Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та електропостачання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що будинок [ADDRESS] був віднесений до комунальної власності територіальної громади м.Києва та переданий до сфери управління Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації. На підставі рішення Київської міської ради від 09.09.2010 № 7/4819 «Про питання організації управління районами в м.Києві» та рішення Київської міської ради від 02.12.2010 № 284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва» було затверджено переліки об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва згідно з додатками 1-10 до цього рішення, та визнано такими, що втратили чинність, додатки 1-12 до рішення Київради від 27.12.2001 № 208/1642 «Про формування комунальної власності територіальних громад районів міста Києва». Згідно з переліком наведеним в додатку 1 до об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва передано до сфери управління Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, в тому числі будинок [ADDRESS] . Рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством м. Києва» КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» перейменовано в КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва». Позивач посилається на те, що в період з 01травня 2015 року по 01 червня 2020 року житлово-комунальні послуги в будинку [ADDRESS] , надавались Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва». Відповідач є наймачем квартири [ADDRESS] , що підтверджується ордером на жиле приміщення №18 серія А від 27 липня 2009 року і довідкою КП «Центр комунального сервісу» №02/01/05-105. Посилаючись на положення ст.ст. 66, 67, 68 ЖК України та Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та положення ст. 625 ЦК України позивач зазначає, що відповідач не виконав належним чином свої обов`язки по оплаті за спожиті послуги з утримання будинку та прибудинкової території, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за період з 01 травня 2015 року по 01 червня 2020 року в розмірі 4177,55 грн за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, з 01 травня 2015 року по 01 липня 2020 року в розмірі 5007,52 грн за послуги з постачання електроенергії. Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 08 лютого 2021 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 18 березня 2021 року позовну заяву Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та електропостачаннязалишено без руху надано строк для усунення недоліків. 06 травня 2021 року до суду надійшла уточнена позовна заява Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та електропостачання. Ухвалою суду від 22 лютого 2021 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. На адресу суду повернувся конверт із копією ухвали про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви, який направлявся відповідачу. Відповідачу був наданий строк для надання відзиву. На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористалася, відзив на позов не подала. Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS] . Зазначена квартира неприватизована, що підтверджується інформаційною довідкою наданої комунальним концерном «Центр комунального сервісу», яка міститься в матеріалах справи (а.с. 35). Відповідач є наймачем квартири [ADDRESS] , що підтверджується ордером на жиле приміщення №18 серія А від 27 липня 2009 року (а.с.37). На підставі рішення Київської міської ради від 09.09.2010 № 7/4819 «Про питання організації управління районами в м.Києві» та рішення Київської міської ради від 02.12.2010 р. № 284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва» було затверджено переліки об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва згідно з додатками 1-10 до цього рішення, та визнано такими, що втратили чинність, додатки 1-12 до рішення Київради від 27.12.2001 р. № 208/1642 «Про формування комунальної власності територіальних громад районів міста Києва». Згідно з переліком наведеним в додатку 1 до об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва передано до сфери управління Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, в тому числі будинок [ADDRESS] . Рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством м.Києва» КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» перейменовано в КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва». З 01.05.2015 позивач здійснював функції з утримання будинку [ADDRESS] та надавав житлово-комунальні послуги. Факт надання житлово-комунальних послуг та їх вартості підтверджується: рішенням Голосіївської районної в м.Києві ради від 19.10.2010 № 41/10, рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270, інформацією щодо фактичних та нормативних витрат на послуги з утримання будинку та прибудинкової території, розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 442 від 30.04.2015 щодо встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 668 від 06.06.2017, договором про постачання електричної енергії № 17195 від 31.08.2004, додаткової угодою до даного договору, договором про надання послуг № 114 від 02.03.2018, укладеним з КК «Центр комунального сервісу». Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власники квартир багатоквартирних будинків зобов`язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Наймачі квартир (кімнат) вносять плату за найм житла, розмір якої встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ці платежі і платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інші строки. При простроченні внесення вказаної плати стягується пеня з розрахунку 1 процент від несплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше 100 процентів загальної суми боргу. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до ст.ст. 7,13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (центральне постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримування, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Статтями 20, 21 Закону, визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язки виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», управитель зобов`язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів. Як встановлено судом, відповідач належним чином не виконав свій обов`язок з оплати за спожиті послуги, внаслідок чого відповідно до розрахунку, наданого позивачем у нього виникла заборгованість в період з 01 травня 2015 року по 01 червня 2020 року в розмірі 4177,55 грн за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, з 01 травня 2015 року по 01 липня 2020 року в розмірі 5007,52 грн за послуги з постачання електроенергії. В силу положень ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Обов`язок щодо сплати за спожиті послуги встановлений законом, не зважаючи на наявність або відсутність договірних відносин між сторонами. Зазначений обов`язок є грошовим зобов`язанням. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової заборгованості за період з 01 травня 2015 року до 01 червня 2020 року становить: інфляція-297,55 грн.,3% річних 150,66 грн та розрахунку заборгованості за послуги з електропостачання з 01 травня 2018 року до 01 червня 2020 року становить інфляція- 304,30 грн., 3% річних 155,91 грн (а.с.15-18). Відповідачем відзиву щодо заявлених позовних вимог, будь-яких пояснень/заперечень щодо розрахунку заборгованості та в спростування зазначеного позивачем, суду надано не було. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем доведено обставини на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, а відтак вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved