Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~03 грудня 2021 року представник позивача [PERSON] - адвокат Терновенко Роман Миколайович звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОРІ ФІНАНС", третя особа: приватний нотаріус Києво - Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Тетяна Валентинівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який зареєстрований в реєстрі за № 85683від 12.06.2021 року, яким звернено стягнення за кредитним договором №001/70/146645 від 16.06.2019 року, що становить загальну суму 8588 грн., та стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі 908 грн. за сплату судового збору та 6700 грн. витрат на оплату правової допомоги адвоката. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 27 листопада 2021 року на поштову адресу [PERSON] надійшло поштове повідомлення від приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Т.В. з якого стало відомо що на підставі постанови приватного виконавця відкрито виконавче провадження №67372300 від 03.11.2021 року на підставі виконавчого напису нотаріуса №85683 від 12.06.2021 року, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №001/70/146645 від 16.06.2019 року укладеного з ТОВ " ГЛОБАЛ КРЕДИТ", правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення прав вимоги є Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОРІ ФІНАНС" на користь якої стягнути заборгованість в сумі 8588 грн. 00 коп. \~ \~ \~ \~01.12.2021 року представником позивача було отримано з сайту Міністерства юстиції через доступ до автоматизованої системи виконавчого провадження документи, які стали підставою для відкриття виконавчого провадження: електронну копію договору фінансового кредиту №001/70/146645 від 16.06.2019 року та електронну копію виконавчого напису від 12.06.2021 року вчиненого приватним нотаріусом Києво - Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною, який було обернуто до виконання на підставі поданої відповідачем заяви про примусове виконання виконавчого напису на підставі якої було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та стягнення з [PERSON] суми боргу в розмірі 8588 грн. на користь ТОВ " ДОРІ ФІНАНС". \~ \~ \~ \~Позивач зазначила, що вона особисто не укладала кредитного договору з ТОВ "ГЛОБАЛ КРЕДИТ", правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення прав вимоги є ТОВ " ДОРІ ФІНАС", оскільки 05.05.2019 року позивачем було втрачено паспорт зразка 1994 року громадянина України, що підтверджується довідкою виданою Благовіщенським РС УДМС України в Кіровоградській області, з якої вбачається, що позивачем був втрачений паспорт громадянина Україна 05.05.2019 року та 30.07.2019 року був виданий ID паспорт громадянина України, що в свою чергу підтверджує ту обставину, що позивач не укладав жодного кредитного договору з ТОВ " ГЛОБАЛ КРЕДИТ" та не отримував жодних коштів від ТОВ " ГЛОБАЛ КРЕДИТ" в сумі 2000 грн. Ухвалою від 07.12.2021 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ч.5 ст.279 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво - Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис №85683 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ДОРІ ФІНАНС" заборгованості за період з 04.06.2021 року по 09.06.2021 року у розмірі 7588 грн. (а.с.17), яка складається: заборгованість за сумою кредиту - 2000 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 5588 грн.; за вчинення виконавчого напису 1 000 грн. (а.с.17). Також встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Т.В. перебуває виконавче провадження № 67372300 від 03.11.2021 року, на підставі виконавчого напису нотаріуса №85683 від 12.06.2021 року, про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 8588 грн. 00 коп. на користь ТОВ " ДОРІ ФІНАНС" ( а.с.15-16). Крім того, судом встановлено, що згідно довідки виданої 03.08.2021 року Благовіщенським РС УДМС України в Кіровоградській області вбачається, що 07.08.2019 року оформлено паспорт громадянина України [PERSON] , [INFO] у формі ID картки № [NUMBER] на підстави заяви про втрату паспорта громадянина України зразка 1994 року серії [NUMBER] , який він втратив 05.05.2019 року ( а.с.21). Приймаючи рішення, суд керується наступним. Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчинюється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчинюється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від ТОВ "Фінансова компанія "Кредит капітал" первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Також не встановлено, що при винесені виконавчого напису нотаріусом встановлено, що заборгованість є безспірною. Таким чином, виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 908 грн. судового збору. Щодо стягнення з Відповідача витрат на правову допомогу. В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги представником позивача надано копію договору про надання правової допомоги від 20.09..2021 року ( а.с.22) та копію додатку до договору №1 Акт прийому - передачі виконаних робіт, ( із детальним розрахунком наданих послуг) ( а.с.24), укладений між [PERSON] та адвокатом Терновенко Р.М.., а також копію квитанції до прибуткового касового ордера №49 від 02.12.2021 року з яких вбачається, що витрати на правову допомогу склали 6700 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частинами 1-3 статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Приписами ст. 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Необхідно зауважити, що ч. 6 ст. 137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи зазначене, суд вважає, що заявником документально підтверджено понесені витрати на правничу допомогу. З урахуванням вимог ч.4 ст.137, ч.ч.2,3 ст.141 ЦПК України, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також відповідно до розміру задоволених вимог, суд приходить до висновку про необхідність стягнення витрат на правову допомогу у сумі 6700 гривень.

Outcome: approved