Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 3000 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Підставою звернення до суду є те, що 31.07.2020 року шлюб між сторонами розірвано. Під час спільного проживання у них народилося троє синів. Відповідач бачиться з дітьми, але не допомагає фінансово. Офіційно не працевлаштований, однак їздить на підробітки, будує будинки, працює майстром. Заробітна плату у позивача мінімальна, тому їй важко самостійно забезпечити належний рівень життя дітей. Вважає, що батько повинен сплачувати аліменти в сумі 3000 гривень щомісячно на кожну дитину, таким чином забезпечиться рівність батьків при несенні обов`язку утримання дитини. 29.12.2021 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Як вбачається з поданого відповідачем відзиву на позов (а.с.22-29), він просить позов задоволити частково, призначивши мінімальний розмір аліментів на кожну дитину. Позивач з`явилася в судове засідання, позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити. Відповідач у судове засідання з`явився, просив позов задоволити частково, вказавши, що максимальний розмір аліментів, який він спроможний сплачувати становить 2 тис. грн. на кожну дитину, але він при наявності доходів допомагатиме своїм дітям додатковими коштами. Заслухавши вступне слово позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку. Розглядаючи дану цивільну справу, суд керується принципом забезпечення найкращих інтересів дитини, який визначений у п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Україною 27.02.1991 року. Цією нормою передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи вищевказане, відповідач повинен докладати всіх зусиль для надання повноцінного утримання своїм дітям, які в силу свого віку не можуть забезпечити себе усім необхідним. На підставі наведеного, оскільки відповідач не надав суду доказів про неможливість сплачувати аліменти, в свою чергу позивач не надала суду доказів обгрунтування заявленого розміру аліментів, стягненню підлягають аліменти на утримання трьох дітей віком від 6 до 18 років у твердій грошовій сумі в розмірі по 2200 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Такий розмір аліментів не є надмірним та є необхідним для забезпечення гармонійного розвитку і розумних потреб дитини, оскільки аліменти - це платіж, спрямований саме на утримання дитини, який повинен бути достатнім для цього. Разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків і має бути рівним та покликаний захистити інтереси дитини в коштах у розмірі необхідному для її життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який мала дитина до виникнення спору про стягнення аліментів, і який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. У ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Оскільки позивач звернулася до суду з вимогами - 28.12.2021 року, тому з 29.12.2021 року слід присудити стягнення аліментів і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, відповідно до ч.1 ст.264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. В ст. 430 ЦПК України закріплено, що суд допускає негайне виконання рішень у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежів за 1 місяць. Враховуючи вищевказані вимоги законодавства суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення у межах суми платежів за 1 місяць. Позивач звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 908 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved