Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з газопостачання за період з 01 грудня 2018 року по 24 грудня 2020 року у сумі 19 372 грн 58 коп. та 2 270 грн понесених судових витрат по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 04 червня 2021 року ТОВ «Чернігівгаз Збут» звернулося до Ніжинського міськрайонного суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання з [PERSON] 18 червня 2021 року ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області відмовлено у видачі судового наказу. [PERSON] є споживачем з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Чернігівгаз Збут» за адресою: [ADDRESS] з відкритим особовим рахунком № [NUMBER] . Відповідач належним чином не виконує обов`язки по оплаті послуг, які надаються, а тому утворилася вказана заборгованість. Ухвалою від 06 грудня 2021 року суд постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши письмове клопотання про підтримку позову, розгляд справи за їх відсутності та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, не подав до суду відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності, тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Статтями 7, 8 вказаного Закону визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів та відповідний обов`язок щодо оплати наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, а обов`язком виконавця - забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП№ 2496 від 30 вересня 2015 року та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №3212718652 (далі Правила). Відповідно до п.2 розділу III Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до п. 4 розділу III Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Відповідач [PERSON] є споживачем комунальних послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Чернігівгаз Збут» у будинку [ADDRESS] , з відкритим особовим рахунком № [NUMBER] . Згідно розрахунку позивача по вказаному будинку наявна заборгованість за комунальні послуги за період з 01 грудня 2018 року по 24 грудня 2020 року у сумі 19 372 грн 58 коп., зазначений розрахунок у встановленому порядку відповідачем не спростований. Приписами ст. 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК України відповідач своєчасно вносити плату за комунальні послуги - за спожитий природний газ. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 2270 грн, а також у відповідності до п.1 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» позивачу слід повернути 227 грн судового збору, який був внесений у більшому розмірі, ніж встановлено Законом. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved