Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

Представник позивача Сідько С.І., яка діє на підставі угоди про надання правової допомоги від 02.11.2021 року звернулася до суду в інтересах позивача [PERSON] з позовом про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., №22645 від 20.08.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства "Банк Форвард" грошових коштів в сумі 20 093,26 грн., таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що [PERSON] та відповідачем було укладено кредитний договір. 20.08.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. було вчинено виконавчий напис №22645 у зв`язку із боргом за кредитним договором, нібито укладеним між позивачем та відповідачем. Зазначила, що приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевірив безспірність вимог стягувача. Посилалась на те, що приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої п.2.3.гл.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та не надав достатніх та належних доказів відповідно до п.3.2 передбаченого переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим, оспорюваний виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням діючого законодавства. Просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. зареєстрований в реєстрі за №22645, вчинений 20.08.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства "Банк Форвард" заборгованості за кредитним договором у розмірі 20 093,26 грн. 17.11.2021 року представник позивача - адвокат Сідько С.І. подала до суду заяву про забезпечення позову, в якому просила зупинити стягнення на підставі виконавчого №22645 від 20.08.2021 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про стягнення з боржника [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] на користь Акціонерного товариства "Банк Форвард" (адреса місцязнаходження: м.Київ вул.Саксаганського, буд.105, код ЄДРПОУ:34186061) грошових коштів в сумі 20 093,26 грн. Ухвалою від 17.11.2021 року зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №22645 від 20.08.2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, про стягнення з боржника [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на користь Акціонерного товариства "Банк Форвард", код ЄДРПОУ:34186061 грошову суму в розмірі 20093,26 гривень, до набрання законної сили судовим рішенням у справі №535/1114/21. Ухвалою від 17.11.2021 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за загальними правилами позовного провадження з викликом сторін. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач [PERSON] та представник позивача -адвокат Сідько С.І. надали до суду письмову заяву від 31.01.2022, в якій просили розгляд цивільної справи провести без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач Акціонерне товариство "Банк Форвард"в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Відзив на позовну заяву до суду не подавав, інших заяв та клопотань не надходило. Третя особа нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. та третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. в судове засідання не з`явились. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О.надав до суду письмову заяву від 21.01.2022 року про розгляд без його участі. Відповідно до ч.10 ст.84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 20.08.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. було вчинено виконавчий напис №22645, яким стягнуто з боржника з боржника [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на користь Акціонерного товариства "Банк Форвард", код ЄДРПОУ:34186061 грошову суму в розмірі 20093,26 грн. 04.10.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною було видано постанову про відкриття виконавчого провадження в рамках виконавчого провадження №67016397 про стягнення з [PERSON] на користь - Акціонерного товариства "Банк Форвард", винесену при примусовому виконанні виконавчого напису №22645 від 20.08.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., за яким бкло прийнято рішення: Стягнути з боржника [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на користь Акціонерного товариства "Банк Форвард", код ЄДРПОУ:34186061 грошову суму в розмірі 20093,26 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню із боржника за виконавчим провадженням №67016397 складає: 20093,26 грн. Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. Згідно з пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З наданих позивачем суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Згідно ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, враховуючи те, що відповідачем не було подано у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву та не додано відповідних доказів, які б підтверджували їх можливі заперечення, для з`ясування наявності безспірності заборгованості, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №22645 від 20.08.2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, про стягнення з боржника [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на користь Акціонерного товариства "Банк Форвард", код ЄДРПОУ:34186061 грошову суму в розмірі 20093,26 гривень, виконавче провадження №67016397, втрачають свою дію після набрання рішенням законної сили. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Як свідчать матеріали справи, у зв`язку з порушенням відповідачем прав та інтересів позивача, останній звернувся до адвоката Сідько С.І. з метою надання останнім правової допомоги, в тому числі пов`язаної зі зверненням до суду з позовом у даній справі. Зокрема, матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та адвокатом укладено угоду про надання правової допомоги від 028.11.2021 року (а.с.19), за змістом якого адвокат приймає на себе зобов`язання надати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даною угодою за окремим визначеним дорученням клієнта. Правова допомога позивачу надавалася адвокатом Сідько С.І. яка діяла на підставі ордеру від 19.11.2021 серія ВІ №1053844 (а.с.21), виданому адвокатом Сідько С.І. Зокрема, вказаним адвокатом була підписана позовна заява. Згідно з п.1.6,1.7 угоди про надання правової допомоги від 02.11.2021, за надання правничої допомоги, розрахунок по даній угоді проводиться в порядку та на умовах, зазначених в додатках. Також передбачено, що за результатами надання правничої допомоги складається акт, що підписується представниками кожної із сторін. Актом надання послуг від 19.11.2021 (а.с.22-23) до договору та детальним описом робіт наданих адвокатом, сторони узгодили, що адвокатом надано послуги у вигляді усної юридичної консультації щодо характеру спірних правовідносин, роз`яснення норм чинного законодавства, витребування доказів для підготовки позовної заяви та заяви про забезпечення позову, здійснення аналізу доказів та судової практики, з питань спірних правовідносин, підготовки позовної заяви до суду та заяви про забезпечення позову. Згідно з актом, всього адвокатом Сідько С.І. надано Клієнту послуг на загальну суму 5000,00 грн., що відповідає попередньо повідомленому позивачем в позовній заяві розрахунку вартості адвокатських послуг. Квитанцією від 11.11.2021 року позивач сплатив на користь адвоката Сідько С.І. 5000,00 грн. за надання правничих послуг (а.с.24). Таким чином, враховуючи, що сума судових витрат, заявлених до відшкодування, відповідає умовам договору про надання правової допомоги та підтверджена відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Приписами ч.5 ст.137 ЦПК України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України). Аналіз чинного процесуального законодавства дає підстави стверджувати, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Однак суд не зобов`язаний присуджувати стороні на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо

Outcome: approved