Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з вищевказаним позовом. Посилається на те, що у відповідності до кредитного договору № б/н від 25.03.2014, який складається із заяви позичальниці, умов надання банківських послуг і правил користування платіжною карткою, відповідачці [PERSON] надано кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 27932.42 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позовної заяви. Отримавши гроші [PERSON] взяті на себе обов`язки по кредитному договору у повній мірі не виконала, не забезпечила повернення одержаного кредиту та не сплатила відсотки. Станом на 18.10.2021 за нею рахується заборгованість у сумі 36402.80 грн, яка складається із заборгованості по простроченому тілу кредиту у сумі 34692.13 грн та заборгованості по простроченим відсоткам за користування кредитом у сумі 1710.67 гривень. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Просить позовні вимоги задовольнити, розглядати справу в його відсутності та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явилася і не повідомила суду причини неявки про дату, час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 25.03.2014 між банком та [PERSON] укладено кредитний договір, який складається із заяви позичальниці, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою, строком дії на 240 місяців, на підставі якого відповідачка отримала кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 31 грудня 2019 року розмір кредитного ліміту збільшився до 27932.42 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позовної заяви. Взяті на себе зобов`язання погашати кредит та сплачувати нараховані відсотки передбачені договором відповідачка не виконала. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 18.10.2021 за нею рахується заборгованість у сумі 36402.80 грн, яка складається із заборгованості по простроченому тілу кредиту у сумі 34692.13 грн та заборгованості по простроченим відсоткам у сумі 1710.67 гривень. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до вимог стст. 525, 526 ч. 1, 530 ч. 1 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За правилами ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно до вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 612 ч. 2 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин суд вважає, що з відповідачки [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» слід стягнути 36402.80 гривень. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з неї також слід стягнути на користь банку судовий збір у сумі 2270 гривень. Тому

Outcome: approved