виконало умови договору про надання фінансового кредиту від 17 січня 2020 року, укладеного між ним та відповідачем по справі [PERSON] , надавши останньому кредитні кошти, а відповідач їх отримав та використовував для власних потреб. У подальшому відповідач порушив умови укладеного договору, оскільки належним чином не виконував умови даного договору, в порядку та в строки, передбачені договором, грошові кошти за кредитом не повернув, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем в розмірі 8558,73 грн. Дана сума заборгованості визначена на підставі наданих позивачем доказів, які відповідачем не спростовано. Зокрема посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що він не має змоги виплачувати кредит через відсутність працевлаштування та карантин, а також те, що позивачем не доведено суми заборгованості, не спростовують заявлені позовні вимоги та не можуть бути підставою для невиконання умов договору, на які погодився відповідач, звернувшись до ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» з метою отримання фінансових послуг та уклавши договір на відповідних умовах, з якими був ознайомлений, більше того, вищевказані посилання позивача не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, які б могли спростувати заявлені вимоги. Крім цього, відповідач у відзиві посилався на те, що в період дії карантину позивачем неправомірно зараховувались внесені ним суми на погашення відсотків, хоча дані кошти мали б зараховувати на погашення тіла кредиту. Відповідно до п. 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Відтак, чинним законодавством не передбачено обов`язку банку в період дії карантину звільняти боржників від обов`язку сплачувати відсотки, тому суд не приймає до уваги дане твердження відповідача. За положеннями статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Оскільки відповідач не дотримувався умов укладеного договору, кошти не повернув, право позивача невиконанням зобов`язання порушено, тому воно підлягає судовому захисту. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, підставний та такий, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у рахунок сплаченого ним судового збору за подачу даного позову до суду.

Outcome: approved