Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач звернувся в суд з вказаним позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,26 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS] та право на здійснення реєстрації права власності з отриманням Витягів з Державного реєстру прав на вищезазначену земельну ділянку на його ім`я. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Від імені батька було посвідчено заповіт 21 червня 2007 року, розпорядження щодо всього майна зроблене на його користь. Спадщину він прийняв, шляхом спільного проживання з спадкодавцем на момент його смерті. Спадкоємцем після смерті батька, який має право на обов`язкову частку у спадщині і який прийняв спадщину, є його син [PERSON] , однак [INFO] він помер, а спадкоємцями за законом після його смерті став син [PERSON] та його мати [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, спадкоємцем після її смерті став син [PERSON] та онук [PERSON] , в порядку представлення після смерті свого батька [PERSON] . До складу спадщини померлого батька, крім іншого майна, яке він прийняв вже, також ввійшло його право на приватизацію земельної ділянки площею 0,26 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] . Коли він звернувся до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану ділянку, йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Враховуючи вище викладене, він змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх законних прав та інтересів. Рух справи в суді. Позовну заяву подано до суду 28 вересня 2021 року. Ухвалою судді від 05 жовтня 2021 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 09 листопада 2021 року. 29 листопада 2021 року відповідачами було подано зустрічну позовну заяву. 13 грудня 2021 року ухвалою суду зустрічний позов було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано в одне провадження. 31 січня 2022 року відповідачі за первісним позовом (позивачі за зустрічним) [PERSON] , [PERSON] подали заяву про відмову від зустрічного позову. 31 січня 2022 року ухвалою суду було задоволено клопотання відповідачів [PERSON] , [PERSON] за первісним позовом (позивачів за зустрічним) про відмову від позову та закрито провадження у даній справі. В підготовче судове засідання учасники справи не з`явились, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Враховуючи визнання відповідачами позову суд відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України у підготовчому засіданні ухвалює рішення. Позиція учасників судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з письмовою заявою у якій прохають розглядати справу у їх відсутності, не заперечують проти задоволення позову. Представник відповідача Ковельської міської ради будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Фактичні обставини, встановлені судом. Дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24 вересня 2007 року виданим Зеленською сільською радою Ковельського району Волинської області, доводиться та обставина, що батько позивача [PERSON] помер [INFO] у віці 53 роки. Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та позивачем [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01 липня 1992 року. Довідкою виданою Зеленською сільською радою Ковельського району №744, доводиться те, що згідно запису у погосподарській книзі №4 по селу Воля-Ковельська за 2008 рік рахується господарство за №276, головою якого був [PERSON] , який помер [INFO] . На день смерті він постійно проживав та був зареєстрований з 24.03.2003 року в цьому господарстві по [ADDRESS] і був знятий з реєстраційного обліку у зв`язку зі смертю. Крім нього у цьому будинку на день смерті останнього були зареєстровані та проживали з 24.03.2003 року: [PERSON] , син - [PERSON] . Від імені померлого [PERSON] у сільській раді посвідчувався заповіт 21.06.2007 року за №50. Заповіт не змінено і не відмінено. Заборони та арешту на майно померлого не накладено. Земельна ділянка не приватизована. Відповідно до копії Будинкової книги №17659 у будинку по [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] . Згідно заповіту посвідченого секретарем Зеленської сільської ради Ковельського району Волинської області Дмитрук Л.А., зареєстрованого в реєстрі за №50 від 21.06.2007 року, [PERSON] заповів все своє майно, де б воно не знаходилося , і в чому б воно не заключалось, і взагалі все те, що йому за законом буде належати на день смерті, в рівних частинах синові [PERSON] . 18.05.2021 державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Луцик Н.А., позивачу видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом зареєстровані в реєстрі за №1-468, №1-467, №1-466, №1-465 на: - 5/6 часток права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Турія» розміром 1,2479 в умовах кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі; - 5/6 часток земельної ділянки розміром 1,6786 га. в межах згідно з планом, розташованої на території Ковельського району, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, - 5/6 часток земельної ділянки розміром 0,2635 га в межах згідно з планом, розташованої на території Ковельського району, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, - 5/6 земельної ділянки розміром 0,2195 га в межах згідно з планом, розташованої на території Ковельського району, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Архівним витягом з рішення Зеленської сільської Ради народних депутатів Ковельського району від 31.12.1993 №17/1 довотиться та обставина, що [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки, а саме присадибну ділянку площею 0,09 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,26 га, всього приватизовано 0,35 га. Довідкою виданою виконавчим комітетом Ковельської міської ради №235/3.45/ЗЛ/2-21 від 24.09.2021, підтверджується те, що згідно з рішенням №17/1 від 31.12.1993 року та даних поземельних книг у власності [PERSON] , який помер [INFO] , знаходилася земельна ділянка площею 0,26 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] . Відповідно до спадкової справи №255/2008 заведеної в Ковельській державній нотаріальній конторі Волинської області після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке прийняли за заповітом [PERSON] та за законом [PERSON] . Згідно з спадковими справами №364/2020 та №365/2020 заведеними в Ковельській державній нотаріальній конторі Волинської області, після смерті [PERSON] , спадкоємцем за законом була мати спадкодавця [PERSON] , яка прийняла спадщину та померла [INFO] , та син [PERSON] . Спадкоємцями [PERSON] є її син [PERSON] та онук [PERSON] . У видачі свідоцтва про право на спадщину в частині спадкування права на завершення приватизації позивачу відмовлено. Отже, як вбачається з досліджених матеріалів справи позивач не може оформити своє право власності на дану земельну ділянку не інакше як за рішенням суду. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України , входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. Ч.1 ст.1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до положень ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п.1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Згідно з абзацом 2 п.1 розділу Х «Перехідних положень» ЗК України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМ України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Згідно з рішенням Зеленської сільської ради від 31.12.1993, №17/1 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,26 га для ведення особистого підсобного господарства по Зеленській сільській раді. Довідкою виконавчого комітету Ковельської міської ради від 24.09.2021, №235/3.45/ЗЛ/2-21 підтверджується, що у власності [PERSON] , який помер [INFO] знаходилася земельна ділянка площею 0,26 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] . Декрет Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року №15-92 «Про приватизацію земельних ділянок» втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 13 9-У «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», враховуючи, що рішення про передачу [PERSON] у приватну власність земельних ділянок було прийняте у 1993 році, до спадкових правовідносин у даній справі підлягають застосуванню вищенаведені Перехідні положення Земельного кодексу України. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельно їділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно з наданих розяснень правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право. Таким чином, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. В порядку спадкування, право на завершення процедури приватизації належить позивачу. За таких обставин спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку в спосіб, передбачений ст.16 ЦК України шляхом визнання права. Судові витрати слід залишити за позивачем відповідно до його письмової заяви.

Outcome: approved