Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] ,\~про визначення місця проживання дитини. [PERSON] вказувала, що з відповідачем мають спільного сина [PERSON] , [INFO] .. Вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22.10.2015 року, який було розірвано 15.04.2021 року Чернігівським районним судом. Після розлучення, за домовленістю з відповідачем, їх син постійно проживав з нею за адресою: [ADDRESS] . 07.07.2021 року Чернігівським районним судом Чернігівської області було видано судовий наказ по справі № 748/1580/21, за яким стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 02 липня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття. Жодних аліментів на утримання дитини від відповідача не отримувала. Відповідач разом зі своїми батьками зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але станом на даний час останній працює в Республіці Чорногорія, де має дозвіл на тимчасове перебування. На початку серпня 2021 року відповідач зв`язався з нею та запропонував надати дозвіл дитині виїхати на відпочинок до Чорногорії у супроводі його матері [PERSON] , [INFO] .. Необхідність виїзду, відповідач мотивував тим, що дитині необхідно оздоровитися. 03.08.2021 року вона надала згоду на виїзд за кордон України до Республіки Чорногорія та знову в Україну своєму малолітньому сину [PERSON] , [INFO] у супроводі баби [PERSON] в період часу з 10.08.2021 року по 26 серпня 2021 року, яка по закінченню терміну перебування за кордоном мала забезпечити повернення її сина в Україну. 10.08.2021 року під час перебування дитини в Чорногорії, відповідач повідомив їй, що має намір залишити проживати дитину разом з ним, та зробить дитині медичну довідку, про те, що їх син хворіє, перед тим, як необхідно буде вилітати з [PERSON] . [PERSON] не погодилась з пропозицією відповідача та просила його повернути дитину до її постійного місця проживання, однак 24.08.2021 року, баба дитини [PERSON] повернулась до України без їх сина, та з її слів дитини захворіла на ротавірусну інфекцію, але підтверджуючих документів не надала. [PERSON] стверджує, що не надавала згоди на переїзд їх сина на постійне місце проживання до Республіки Чорногорія. 07.09.2021 року [PERSON] зверталась з заявою до консульства України в Чорногорії з метою сприяння поверненню її сина до дому. Також вона зверталась до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області з тим самим проханням, де їй повідомили, що для початку процедури повернення дитини необхідно мати рішення суду про визначення місця проживання дитини. Після чого відповідач став перешкоджати їй у спілкуванні з дитиною за допомогою засобів телефонного зв`язку. Вказує на те, що з дня народження сина та до дня його виїзду до Чорногорії, вона повністю опікувалась його інтересами та потребами, піклувалась про нього, займалась вихованням, слідкувала за розвитком та здоров`ям. Їх син за місцем проживання обслуговувся у сімейного лікаря та відвідував комунальний дошкільний навчальний заклад «Лісова Казка». Посилаючись на зазначені обставини,\~ [PERSON] просила суд визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з нею за місцем її реєстрації та проживання за адресою: [ADDRESS] . 31.01.2022 року до суду надійшов відзив від представника відповідача адвоката Сагаль С.В., в якому останній просить відхилити позовні вимоги та стягнути з позивача судові витрати на оплату правничої допомоги. Вважає позов є не обґрунтованим, безпідставним та задоволенню не підлягає. Щодо неотримання позивачем аліментів, то до даного відзиву додаються фіскальні чеки з Укрпошти, які підвереджують сплату відповідачем коштів в рахунок аліментних зобов`язань на виконання рішення суду, що набрало законної сили, незважаючи на те, що [PERSON] наразі проживає з батьком. Також до цього відзиву надається заява відповідача, згідно з якою останній надає дозвіл для виїзду за кордон з України до Чорногорії терміном з 27.07.2021 року до 27.07.2022 року. Відповідач надає повідомлення, яким повідомив позивача, що їхній спільний син знаходиться разом із батьком в Чорногорії, поселення [PERSON] , община [PERSON] , у зв`язку з гострою ротавірусною інфекцією, на підтвердження чого надає клінічний висновок та повідомлення про отримання цієї заяви 25.08.2021 року позивачем. Також відповідач надає фотокопію позову із яким звернувся у Чорногорії щодо самостійного здійснення батьківських прав відносно свого неповнолітнього сина [PERSON] та рішення від 20.10.2021 року, яким задоволено клопотання про призначення тимчасового заходу, а саме: встановлено тимчасовий спосіб здійснення батьківських прав, відповідно до якого неповнолітній [PERSON] , [INFO] , доручається з метою самостійного здійснення батьківських прав батькові [PERSON] , і місцем проживання неповнолітньої дитини буде місце проживання батька. Також повідомляє, що розгляд справи про самостійне здійснення батьківських прав судом Чорногорії відкладено, у зв`язку із неповідомленням матері неповнолітнього [PERSON] , про час і місце розгляду справи, а також вручення копії позову. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Третя особа - Служба у справах дітей Гончарівської селищної ради, в судове засідання не забезпечила явку свого представника, надала заяву з проханням розглянути справу без участі її представника, проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Згідно з ч.1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Судом встановлено, що сторони є громадянами України, перебували у шлюбі з 22.11.2015 року, який було розірвано заочним рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15.04.2021 року по справі № 748/540/21, яке набрало законної сили 18.05.2021 року (а.с.13,16-17). З представленої копії свідоцтва про народження (а.с.14), слідує, що [PERSON] народився [INFO] в смт. Гончарівське Чернігівського району Чернігівської області. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] . 07.07.2021 року Чернігівським районним судом Чернігівської області було видано судовий наказ по справі № 748/1580/21, за яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 02 липня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття. За інформацією з Єдиного реєстру боржників станом на 14.09.2021 року, [PERSON] , [INFO] значиться в реєстрі боржників по виконавчим провадженням № 37423592 та 59793624 щодо стягнення аліментів на підставі документів виданих Чернігівським районним судом Чернігівської області (а.с.20-21). Відповідно до довідки Гочарівської селищної ради № 1687 від 20.09.2021 року, [PERSON] дійсно проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та має наступний склад сім`ї: мати [PERSON] , 1973 р.н., син [PERSON] , 2010 р.н., син [PERSON] , 2016 р.н., який проживав без реєстрації разом з матір`ю до 10.08.2021 року (а.с.27). Згідно з довідкою № 06 ДНЗ «Лісова казка», [PERSON] , [INFO] , відвідував дитячий сад з 09.03.2021 року по 09.08.2021 року\~(а.с.23). З представленої декларації від 09.03.2021 року за № 0001-Т0НН-Н1А0, лікар [PERSON] за місцем проживання [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , надає останньому первину медичну допомогу. Законним представником [PERSON] є [PERSON] (а.с.24). Позивач [PERSON] характеризується позитивно за місцем проживання (а.с.28), створила належні умови для проживання сина [PERSON] , 2016 р.н., (а.с.32), працює у ПРАТ «СК\~«Альфа страхування» з 17.08.2021 року (а.с.33), під час проходження наркологічного та психіатричного профілактичного огляду протипоказань у останньої не виявлено (а.с.30,31). 03 серпня 2021 року [PERSON] надала нотаріально посвідчену заяву, в якій вказала, що цією заявою вона дає згоду на виїзд за кордон України до Республіки Чорногорії та знову в України свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у супроводі [PERSON] , [INFO] , в період часу з 10.08.2021 року по 26 серпня 2021 року, яка по закінченні терміну перебування за кордоном забезпечує повернення її сина в Україну. Дана заява посвідчена приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Гостар Л.А. в м. Чернігів, Україна. Відповідач [PERSON] не надав суду жодних доказів щодо створення матеріально-побутових умов для проживання його сина [PERSON] , 2016 року, а також будь-які характеризуючи дані відносно себе, в тому числі, що останній має самостійний дохід, є здоровим, має достатній рівень матеріального забезпечення, не зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, та може забезпечити найкращі інтереси дитини. 27 липня 2021 року [PERSON] надав нотаріально посвідчену заяву, в якій вказав, що він тимчасово перебуває у Чорногорії, та дозволяє виїзд своєї дитини [PERSON] , [INFO] , у супроводі [PERSON] , [INFO] , з України до Чорногорії. Виїзд дозволив з 27.07.2021 року до 27.07.2022 року. [PERSON] гарантує безпеку його дитини під час їх подорожі, фінансове забезпечення, харчування, проживання та повернення по завершенні терміну дії цього дозволу. Дана заява посвідчена консулом Посольства України в Чорногорії [PERSON] в м. Подгориця, Чорногорія. Сторони не заперечують, що на даний час [PERSON] , [INFO] , перебуває в Республіці Чорногорія, з батьком [PERSON] , який має там дозвіл на тимчасове перебування. З представлених пояснень Гончарівської селищної ради від 21.01.2022 року, слідує, що вони не мають можливості згідно ухвали суду від 21.12.2021 року по справі № 748/2691/21 надати висновок про доцільність проживання дитини [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з відсутністю дитини на території України і неможливості всебічно та об`єктивно розглянути дане питання для з`ясування найкращих інтересів дитини. Згідно ч.1 ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. На сьогоднішній день взаємовідносини між Україною та Чорногорією врегульовані договором між СРСР і Федеративною Народною Республікою Югославією про правову допомогу у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1962 року, (у відносинах з Сербією, Чорногорією, Боснією і Герцеговиною) (застосовується у порядку правонаступництва згідно із Законом України «Про правонаступництво України», 1991 року, та положеннями Віденської конвенції про правонаступництво держав щодо договорів, 1978 року). Статтею 27 цього Договору, врегульовано, що правовідносини між дитиною, яка народилася навіть від неодружених осіб, і його матір`ю, з одного боку, і батьком з іншого, визначаються законодавством Договірної Сторони, громадянином якої є дитина. Положень щодо правовідносин між дитиною, яка народилася від осіб, які перебували у шлюбі, даний Договір не містить. Зважаючи на те, що сторони та їх син є громадянами України, тому даний спір має вирішуватися за законодавством України. Отже, надане представником відповідача рішення Основного суду м. Котор, Чорногорія, від 20.10.2021 року, з перекладом, не може мати преюдиційного значення для вирішення даного спору. Крім цього, цим рішенням визначені тимчасові заходи та встановлено тимчасовий спосіб здійснення батьківських прав. Окремо слід зазначити, що в обгрунтування встановлення таких заходів [PERSON] у своєму позові та в пропозиції про визначення тимчасового заходу зазначав, що [PERSON] схильна до вживання алкоголю та психоактивних речовин, дуже грубо та незвично знехтувала своїми обов`зками матері, нехтуючи перш за все неповнолітньою дитиною, про яку найбільше піклується [PERSON] . Також зазначив, що [PERSON] 13.02.2021 вивезла їх сина без його згоди в Україну, де він перебував без піклування батьків, а 10 серпня 2021 року позивач повернув його і привіз до Чорногорії для подальшого проживання з ним. Проте, про зазначені обставини представник [PERSON] нічого не згадує у своєму відзиві. Також [PERSON] не повідомив Основний суд м.Котор, що малолітній [PERSON] до Чорногорії з України прибув не з ним, а у супроводі [PERSON] з дозволу матері [PERSON] . І дозвіл цей матір`ю дитини був наданий з 10.08.2021 по 26.08.2021, а [PERSON] по закінченню цього терміну повинна була забезпечити повернення дитини в Україну. До того ж, згідно з матеріалами доданими до відзиву (а.с.85), [PERSON] 24.08.2021 письмово повідомив [PERSON] , що їх дитина залишилася у нього у зв`язку з госторою інфекцією. Отже, [PERSON] повідомив абсолютно різні причини залишення сина у Чорногорії Основному суду м.Котор та Чернігівському районному суду. Слід зауважити, що надані представником відповідача фіскальні чеки з Укрпошти про сплату аліментів свдічать про те, що кошти позивачці перераховувалися з смт.Гонарівське Чернігівського району та області, хоча відповідач стверджує, що перебував весь цей час у Республіці Чорногорія. В постанові Верховного суду від 22.12.2021 року по справі № 554/1124/20, викладено висновок, що при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Служба у справах дітей Гончарівської селищної ради не змогла надати висновок з причин неможливості поспілкуватися з дитиною через її перебування в Республіці Чорногорія. Оскільки цю перепону неможливо усунути протягом розумного часу для вирішення цієї справи, суд змушений виносити рішення з наявних у справі доказів. Судом взято до уваги, що мати через незначний проміжок часу після зміни батьком місця проживання їх сина звернулась до суду з цим позовом, при цьому батько не заявляв у цій справі вимог про визначення місця проживання дитини. Відомостей про те, що існували які-небудь протиріччя або складності у спілкуванні дитини з батьком у період проживання дитини з матір`ю матеріали справи не містять. Крім цього, зареєстроване місце постійного проживання відповідача, як і позивачки, знаходиться в смт.Гончарівське Чернігівського району та області. Отже, на користь проживання сина [PERSON] , [INFO] , з матір`ю свідчить наступне: вік дитини (5 років); той факт, що в процесі розлучення сторін дитина залишилась проживати без реєстрації разом з матір`ю, де відвідувала дитячий садок та лікарню; те, що матір`ю створені належні умови для проживання сина, що підтверджується актом за підписом начальника Служби у справах дітей Гончарівської селищної ради; позитивні характеристики матері від сусідів з місця її проживання. Крім цього, відсутні будь-які докази неналежної поведінки матері по відношенню до дитини. А обставини на користь проживання сина разом з батьком в іншій країні, матеріали справи не містять, останній фактично маючи тимчасовий дозвіл на проживання в Республіці Чорногорія, без згоди матері залишив дитину у себе під приводом хвороби, не турбуючись про емоційний та психологічний стан сина, і до цього часу не вжив жодних дій щодо повернення чи зустрічі дитини з матір`ю. Звернувшись до Основного суду м. Котор для встановлення тимчасового порядку підтримання стосунків дитини з матір`ю шляхом зустрічей раз на тиждень у зручний для дитини час та в присутності батька, відповідач фактично поставив можливість зустрічей матері та дитини у залежність від матеріального становища матері заробітна плата якої становить 4025 грн. Жодних виняткових обставин щоб дитина була розлучена зі своєю матір`ю не встановлено. Враховуючи досліджені судом обставини справи, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, та докази, надані сторонами на обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що проживання дитини в сім`ї з матір`ю відповідає найкращим інтересам малолітнього\~ [PERSON] , [INFO] . Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір в сумі 908,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача, як того вимагає\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved