overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 3000,00 грн., щомісячно, починаючи з дати подачі позову до повноліття дитини. При цьому посилається на те, що дитина проживає з нею, а відповідач матеріальної не проявляє до дитини жодного батьківського інтересу та турботи. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 04.01.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін. Відповідач надав відзив на позов, в якому частково визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів у розмірі 1050 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю. Угоду про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач матеріальну допомогу у розмірі необхідному та достатньому для забезпечення гармонійного розвитку дитини постійно не надає. При цьому, відповідач не працює, зареєстрований транспортних засобів та нерухомого майна на праві власності, не має. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилання позивача в обґрунтування позову на те, що відповідач отримує дохід, має нерухоме майно, фактично користується своїм транспортним засобом, а тому може сплачувати аліменти в розмірі 3000,00 грн., нічим не підтверджені, а тому відсутні підстави для стягнення з нього аліментів в зазначеному розмірі. Враховуючи вищенаведене, матеріальний стан відповідача, рівний обов`язок матері і батька на утримання малолітньої дитини, суд вважає за можливе задовольнити позов частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на місяць, а також вирішує питання судових витрат.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Відповідно до ч.6 ст. 259 ЦПК України в даному судовому засіданні проголошується вступна та резолютивна частина рішення, а складання рішення в повному обсязі відкладається на 10 днів. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Зважаючи на складність у виготовленні повного рішення суду, пов`язану з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, відповідно до вимог ч.6 ст.259 ЦПК України суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Складання повного рішення відкласти на десять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.01.2022 року частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та коштів на особисте утримання. Суд ухвалив: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. 31 січня 2022 року [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 357/11902/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та коштів на особисте утримання. Заява мотивована тим, ухвалюючи рішення по даній справі, суд не вирішив питання стосовно всіх заявлених вимог, з приводу яких позивачка подавала докази і давала пояснення, а саме, судом не розглянуто вимогу про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною трьох річного віку. В судове засідання сторони не з`явились, причини неявки суду не повідомили, однак їх неявка не є перешкодою для розгляду питання про ухвалення додаткового рішення по справі, згідно ст. 270 ч.4 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, виходячи з наступного. За змістом ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Вирішуючи питання про ухвалення додаткового рішення, суд бере до уваги, що у мотивувальній частині суд встановив відповідні факти та дійшов до висновку про можливість часткового задоволення позову, зокрема, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем обставин, що відповідач має фінансову можливість для надання матеріальної допомоги позивачу, а отже відсутня обов`язкова умова, передбачена ч. 4 ст. 84 СК України, для стягнення з [PERSON] аліментів на утримання позивача [PERSON] у зв`язку з тим, що з нею проживає дитина, яка не досягла трьох років, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити у повному обсязі, однак в резолютивні частині рішення судом не було зазначено про відмову в задоволенні цієї частини позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. З огляду на те, що резолютивна частина рішення потребує уточнення, суд дійшов висновку про її доповнення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що шлюб між ним та відповідачем було зареєстровано 21.07.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 143, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Сторони від шлюбу мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Позивач просить шлюб розірвати з причин відсутності порозуміння у сім`ї, довіри, різних поглядів на життя, у зв`язку із чим між подружжям виникло повне непорозуміння один одного. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності та зазначила що не заперечує щодо задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу між нею та позивачем. Вивчивши письмові докази, суд вважає вимоги позивача щодо розірвання шлюбу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст. 12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним iз подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21.07.2007 року, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 143, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Сторони від шлюбу мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, подальше подружнє життя та збереження сім`ї є неможливим, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, сім`я розпалась з причини постійних сварок, різних поглядів на життя, відсутністю порозуміння між подружжям. Враховуючи викладене, та ті обставини, що позивач продовжує наполягати на розірванні шлюбу, а відповідач визнає позовні вимоги та просить шлюб розірвати, суд враховуючи стійке волевиявлення сторін направлене на розірвання шлюбу та обставини справи, вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати та ухвалити рішення у судовому засіданні. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у сумі 992,40 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

04.08.2021 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність взаємних любові, поваги, розуміння, підтримки, допомоги, спільних життєвих інтересів, протягом тривалого часу з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, малолітня дитина проживатиме із позивачкою, майнового спору немає. Позивачка в судове засідання не з`явилася, письмово просила розглянути справу у її відсутність, позов задовільнити, після розірвання шлюбу обрала прізвище « [PERSON] » . Відповідач в судове засідання не з`явився, письмово просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. З урахуванням позицій учасників справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких міркувань. Доведено, що визначені ст.ст. 51, 55 СК України взаємні любов, повага, розуміння, підтримка, допомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають вони разом протягом тривалого часу, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Спірні правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні передбачені ст.ст. 51,55 СК України взаємні любов, повага, розуміння, підтримка, допомога, спільні життєві інтереси, вони не підтримують подружніх стосунків протягом тривалого часу, суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін. З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача 908,00грн. судових витрат пов`язаних із сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06.06.2015 зареєструвала з відповідачем шлюб, однак сім`я розпалась і зберегти її неможливо. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 26.10.2021 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами. Позивач, належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавала. Надіслала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, не заперечувала проти розгляду справи у її відсутність. Відповідач, належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавав, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України вказане дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 06.06.2015 сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Могилів-Подільському району реєстраційної служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 42, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Від цього шлюбу у сторін є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). Як вказує в позові позивач, подружнє життя між сторонами не склалося у зв`язку з тим, що у них різні характери, погляди на життя та на вирішення сімейних проблем. Вказані обставини призвели до того, що між сторонами почали виникати сварки та непорозуміння, а тому сторони припинили фактичні шлюбні відносини та ведуть роздільне господарство. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та їх дитини, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовну заяву тим, що 28.09.2019 року сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіально управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис за № 2622. Від шлюбу дітей немає. Спільне життя у сторін не склалось, через втрату любові та поваги. Подружні відносини припинені. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про визнання позову, просив суд розгляд справи провести у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення зі слідуючих підстав. Матеріалами справи встановлено, що 28.09.2019 року сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіально управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис за № 2622 (а.с.2). Від шлюбу дітей немає. Спільне життя у сторін не склалось, через втрату любові та поваги. Подружні відносини припинені. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 110, 112 СК України. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

[PERSON] 21 січня 2022 року звернулась до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, посилаючись на те, що сторони не підтримують шлюбні відносини, у зв"язку з чим подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. 27 січня 2022 року судом відкрито провадженні у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та (або) відзив на позовну заяву, до якого додаються докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Позивач копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав 27 січня 2022 року, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та виклику сторін та підтримання заявлених вимог. Відповідачка копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами отримала 27 січня 2022 року, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності і без виклику сторін та згоду з позовом. За таких обставин суд на підставі ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку письмового провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що сторони уклали шлюб 04 грудня 2009 року (а.с.6) та разом не проживають (а.с.9). Статтями 51 Конституції України та 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Тому, зважаючи на взаємні відносини подружжя, та що в подальшому сторони не мають наміру зберегти подружні відносини, тобто подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд вважає, що вказані обставини відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, пов`язаної з потребою в наведенні додаткових доказів та їх оцінкою, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

17 січня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 24 листопада 2012 року. Від подружнього життя мають доньку, 2015 року народження. На даний час сім`я фактично розпалася, бо вони мають різні погляди на життя. Спільне життя та збереження шлюбу не можливе, тому вона просить суд шлюб розірвати та залишити їй прізвище [PERSON] . Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить шлюб розірвати та залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 24 листопада 2012 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області, про що складено відповідний актовий запис №02, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 8). [PERSON] та [PERSON] мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а. с. 9). Як вбачається із заяви позивачки, основою розпаду сім`ї послугувало наявність різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння та фактичне непроживання з відповідачем з вересня 2021 року. Відповідач своєї позиції з приводу причин розпаду сім`ї суду не висловив. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачці необхідно залишити прізвище [PERSON] , оскільки вона про це просила. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути сплачений нею при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 496,20 грн. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачці необхідно повернути з державного бюджету 496,20 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved