Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

На підставі частини 6 статті 259 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в судовому засіданні 24 січня 2022 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення. 10 січня 2022 року [PERSON] звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявник [PERSON] вказав, що [INFO] в с.Святотроїцьке (раніше - Урицьке) Пологівського (раніше - Розівського) району Запорізької області померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,3267 гектара (далі - га), яка розташована на території Карло-Лібкнехтівської сільської ради Розівського району Запорізької області (далі - Карло-Лібкнехтівська сільрада) та призначена для ведення особистого селянського господарства, що належала померлій згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №353020, виданого на підставі рішення Карло-Лібкнехтівської сільради №14 від 22 жовтня 2009 року та зареєстрованого 30 жовтня 2009 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010927900098. Заявник [PERSON] вказав, що він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проте на час відкриття спадщини постійно проживав в [ADDRESS] . В січні 2022 року він звернувся до Розівської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] , проте отримав письмову відповідь про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що він не подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців після її відкриття, а також не подав належних документів про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. За таких обставин [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт його постійного проживання з [PERSON] на час відкриття спадщини. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заявлені вимоги по тих підставах, які були ним викладені в заяві, надавши відповідні пояснення, заяву прохав задовольнити. Представник заінтересованої особи - Розівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином, про що свідчить особиста розписка про отримання судової повістки (а.с.27). Разом з тим, завідувач Розівської державної нотаріальної контори Мацків Т.М. проти вимог заявника [PERSON] не заперечувала, у поданій до суду письмовій заяві прохала розглянути справу без участі представника заінтересованої особи (а.с.28). Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника заінтересованої особи. Суд, вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заявник [PERSON] народився [INFO] в с.Урицьке Розівського району Запорізької області. Матір`ю заявника є [PERSON] (а.с.5-7,31-32). Як встановлено в судовому засіданні з пояснень заявника та з матеріалів справи, [INFO] в с.Урицьке (на теперішній час - с.Святотроїцьке) Розівського району Запорізької області, у віці 72 років померла мати заявника [PERSON] - [PERSON] , про що 13 вересня 2010 року зроблено відповідний актовий запис за №10. Вказані відомості підтверджуються свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді, зокрема, земельної ділянки площею 0,3267 га, яка розташована на території Карло-Лібкнехтівської сільради та призначена для ведення особистого селянського господарства, що належала [PERSON] згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №353020, виданого на підставі рішення Карло-Лібкнехтівської сільради №14 від 22 жовтня 2009 року та зареєстрованого 30 жовтня 2009 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010927900098 (а.с.9). В судовому засіданні з пояснень заявника [PERSON] встановлено, що він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Його мати [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала за іншою адресою - по [ADDRESS] , але через похилий вік та погіршення стану здоров`я заявник приблизно з 2008 року постійно проживав без реєстрації разом зі своєю матір`ю [PERSON] , оскільки вона потребувала стороннього догляду. Вказане також підтверджується довідками виконавчого комітету Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області №№1,2 та 3 від 04 січня 2022 (а.с.10-13). Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] часто відвідував [PERSON] , а приблизно з 2008 року постійно проживав з нею за адресою: [ADDRESS] до часу смерті останньої, тобто до [INFO] , оскільки [PERSON] хворіла та потребувала сторонньої допомоги. Інші особи разом із заявником [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] на день смерті останньої не проживали. Відповідно до чч.1,2 ст.1220 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За правилами ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Порядок та строки прийняття спадщини спадкоємцями передбачені положеннями глави 87 ЦК України, зокрема, стст.1268-1270 ЦК України. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, заявник [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , як її рідний син. Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру та листа завідувача нотаріальної контори встановлено, що спадкова справа до майна померлої [PERSON] нотаріальною конторою не заводилась, за життя померлою заповіт не складався (а.с.15,16,28-30). Положеннями частини 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Заявник [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] після спливу шестимісячного терміну та 06 січня 2022 року отримав роз`яснення з питання оформлення спадщини, в якому державним нотаріусом йому роз`яснено про необхідність звернутися із заявою до суду у зв`язку із пропуском шестимісячного строку звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини та у зв`язку з тим, що він не був зареєстрований зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.14). Суд, приймаючи до уваги досліджені у справі докази, які дають підстави стверджувати, що [PERSON] постійно проживав у належному його матері будинку разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, вважає заявника таким, що прийняв спадщину у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, а тому у [PERSON] не має підстав для звернення до суду із позовом про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини або на подачу заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, у відповідності до вимог ст.1272 ЦК України, яка застосовується до правовідносин щодо осіб, які спадщину не прийняли. Крім того, судом враховано, що вищевказаний факт не може бути встановлений в іншому порядку, крім судового. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] .. На підставі викладеного,

Outcome: approved