Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 24.09.2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що неповнолітніх дітей від шлюбу не мають, сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинені з 2013 року. Спільне господарство не ведеться, спор по поділ майна відсутній. У зв`язку з чим просить суд розірвати шлюб. Ухвалою суду від 01.09.2021 року справу прийнято до розгляду у спрощеному проваджені. Позивач до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розглядати справу без його участі. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 24.09.2009 року, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, 24.09.2009 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що було зроблено відповідний актовий запис № 754, після укладання шлюбу подружжю присвоєно прізвище - [PERSON] . Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, які мають суттєве значення. Згідно ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Спільне життя сторін не склалося, сторони не підтримують сімейно - шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі, а тому розриває їх шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved