Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

21 липня 2021 року позивач Військова частина [NUMBER] Національної гвардії України звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що Військова частина [NUMBER] Західного ОТО Національної гвардії України дислокована в місті Івано-Франківську, створена згідно наказу командувача Національної гвардії України від 15 липня 2016 року № 455 та Закону України «Про Національну гвардію України», фінансується з державного бюджету і у своїй діяльності керується чинним законодавством. Основні фонди, кошти, а також інші цінності Військової частини [NUMBER] є державною власністю, перебувають у сфері управління Міністерства внутрішніх справ України, закріплені за нею на праві повного господарського управління. Солдат [PERSON] був прийнятий на військову службу за контрактом з 17 березня 2020 року на підставі наказу командира Військової частини [NUMBER] Західного ОТО Національної гвардії України № 63 (по стройовій частині) та в період проходження військової служби отримав одноразову грошову допомогу після укладення першого контракту відповідно до частини 1 розділу ХХ1 наказу Міністерства внутрішніх справ України № 200 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам» у сумі 16563,76 грн, а також за період проходження військової служби отримав речове майно відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України № 475 «Про речове забезпечення Національної гвардії України». За систематичне невиконання умов контракту про проходження військової служби з солдатом [PERSON] було розірвано контракт про проходження служби та направлено для проходження строкової служби на підставі наказу командира військової частини [NUMBER] № 71 (по стройовій частині) від 01 квітня 2021 року. Але повний розрахунок солдатом [PERSON] з військовою частиною [NUMBER] Західного ОТО Національної гвардії України не проведено до теперішнього часу. Позивач вказує, що відповідач порушив частину 3 розділу ХХІ наказу Міністерства внутрішніх справ України № 200 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам» та за неутримане речове майно пункті 18 глави 1 розділу 3 наказу Міністерства внутрішніх справ України № 475 «Про речове забезпечення Національної гвардії України», а саме, у разі звільнення у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, засудження особи до позбавлення волі або обмеження волі за вироком суду, що набрав законної сили, а також у зв`язку з позбавленням волі або обмеження волі за вироком суду, що набрав законної сили, а також у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, вартість виданих їм предметів речового майна, які отримані під час проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України та строки експлуатації (носіння) яких не закінчилися, утримується з урахуванням строку перебування їх у носінні на підставі довідки-розрахунку на утримання вартості майна. Тому [PERSON] зобов`язаний виплатити військовій частині [NUMBER] Західного ОТО Національної гвардії України заборгованість у сумі 32092,19 грн. На звернення командування частини щодо погашення вищезазначеної заборгованості [PERSON] не реагує. За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 32092,19 грн, а також витрати по оплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. Ухвалою суду від 30 серпня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, проти винесення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Надаючи пояснення у судовому засіданні, призначеному на 04 жовтня 2021 року, відповідач позовні вимоги не визнав, пояснив, що він не зобов`язаний повертати отримане майно, оскільки з ним укладений контракт про проходження служби Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 15 листопада 2019 року [PERSON] виданий військовий квиток серія [NUMBER] (а.с.5). Згідно Витягу з наказу командира Військової частини [NUMBER] Національної Гвардії України (по стройовій частині) № 272 від 18 листопада 2019 року, зараховано в списки особового складу військової частини та на всі види забезпечення: нижчепойменованих військовослужбовців строкової військової служби, які прибули для комплектування військової частини за призовом з [INFO] , з 16 листопада 2019 року, солдата [PERSON] , призваного на строкову військову службу Високопільським районним військовим комісаріатом Херсонської області 15 листопада 2019 року (а.с.6). Відповідно до Витягу з наказу командира Військової частини [NUMBER] Західного оперативно-територіального об`єднання Національної Гвардії України (по стройовій частині) № 63 від 17 березня 2020 року, оголошено про прийняття на військову службу за контрактом та вважають такими, що приступили до виконання обов`язків: стрільця 1-го відділення 3-го патрульного взводу 1-ї патрульної роти патрульного батальйону солдата [PERSON] (Г-053624) за посадою стрільця 3-го комендантського відділення комендантського взводу гірсько-патрульної роти патрульного батальйону (ВОС-100915П) відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] від 16 березня 2020 року № 14 о/с з укладенням контракту про проходження військової служби в Національній Гвардії України з 17 березня 2020 року по 16 березня 2023 року та присвоєнням особистого номера Г-053705. На строкову військову службу призваний 15 листопада 2019 року Нововоронцовсько-Високопільським РВК Херсонської області. Установлено з 17 березня 2020 року посадовий оклад у розмірі 2730 грн за 4 розрядом. Виплачується з 17 березня 2020 року надбавка за особливості проходження служби в розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років. Виплачується одноразова грошова допомога за укладення першого контракту у розмірі 8 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня 2020 року (а.с.7). Як вбачається з Витягу з наказу командира Військової частини [NUMBER] Західного оперативно-територіального об`єднання Національної Гвардії України (по стройовій частині) № 71 від 01 квітня 2021 року, оголошено про направлення для проходження строкової військової служби: стрільця 3-го комендантського відділення комендантського взводу гірсько-патрульної роти патрульного батальйону солдата [PERSON] , з яким відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] від 01 квітня 2021 року № 11 о/с розірвано контракт про проходження військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем. Строк військової служби за контрактом з 17 березня 2020 року по 31 березня 2021 року зарахувати до строку строкової військової служби в календарному обчисленні 00 років 06 місяців 07 днів. Загальний строк строкової військової служби станом на 01 квітня 2021 року становить 00 років 10 місяців 09 днів (а.с.8). Згідно Витягу з відомості № 285 нарахування одноразової допомоги після укладення контракту Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України за квітень 2020 року, сума до виплати [PERSON] становить 16563,76 грн (а.с.10). Відповідно до розрахунку погашення заборгованості, солдат [PERSON] заборгував на користь Військової частини [NUMBER] Західного ОТО Національної гвардії України суму у розмірі 8294,01 грн (а.с.11). Як вбачається з довідки-розрахунку № 1 від 01 квітня 2021 року, на утримання вартості речового майна (інвентарного майна) солдат [PERSON] заборгував Військовій частині [NUMBER] Західного ОТО Національної гвардії України борг у розмірі 9735,96 грн (а.с.12). Згідно довідки-розрахунку №1/1 від 01 квітня 2021 року на утримання вартості речового майна, солдат [PERSON] має заборгованість на користь Військової частини [NUMBER] Західного ОТО Національної гвардії України борг у розмірі 14062,22 грн (а.с.13). Солдат [PERSON] дійсно проходить військову службу у Військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України з 17 березня 2020 року по даний час, що підтверджується довідкою від 19 липня 2021 року (а.с.14). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша\~статті 4 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно принципу диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша\~статті 13 Цивільного процесуального кодексу України). Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності з положеннями частини першої статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пункт 8 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України встановлює, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2)\~доходи,\~які особа\~могла б\~реально одержати\~за звичайних\~обставин,\~якби її\~право не\~було порушене\~(упущена\~вигода).\~ Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом. За змістом частини третьої статті 386 Цивільного кодексу України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до частини першої-другої статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно статті 177 Цивільного кодексу України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. У відповідності з пунктом 3 розділу XXI\~«Одноразова грошова допомога після укладення контракту» Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затвердженої Наказом Міністерства\~внутрішніх справ\~України 15.03.2018\~№ 200,\~зареєстрованої в\~Міністерстві юстиції\~України 05\~квітня 2018\~року за\~№ 405/31857,\~одноразова грошова\~допомога підлягає\~стягненню з\~військовослужбовців,\~визначених у\~пункті 1\~цього розділу,\~у сумі,\~обчисленій у\~повних календарних\~місяцях пропорційно\~часу,\~який залишився\~до закінчення\~дії контракту,\~у разі\~дострокового припинення\~(розірвання)\~першого контракту\~та звільнення\~з військової\~служби (направлення\~для проходження\~строкової військової\~служби)\~у зв`язку\~із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем. Пункт 18 глави 1 «Загальні положення» розділу ІІІ «Порядок забезпечення речовим майном особистого користування в мирний час та особливий період» Інструкції з організації речового забезпечення в Національній гвардії України в мирний час та особливий період, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.06.2017 № 475, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 червня 2017 року за № 797/30665, встановлює, що у разі звільнення військовослужбовців за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, засудженням особи до позбавлення волі або обмеження волі за вироком суду, що набрав законної сили, а також у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, вартість виданих їм предметів речового майна, які отримані під час проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України та строки експлуатації (носіння) яких не закінчилися, утримується з урахуванням строку перебування їх у носінні на підставі довідки-розрахунку на утримання вартості речового майна (додаток 6). Грошова компенсація зазначеним військовослужбовцям нараховується пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання речового майна до дати підписання наказу про звільнення. Суму, нараховану до утримання вартості речового майна з військовослужбовця, та суму нарахованої грошової компенсації вартості за неотримане речове майно військовослужбовцю за його письмовою згодою дозволяється погашати шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до чинного законодавства. Судом встановлено, що відповідач має заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 32092,19 грн. Добровільно вказана сума заборгованості відповідачем не сплачена. У порядку виконання процесуального обов`язку відповідача, унормованого частиною третьою статті 12, частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, з доведення належним чином виконання обов`язків перед позивачем з виплати заборгованості не надано доказів виплати вказаної суми заборгованості, а також доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання. Також відповідач жодних доказів про укладення ним контракту до суду не надав. У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з копії платіжного доручення від 20 липня 2021 року, позивачем сплачено судовий збір за позовом у розмірі 2270,00 грн (а.с. 15). Позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2270,00 грн. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 11, 15, 16, 317, 319, 386, 1166 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved