Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ « Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про скасування заборгованості та стягнення моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 13 лютого ТОВ «Лубнигаз Трейдинг» відмовилися від обслуговування абонентів, тому позивачка отримувала газ від ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». З першого травня позивач стала абонентом ТОВ «Лубнигаз-Трейдинг». 28 жовтня 2021 року вона отримала вимогу від постачальника останньої надії - ГК «Нафтогаз України» про вимогу сплатити заборгованість за послугу постачання газу, але такої заборгованості вона не має. Неодноразово зверталася до відповідача з проханням перерахунку та звірки, але питання списання необґрунтованого боргу не вирішено. Через незаконні дії відповідача позивачу завдана моральна шкода, яку він оцінює в розмірі 5000 грн, та яка полягає в неперерахунку та звірки боргу. Прохаєскасувати необгрунтовану заборгованість в розмірі 4206,16 та стягнути з ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» - моральну шкоду, у розмірі 5000 грн. 23.11.2021р. відповідачем направлено відзив на позов, який мотивовано тим, щопозивач у позові зазначає, що відповідач не зарахував сплачені ним кошти в рахунок оплати за природний газ та не реагував на телефонні дзвінки позивача. Однак, дії відповідача не є протиправними, а в подіях, що сталися, немає вини відповідача. Так, позивачем надано до суду квитанції про оплату на загальну суму 4206,16 грн. Позивачу присвоєно ЕІС-код - [NUMBER], особовий рахунок - [NUMBER] . Однак, квитанції, що надані позивачем до суду, містять інформацію про оплату за ОР [NUMBER], оскільки саме ОР [NUMBER] вказаний в усіх квитанціях. Відповідачу не відома причина перерахування позивачем за іншим ОР, оскільки позивач не надав до суду рахунки на оплату, а також відповідачу нічого не відомо про можливі домовленості про можливе існування домовленостей між позивачем та споживачем з ОР [NUMBER]. Відповідач, як отримувач коштів, не може змінити призначення платежу, і тому кошти, сплачені за квитанціями, наданими позивачем, зараховані на ОР [NUMBER] відповідно до призначення платежу. За таких умов у відповідача, за відсутності волевиявлення позивача, немає правових підстав для зарахування коштів, сплачених позивачкою, на інший ОР. В позовній заяві позивач зазначає, що він неодноразово звертався до відповідача за перерахунком та звіркою, однак такі твердження про неодноразові звернення не підтверджені доказами та взагалі не відповідають дійсності. За даними відповідача, єдине звернення з цього питання, було зроблене по телефону 08.11.2021. Особа, що дзвонила, представилася сусідкою [PERSON] , та сказала, що оплачувала рахунки саме вона. Вона повідомила номер [NUMBER] та заявила, що вартість газу оплачена. Оператор в ході розмови попросила перевірити, кому була здійснена оплата та за яким ОР, і якщо все в порядку, то надіслати фото чеків на електронну адресу відповідача. Не зважаючи на детальні пояснення оператора, «сусідка [PERSON] » сказала, що краще вона звернеться до юриста. Запис телефонної розмови розміщений за посиланням [INFO]. Позивач ніколи не звертався до відповідача із вимогою про зарахування сплачених ним коштів на ОР [NUMBER]. Навпаки, після отримання позову працівники відповідача зателефонували позивачу та запитали, чи не бажає вона зарахувати сплачені кошти на ОР [NUMBER], та отримали відповідь, що справою займаються діти і вона нічого робити не буде. Зазвичай для переведення коштів на інший ОР потрібна письмова заява, але в даному випадку, для вирішення спірної ситуації позивачу достатньо заявити про своє бажання на переведення сплачених коштів за ОР [NUMBER] до ОР [NUMBER], і з урахуванням похилого віку позивача йому зателефонують та зафіксують по телефону таке волевиявлення. У позовній заяві позивач просить стягнути моральну шкоду, однак жодним чином не зазначив в чому саме полягають його душевні страждання, завдані протиправною поведінкою відповідача, також позивачем не доведено вини відповідача, протиправність його дій і їх причинно наслідковий зв`язок. Відповідач діяв, виключно в рамках чинного законодавства, нараховував вартість спожитого природного газу на підставі даних Оператора ГРМ та зараховував кошти відповідно до підстав платежу. Тому прохають у задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні представники позивача пояснили, що питання з приводу заборгованості вирішилося в позасудовому порядку, однак прохають стягнути моральну шкоду з відповідача за спричинену заборгованість з їх вини. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що питання з приводу заборгованості виникло з технічних причин та вирішилося в позасудовому порядку, тому підстав для стягнення моральної шкоди немає. В позові прохає відмовити повністю. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив обставини справи та дійшов до таких висновків. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що з 13 лютого по 01 травня 2021р. позивачка була абонентом та отримувала газ від ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». З першого травня [PERSON] стала абонентом ТОВ «Лубнигаз-Трейдинг». 28 жовтня 2021 року позивачка отримала квитанцію від ТОВ ГК «Нафтогаз України» про вимогу сплатити заборгованість за використаний природний газ в розмірі 4206,16грн. Однак позивачка стверджує, що заборгованості вона не має, оскільки сплачувала вартість використаного природного газу вчасно, та надала відповідні квитанції. Як пояснив представник відповідача, позивачці [PERSON] присвоєно ЕІС-код - [NUMBER], особовий рахунок [NUMBER] , однак, квитанції, що надані позивачем до суду, містять інформацію про оплату за ОР [NUMBER], оскільки саме ОР [NUMBER] вказаний в усіх квитанціях . Тобто позивачем здійснено оплату не на свій особовий рахунок. Про перерахунок коштів з ОР [NUMBER], на який позивачкою було сплачено кошти, на її ОР [NUMBER], потрібне волевиявлення позивачки. Наведені обставини не заперечуються представниками позивача, оскільки вони підтвердили, що оплата дійсно проводилася за квитанціями, виписаними на ОР [NUMBER]. Таким чином судом не виявлено порушень норм чинного законодавства з боку відповідача, які знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з тим, що сплачені позивачем кошти оплачувалися на свій рахунок. Встановлено, що помилка виникла з технічних причин та на даний час питання заборгованості [PERSON] вирішено в позасудовому порядку. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимог про скасування необґрунтованої заборгованості та похідної вимоги про стягнення моральної шкоди.

Outcome: dismissed