Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

В обґрунтування заявленого позову представник позивача [PERSON] вказав, що житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , належав на праві власності [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадщину у виді житлового будинку, яка відкрилась після її смерті прийняли її чоловік [PERSON] , відповідач в справі, і донька [PERSON] , якає позивачем в даній справі, які подали приватному нотаріусу Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гонтаренко С.Л. заяви про прийняття спадщини. Проте позивач переконана, що відповідач [PERSON] має бути усунутий від права на спадкування через те, що вчинив протиправні дії по відношенню до спадкодавця [PERSON] , яка перебувала у безпорадному стані, та ухилявся від надання їй допомоги. Безпорадний стан у [PERSON] обумовлений тим, що вона в жовтні 2018 року перенесла операцію з ампутації лівої нижньої кінцівці на рівні 3-го лівого стегна, а також страждала на цукровий діабет та інші вікові хвороби. Через це [PERSON] не могла самостійно пересуватися та потребувала постійної допомоги. 30 вересня 2019 року відповідач [PERSON] завдав побоїв своїй дружині [PERSON] , в зв`язку з чим до поліції 30 вересня 2019 року була подана заява про вчинення кримінального правопорушення. Натомість відповідач [PERSON] пішов з сім`ї та залишив свою дружину [PERSON] , через що позивач [PERSON] взяла на себе усі обов`язки по догляду за хворою матір`ю. До часу смерті матері позивач доглядала її, забезпечувала ліками і харчуванням. Натомість відповідач [PERSON] , розуміючи що його дружина залишалась у безпорадному стані, ухилявся від надання їй допомоги, хоча мав таку можливість. Ухвалою від 14 травня 2021 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд у підготовчому засіданні. Відповідачем [PERSON] подано відзив від 24 червня 2021 року, в якому він просив відмовити в задоволенні позову з наступних підстав. З 2012 року і до часу смерті його дружина [PERSON] тяжко хворіла, у неї почали відбуватися провали в пам`яті та через цукровий діабет вона втратила одну ногу. Тому він вимушений був повністю опікуватися про свою дружину, бо її донька [PERSON] навідувала їх лише один раз на тиждень. Так, одного разу він, [PERSON] , допомагав дружині, яку слід було тримати, дійти до вбиральні. Але не втримавшись на ногах, вони вдвох впали на підлогу і дуже сильно забилися. Невдовзі до них приїхала [PERSON] та побачила синці на тілі [PERSON] і звинуватила його в тому, що він навмисно побив її матір. Після цього [PERSON] змінила замки на вхідних дверях в будинок та заборонила йому приходити до її матері в будинок, погрожуючи посадити його до в`язниці за побиття. Тому він, [PERSON] , вважає, що позивач навмисно позбавила його можливості надавати допомогу дружині. Інших процесуальних заяв по суті справи учасниками справи не подано. У вступному слові позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі. В своїх поясненнях вони посилалися на обставини, викладені в позові, та наголошували на тому, що відповідач [PERSON] мав змогу допомагати своїй дружині [PERSON] , яка перебувала у безпорадному стані, натомість завдав їй тілесних ушкоджень та пішов з сім`ї, переїхавши проживати до свого власного будинку. В подальшому відповідач не проявляв турботи про дружину та у доступі до будинку його ніхто не обмежував. Відповідач [PERSON] , виступаючи з промовою, заявив про незгоду з позовом, бо він не ухилявся від надання допомоги своїй дружині. [PERSON] пояснив, що після ампутації ноги його дружина наполягала на тому, що буде пересуватися на протезі. Але у неї це не добре виходило, тому вона частіше просила, аби він допоміг стати їй на одну ногу, бо дружина хотіла самостійно відвідувати вбиральню. Так, одного разу, коли він допомагав дружині та тримав її, коли вона намагалася йти самостійно на одній нозі, вона не встояла і впала на цеберку, яка стояла на підлогу поряд з нею. Він, [PERSON] , теж не встояв на ногах і впав на дружину. Згодом подібне повторилося, але він впав не на дружину, а поруч з нею. Через кілька днів після другого падіння до них прийшла [PERSON] і, побачивши у матері синці на тілі, звинуватила його в тому що це він побив її матір. Після цього [PERSON] викликала поліцейських, які на її вимогу примусово відвезли його до власного будинку на [ADDRESS] та ще й заборонили поверталися до будинку дружини. [PERSON] також додав, що [PERSON] забрала у нього ключі від будинку і погрожувала запроторити його до в`язниці, якщо він з`явиться в будинку її матері. І це після того, як він майже шість років допомагав дружині у побуті, від коли у неї стався інсульт, тоді як донька лише один раз на тиждень привозила до них їжу. Представник відповідача [PERSON] підтримав пояснення, надані відповідачем [PERSON] , та в доповнення до повідомлених обставин, додатково пояснив, що відповідач не ухилявся від надання допомоги своїй дружині, хоча теж є людиною похилого віку, погано бачить та ходить. Але його безпідставно звируватися у побитті дружини і вигнали з будинку, після чого він не мав змоги опікуватися своєю дружиною. Третя особа Приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гонтаренко С.Л. в судове засідання не з`явилась, хоча про день, час і місце проведення судового розгляду була повідомлена належним чином. В судовому засіданні, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне. Житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований на праві власності на ім`я [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 26 червня 2006 року Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області. Наявність запису про реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок ім`я [PERSON] на час розгляду справи підтверджується також інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 262117530 від 17 червня 2021 року. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим 22 грудня 2020 року відділом державної РАЦС по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно з матеріалами спадкової справи № 5/2021, відкритої 12 січня 2021 року у приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гонтаренко С.Л., після померлої [INFO] [PERSON] з заявами про прийняття спадщини у шестимісячний строк звернулись [PERSON] , чоловік померлого спадкодавця, і [PERSON] , донька померлого спадкодавця. Родинні відносини позивача [PERSON] з померлої матір`ю [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим Люботинською міською радою 11 травня 1976 року, та свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] , виданим Люботинським міським відділом ЗАГС 04 вересня 1993 року. Перебування відповідача [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] на час її смерті підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 12 квітня 2005 року відділом РАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області. На час реєстрації шлюбу [PERSON] мала дівоче прізвище « [PERSON] ». Отже, позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] являються рівноправними спадкоємцями першої черги у праві на спадкування майна, яке належало спадкодавцю [PERSON] , та вони обидва у належний спосіб прийняли спадщину, до складу якої увійшов житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Ч. 5 ст. 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що правило абз. 2 ч. 3 ст. 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами СК України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням, передусім, характеру поведінки відповідача. Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім того, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. При цьому відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Такий правовий висновок викладений, зокрема, в постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 18 жовтня 2021 року в справі № 205/4674/19. Відповідно до ч.ч. 1, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З представленої позивачем виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 784 від 19 листопада 2018 року вбачається, що [PERSON] в період з 25 жовтня 2018 року і по 19 листопада 2018 року перебувала на стаціонарному лікуванні в КП «Люботинська центральна міська лікарня» з діагнозом, зокрема, цукровий діабет 2 типу і гангрена лівої стопи і гомілки в початковій стадії; та їй 30 жовтня 2018 року проведено операцію з ампутації лівої нижньої кінцівки на рівні 3 лівого стегна. За інформацією КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Люботинської міської ради Харківської області від 14 червня 2021 року, у період життя та лікування [PERSON] страждала на чисельні хронічні хвороби, через які не могла самостійно забезпечувати умови свого життя і потребувала сторонньої допомоги і піклування; її стан вважається безпорадним. З наведеного суд робить висновок, що принаймні з 19 листопада 2018 року [PERSON] , з огляду на її вік та здоров`я, ускладнене хронічними хворобами, остаточно втратила можливість забезпечувати умови свого життя без постійної сторонньої допомоги, та її стан відтоді був безпорадний. В позовній заяві [PERSON] наголошувала на тому, що [PERSON] 30 вересня 2019 року побив її матір [PERSON] , і про вчинене відповідачем кримінальне правопорушення вона подала заяву до поліції. Так, з витребуваних від відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області матеріалів вбачається, що в Журналі єдиного обліку за вхід. № 7006 від 30 вересня 2019 року було зареєстровано повідомлення зі служби «102», заявник [PERSON] , про те, що 30 вересня 2019 року о 19-02 за адресою: [ADDRESS] вітчим наніс тілесні ушкодження матері заявниці. Це повідомлення було оформлено у виді рапорту чергової частини відділення поліції, в якому зафіксований виїзд працівників поліції на місце події. До рапорту додана письмова заява [PERSON] від 30 вересня 2019 року, складена нею на адресу керівника органу поліції, з проханням припинити перевірку за її зверненням до служби «102», бо вона ні до кого не має претензій та відмовляється від подання письмової заяви про вчинення злочину. Досліджені документи суд не приймає як докази вчинення [PERSON] протиправних дій по відношенню до спадкодавця [PERSON] , оскільки винувать особи у вчиненні кримінального правопорушення може бути підтверджена лише вироком суду. З іншого боку позивач [PERSON] мала процесуальну можливість домогтися в межах кримінального розслідування встановлення обставин, за яких її матері були спричинені тілесні ушкодження, фіксації наявних на тілі [PERSON] тілесних ушкоджень та природу їх утворення, та чи був причетним до цих обставин відповідач [PERSON] . Але [PERSON] свідомо відмовилась від такого розслідування. За ініціативою позивача та її представника в судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] і [PERSON] . Так, свідок [PERSON] пояснила суду, що підтримує дружні стосунки з [PERSON] вже 25 років і знала, що її мати тяжко хворіла. Одного разу до неї в гості прийшла [PERSON] і розповіла, що напередодні вона відвідувала свою матір [PERSON] в її будинку та побачила на ній сліди побиття. Через це вона, [PERSON] , викликала поліцію, бо була впевнена, що її матір побив чоловік [PERSON] . Після завершення розповіді вона, [PERSON] , на автомобілі відвезла [PERSON] до її матері і допомогла занести в будинок каструлі з їжею. Хоча вона, [PERSON] , майже одразу вийшла з будинку, але встигла побачити, що [PERSON] вдома не було. Зі слів [PERSON] вона дізналася, що [PERSON] самостійно пішов з дому. Свідок [PERSON] також пояснила, що в інших розмовах з [PERSON] , остання скаржилась на те, що їй важко доглядати матір самотужки, хоча до випадку з побиттям матері [PERSON] ніколи не скаржилась на поведінку [PERSON] по відношенню до [PERSON] та навпаки, розповідала, що [PERSON] розігріває дружині їжу перед вживанням. Інший свідок [PERSON] пояснила суду, що померла [PERSON] була рідною сестрою її чоловіка, та вона намагалася підтримувати спілкування з нею. Під час перебування [PERSON] у лікарні, де їй ампутували частину ноги, вона, [PERSON] , часто її навідувала, але жодного разу не бачила поряд з [PERSON] її чоловіка. Вона, [PERSON] , переконана, що [PERSON] не мав бажання допомагати своїй дружині, бо у попередні роки [PERSON] скаржилась їй, що чоловік її часто ображає. Після проведеної ампутації [PERSON] майже не вставала з ліжка і вона, [PERSON] , бачила її стан, бо навідувала її 1-2 рази на місяць. Востаннє вона приїздила в гості до [PERSON] в травні 2020 року і до будинку зайшла самостійно, бо знала де на подвір`ї зберігаються ключі від будинку. Свідок [PERSON] також пояснила, що їй відомо зі слів [PERSON] , що поліція заборонила йому приходити до будинку своєї дружини, і що у нього немає власних ключів від будинку, а від жінки, яка проживає навпроти будинку [PERSON] , вона дізналася, що [PERSON] побив дружину, через що до будинку приїжджала поліція. За ініціативою відповідача та його представника в судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . Так, свідок [PERSON] пояснила, що була знайома з [PERSON] ще з дитинства, але востаннє бачилася з нею ще до того, як їй ампутували ногу. Але її чоловік розповідав, що [PERSON] годує дружину і намагається за нею доглядати. А ще від свого чоловіка вона, [PERSON] , дізналася, що [PERSON] вигнали з будинку і забрали у нього ключі. Після цього вона кілька разів намагалася відвідати [PERSON] , але двері будинку їх ніхто не відчинив. Допитана свідок [PERSON] пояснила, що проживає навпроти будинку [PERSON] та за її життя часто допомагала сусідці на її прохання, коли чоловіка не було вдома. Свідок [PERSON] також пояснила, що іноді їй доводилось кликати на допомогу ще одну сусідку аби допомогти [PERSON] в побуті чи встати з ліжка, бо та важила приблизно 130 кг. Свідок [PERSON] підтвердила, що від [PERSON] дізналася про те, що [PERSON] побив дружину. Вона бачила, як [PERSON] вигнали з дому в присутності [PERSON] , коли приїхала поліції, та навіть його речі на вулицю викинули. А так як [PERSON] не міг одразу усі речі з собою забрати, вона, [PERSON] , запропонувала, аби речі занесли до її подвір`я. Після того [PERSON] поліцейська увезли з собою, а свої речі [PERSON] забирав у неї ще протягом року. При зустрічі [PERSON] розповів їй, що поліцейські заборонили йому повертатися до будинку дружини, та він пообіцяв їм цього не робити. Інший свідок [PERSON] пояснив суду, що проживає на [ADDRESS] і знайомий з [PERSON] понад 30 років, у нього він часто запитував про стан здоров`я [PERSON] , бо теж хворіє на цукровий діабет. Свідок [PERSON] підтвердив, що в розмовах з ним [PERSON] жалівся, що йому важко самому доглядати за дружиною після проведеної ампутації ноги, тоді як її донька [PERSON] до них не приходить. Згодом, коли [PERSON] повернувся до свого будинку на [ADDRESS] , від нього він дізнався, що його з будинку дружини вигнали поліцейські за заявою [PERSON] , а повернутися він не може, бо йому в цьому перешкоджає [PERSON] та її чоловік. Свідок [PERSON] також підтвердив, що намагався відвідати [PERSON] в її будинку, але від її сусідів, дізнався, що [PERSON] нікого не пускає до будинку матері. Оцінюючи показання, надані свідками, суд відмічає, жоден з них не підтвердив існування обставин, які б могли вказувати на те, що в період з 19 листопада 2018 року і до 30 вересня 2019 року відповідач [PERSON] ухилявся від надання допомоги дружині [PERSON] , яка перебувала у безпорадному стані. Позивач [PERSON] в позові стверджувала, що [PERSON] ухилявся від надання допомоги своїй дружині [PERSON] в період з 30 вересня 2019 року і до дня її смерті [INFO] . Але такі доводи позивача суд вважає необґрунтованими та відхиляє їх, оскільки вони не підтверджені належними і допустимими доказами. Проаналізувавши показання свідків та інші досліджені письмові докази в сукупності, суд прийшов висновку, що вони підтверджують ту обставину, що 30 вересня 2019 року позивач [PERSON] в присутності працівників поліції примусово позбавила відповідача [PERSON] права проживання та користування житловим будинком, в якому він на той час проживав зі своєю дружиною [PERSON] , а також заборонила йому повертатися до будинку. Сприймаючи реально можливість настання для нього тяжких наслідків у разі порушення заборони, [PERSON] був вимушений підкоритися та переїхати з усіма речами до свого будинку. Таким чином, відсутні підстави стверджувати про умисну поведінку [PERSON] , спрямовану на ухилення від надання допомоги дружині [PERSON] , яка перебувала у безпорадному стані, та того, що [PERSON] мав можливість надавати необхідну для його дружини допомогу в побуті та самообслуговуванні в місці її перебування. До того ж відсутні докази того, що [PERSON] , взявши на себе після 30 вересня 2019 року повну опіку над матір`ю, не спроможна була забезпечити потреби матері без допомоги з боку [PERSON] , і що вона зверталась до [PERSON] за допомогою у догляді за [PERSON] , а той вій свідомо відмовив в цьому. З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки їх обґрунтованість не доведена належними, допустимими і достовірними доказами В межах підготовчого провадження в справі ухвалою від 14 червня 2021 року було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Харківського районного нотаріального округу Гонтаренко С.Л. вчиняти дії в спадковій справі № 5/2021 щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Люботин, до вирішення по суті даної справи. Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі, застосовані заходи забезпечення позову слід скасувати. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed