Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про захист прав споживачів. В обґрунтування позову позивач зазначав, що він є споживачем послуг, що надає йому відповідач. Своєчасно сплачує за надані послуги, однак Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі - ПрАТ «УК «Київводоканал») нараховує йому борг, незважаючи на покази лічильника. Позивач неодноразово звертався до відповідача із вимогами про проведення перерахунку, однак результатів це не дало. Вважаючи, що такими діями позивачу завдано моральну шкоду, позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідача 60 000 грн на відшкодування моральної шкоди. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2021 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано йому строк на усунення недоліків позовної заяви. 22 жовтня 2021 року від позивача надійшла заява на усунення недоліків позовної заяви та заява про відвід судді. Ухвалою суду від 27 жовтня 2021 року у задоволенні заяви про відвід судді - відмовлено. Ухвалою судді від 09 листопада 2021 року в справі відкрито провадження та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 21 грудня 2021 року від позивача надійшла заява, в якій позивач зазначив, що відповідач надіслав йому попередження, що свідчить про факт залякування та обману, тому ціну позову збільшив до 120 000 грн. 14 січня 2022 року позивач подав заяву, в якій вказав, що отримав від відповідача рахунок зі змінами надуманих показань лічильника, що свідчить про шахрайство відповідача, тому вдруге збільшує позовні вимоги до 240 000 грн. 25 січня 2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано про те, що позивач із письмовими заявами щодо перерахунку заборгованості за спожиті послуги до ПрАТ «АК «Київводоканал» не звертався. У приладів обліку, що знаходяться за адресою позивача сплив міжповірочний інтервал, тому відсутні підстави для нарахування йому за спожиті послуги згідно з показаннями приладів обліку. Для впорядкування нарахувань за спожиті послуги позивачу необхідно провести метрологічну повірку квартирних приладів обліку води в термін до 20 січня 2022 року згідно умов припису-попередження від 20 грудня 2021 року та надати копії повідомлень на сплату із зазначенням фактичних показань з січня 2017 року і по теперішній час. На підставі наведеного, відсутні підстави вважати, що діями відповідача позивачу завдано моральну шкоду. У зв`язку з чим, відповідач просив про відмову в задоволенні позову. 12 листопада 2021 року позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача подала заяву, у якій просила розглядати справу у її відсутності. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин даної справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що [PERSON] є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , по якому нарахування за вказані послуги повинні проводитись за показниками квартирного приладу обліку води, переданими у попередньому місяці. 07 грудня 2021 року ПрАТ «АК «Київводоканал» надіслало позивачу попередження про наявність заборгованості за централізоване постачання холодної води та водовідведення в сумі 2863,31 грн та запропонувало звернутись до відповідача для проведення коригувань нарахування плати за вказані послуги. Заперечуючи проти позову, ПрАТ «АК «Київводоканал» вказувало на те, що у грудні 2021 року контролером відповідача було здійснено вихід за адресою: [ADDRESS] , за результатами якого встановлено, що прилади обліку за вказаною адресою 2013 року випуску та потребують повірки. На підставі зазначеного контролером складено акт про необхідність проведення повірки приладів обліку води та складено припис - попередження від 20 грудня 2021 року. Позивач відмовився надавати свої дані та підписати зазначений документ. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Положеннями частин першої-третьої статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди`судам роз`яснено, щовідповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до чч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Так, звертаючись до суду з позовом, позивач не вказав, якими протиправними діями відповідача йому завдано моральних страждань, причинного зв`язку між завданою йому шкодою і протиправним діями відповідача, які його права та законні інтереси порушив відповідач та якими доказами це підтверджується. Не доведено позивачем і розмір моральної шкоди в сумі 240 000 грн. Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Відповідно до статті 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір відшкодовується за рахунок держави.

Outcome: dismissed