Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

Державна екологічна інспекція у Тернопільській області звернулась до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача 4681,43 грн шкоди, заподіяної порушенням вимог природоохоронного законодавства. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.02.2020 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Сагашем Д. З. виявлено факт самовільного користування надрами [PERSON] , а саме здійснював видобуток каменю вапняку в кар`єрі колишнього радгоспу «Гончарівський» в кількості 0,3 м3, що є порушенням ст. ст. 16, 19 Кодексу України про надра. Дане правопорушення зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення №003698 від 11.03.2020 року, відповідальність за яке передбачена ст. 47 КУпАП. Того ж дня державним інспектором винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 47 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 68 грн, що сплачений ним добровільно. Внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства спричинено шкоду, яка згідно проведеного розрахунку становить 4681,43 грн. Розрахунок розміру шкоди проведено згідно Методики визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 29.08.2011 року №303, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.09.2011 року за №1097/19835. 17.03.2020 року Державною екологічною інспекцією в Тернопільській області на адресу [PERSON] надіслано лист-вимогу щодо добровільного відшкодування шкоди, завданої в результаті порушення вимог природоохоронного законодавства, проте сума заподіяної шкоди залишається невідшкодованою. На підставі наведеного позивач просить стягнути з відповідача вказану суму шкоди, завданої порушенням вимог природоохоронного законодавства. Позивач Державна екологічна інспекція у Тернопільській області не забезпечили явку представника у судове засідання, проте подали суду письмове клопотання про розгляд справи у їхній відсутності та за наявними у матеріалах документами. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, позов визнав. Судом встановлені такі обставини. 11.03.2020 року держінспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Сагашем Д. З. складено протокол про адміністративне правопорушення №003698, згідно якого [PERSON] 25.02.2020 року о 13 год 30 хв в с. Гончарівка, урочище «Коростятин» порушив права державної власності на надра, а саме здійснював видобування каменю вапняку в кар`єрі колишнього радгоспу «Гончарівський». Видобув 0,3 м3 каменю вапняку, чим порушив ст. ст. 16, 19 Кодексу України про надра. 11.03.2020 року держінспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Сагашем Д. З. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №10, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 47 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 68 грн. Згідно даної постанови [PERSON] 25.02.2020 року о 13 год 30 хв в с. Гончарівка, урочище «Коростятин» здійснював видобування каменю вапняку в кар`єрі колишнього радгоспу «Гончарівський». Видобув 0,3 м3 каменю вапняку. [PERSON] сплатив штраф у розмірі 68 грн, що підтверджується квитанцією №15 від 11.03.2020 року. Відповідно до розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про використання та охорону надр при самовільному користуванні надрами у кар`єрі колишнього радгоспу «Гончарівський» в урочищі «Коростятин» на території Гончарівської сільської ради Монастириського розмір заподіяної шкоди становить 4681,43 грн. 17.03.2020 року, 19.01.2021 року Державною екологічною інспекцією в Тернопільській області на адресу [PERSON] надіслано листи щодо добровільної оплати відшкодування шкоди в розмірі 4681,43 грн. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Згідно ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовуванні в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. У ст.\~56\~Кодексу України\~про надра зазначено, що однією із основних вимог в галузі охорони надр є додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами. Статтею 66 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Положеннями ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. Законодавством України громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами і надання відповідних дозволів, за винятком обмежень, передбачених законодавством України. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 19 Кодексу України про надра, надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень законодавства про надра, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України, що передбачено ст. 67 Кодексу України про надра. Відповідно до ст. 65 Кодексу України про надра, порушення законодавства про надра тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову і кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за\~порушення законодавства\~про надра\~несуть особи,\~винні у: самовільному\~користуванні надрами; порушенні\~норм,\~правил і\~вимог щодо\~проведення робіт\~по геологічному\~вивченню надр; вибірковому\~виробленні багатих\~ділянок родовищ,\~що призводить\~до наднормативних\~втрат запасів\~корисних копалин; наднормативних\~втратах і\~погіршенні якості\~корисних копалин\~при їх\~видобуванні; пошкодженнях\~родовищ корисних\~копалин,\~які виключають\~повністю або\~суттєво обмежують\~можливість їх\~подальшої експлуатації; порушенні\~встановленого порядку\~забудови площ\~залягання корисних\~копалин; невиконанні\~правил охорони\~надр та\~вимог щодо\~безпеки людей,\~майна і\~навколишнього природного\~середовища від\~шкідливого впливу\~робіт,\~пов`язаних\~з користуванням\~надрами; знищенні або пошкодженні геологічних об`єктів, що становлять особливу наукову і культурну цінність, спостережних режимних свердловин, а також маркшейдерських і геодезичних знаків; незаконному знищенні маркшейдерської або геологічної документації, а також дублікатів проб корисних копалин, необхідних при подальшому геологічному вивченні надр і розробці родовищ; невиконанні вимог щодо приведення гірничих виробок і свердловин, які ліквідовано або законсервовано, в стан, який гарантує безпеку людей, а також вимог щодо збереження родовищ, гірничих виробок і свердловин на час консервації. Законодавчими актами України може бути встановлено відповідальність й за інші порушення законодавства про надра. Статтею 47 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за самовільне користування надрами, укладення угод, які в прямій чи прихованій формі порушують право власності на надра. Згідно ст. ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 11 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021рік» та п.7 ч. 3 ст. 29, п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2021 рік у частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів у 2021 році належать: 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територіальних громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя 70 відсотків. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить висновку, що відповідач своїми діями, які полягають у самовільному видобуванню каменю вапняку, завдав шкоду, яку добровільно не відшкодував, тому позов слід задовольнити, стягнути з відповідача шкоду у розмірі 4681,43 грн, заподіяну внаслідок порушення природоохоронного законодавства. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Положенням ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на вищенаведені норми процесуального закону, з відповідача підлягає стягненню в користь позивача 50 відсотків сплаченого судового збору, а саме 1135 грн, решта 1135 грн повернути позивачу з державного бюджету. На підставі наведеного,

Outcome: approved