Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 10.07.2021 він дізнався, що на виконанні старшого державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Гаджи А.В. перебуває в провадженні виконавче провадження № 65655269 з примусового виконання виконавчого напису № 6526 від 08.02.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінпром-маркет» заборгованості за кредитним договором № 0976834465, укладеним 18.08.2018 в сумі 5 617, 95 грн. Позивач вказує, що про існування оскаржуваного виконавчого напису він дізнався, коли банківська установа обмежила рух коштів по його рахунках. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з грубими порушеннями вимог чинного законодавства та розмір вимог не є безспірним. Вказує, що оскільки постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 в справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26.11.2014 № 662 визнано незаконною та нечинною (зокрема в частині стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин) з моменту її прийняття, тому й відсутні правові підстави для виконання спірного виконавчого напису. А отже в момент вчинення виконавчого напису нормативно-правовий акт, який допускав вчинення виконавчих написів нотаріусів на кредитних договорах, був визнаний незаконним та нечинним, законних підстав для можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на кредитному договорі не існувало, а відповідачами були порушені ст. 129-1 Конституції, ст. 18 ЦПК України, ч. 2 ст. 265 КАС України. Також позивач зазначає, що нотаріусом було порушено ст.ст. 88, 89 Закону України «Про нотаріат», п. 3.1., 3.4. та інші норми Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зокрема за відсутності оригіналу кредитного договору, підписаного сторонами, та виписки з банкісвького рахунка позивача нотаріус був позбавлений можливості встановити безспірність вимог сятгувача. Вважає, що нотаріус був зобов`язаний відмовити у вчиненні виконавчого напису, оскільки: кредитні договори станом на дату вчинення виконавчого напису не входять до переліку безспірних вимог, відповідачем ТОВ «Фінпром-маркет» не могло бути надано доказів згоди або факту повідомлення позивача про існування заборгованості, нотаріусу не було подано оригінал кредитного договору, оскільки позивач його не підписував, подані нотаріусу документи не відповідали законодавству України, відповідач ТОВ «Фінпром-маркет» не міг надати виписку з банківського рахунку позивача, а довідка складена кредитором не може вважатись випискою з рахунку позивача. Зазначає, що надана відповідачем ТОВ «Фінпром-маркет» нотаріусу паперова копія електронного документа без електронних цифрових підписів обох сторін у дату їх підписання не є оригіналом кредитного договору і не є належним доказом безспірності заборгованості, тому що нотаріус не міг перевірити достовірність та незмінність його змісту. А вчинення напису не на оригіналі кредитного договору, а на його копії не відповідає законодавству. Також позивач вказує, що він заперечує проти нарахованих стягувачем сум, насамперед процентів та неустойки, які не були погоджені в письмовій формі і взагалі не були доведені до його відома стягувачем. Тому вважає, що виконавчий напис підлягає скасуванню і через спірність заборгованості, і через порушення відповідачами вимог законодавства щодо підстав та порядку його вчинення. За вказаних обставин позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 6526 від08.02.2021,вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром-маркет» заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 5 617 гривень 95 копійок (а.с. 2 - 19). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 27.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Також даною ухвалою суду при відкритті провадження за клопотанням позивача витребувано докази по справі, а саме: витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. належним чином засвідчені копії виконавчого напису № 6526 від 08.02.2021, що вчинений ним про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» (код СДРПОУ 43311346) заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 5 617 грн. 95 коп., та засвідчені копії всіх матеріалів нотаріальної справи по його вчиненню; витребувано у старшого державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Гаджи А.В. належним чином засвідчені копії всіх матеріалів виконавчого провадження № 65655269 з примусового виконання виконавчого напису № 6526 від 08.02.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» заборгованості за кредитним договором № 0976834465 в сумі 5 617 грн. 95 коп.; витребувано у ТОВ «Фінпром маркет» належним чином засвідчені копії Договору про надання кредиту з підписом [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) з додатками та додатковими угодами до нього, докази надання [PERSON] примірників підписаних договорів про надання кредиту, додатків та додаткових угод про зміну умов договору про надання кредиту, повідомлення з вимогою про погашення [PERSON] суми боргу з доказами його направлення і отримання [PERSON] до вчинення виконавчого напису, засвідчену копію Виконавчого напису № 6526 від 08.02.2021, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 5 617 грн. 95 коп. та усіх документів, поданих нотаріусу для його вчинення(а.с. 127 - 128). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 10.01.2022 закрито підготовче провадження в справі та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 210 - 211). В судове засідання учасники справи не з`явились. Позивач попередньо подав суду заяву, якою вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводити у його відсутність. Представник відповідача ТОВ «Фінпром-маркет» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, натомість до початку судового розгляду надіслав до суду заяву про визнання позовних вимог, згідно якої визнає позовні вимоги [PERSON] та просить задовольнити позовні вимоги, в зв`язку з чим стягнути з нього на користь позивача 50 відсотків судового збору. Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, старший державний виконавець Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Гаджи А.В. в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи, що мають значення для вирішення спору судом. Згідно копії виконавчого напису, 08.02.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі під № 6526, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія з управління активами» відступлено право вимоги на підставі договору від 25.01.2021, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі договору від 25.01.2021, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» на підставі договору від 13.06.2019 відступлено право вимоги за Кредитним договором №0976834465 від 18.08.2018, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та [PERSON] , заборгованості за період з 12.06.2019 по 08.02.2021 в розмірі 5 567, 95 грн. та плати в розмірі 50 грн., що становить загальну суму 5 617, 95 грн. (а.с. 118, 154). Згідно копії постанови старшого державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Гаджи А.В. від 03.06.2021, відкрито виконавче провадження ВП № 65655269 на підставі виконавчого напису № 6526, виданого 08.02.2021, про стягнення заборгованості на користь ТОВ «Фінпром маркет», боржником за яким є [PERSON] (а.с. 119). Згідно копії постанови державного виконавця про арешт коштів боржника від 03.06.2021, для забезпечення виконання рішення державним виконавцем накладено арешт на рахунки боржника [PERSON] (а.с. 120). Згідно копії постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 03.06.2021, з боржника [PERSON] постановлено стягнути виконавчий збір в розмірі 561, 79 грн.(а.с. 121). На виконання вимог ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 27.09.2021 Вінницьким районним відділом державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надано належним чином засвідчені копії всіх матеріалів виконавчого провадження № 65655269 з примусового виконання виконавчого напису № 6526 від 08.02.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості за кредитним договором № 0976834465 в сумі 5 617, 95 грн., з яких вбачається, що вказаний виконавчий напис приватного нотаріуса звернений відповідачем ТОВ «Фінпром маркет» до примусового виконання та державним виконавцем вчиняються відповідні виконавчі дії (а.с. 134 - 154). На виконання вимог ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 27.09.2021 відповідачем ТОВ «Фінпром маркет» надано документ під назвою «Виписка з рахунка [PERSON] із зазначенням суми заборгованості, строку, за який проводиться стягнення та відміткою стягувача про непогашення заборгованості за Кредитним договором №0976834465 від 18.08.2018», відповідно до якого за [PERSON] рахується заборгованість перед ТОВ «Фінпром маркет» в розмірі 5 567, 95 грн., з яких 1 199, 97 грн. - заборгованість за тілом кредита, 4 367, 98 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, копію Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0976834465 між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] , копію заявки-анкети [PERSON] на отримання кредиту, копію договору факторингу №250121ФК від 25.01.2021 між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром маркет» з додатками (а.с. 167 - 191). Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі ж самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вирішуючи виключну правову проблему, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 підтвердила висновок, викладений у постанові від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, що норми частини першої статті 88 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, чинній на час вчинення спірних виконавчих написів) слід застосовувати разом з нормами частини другої статті 88 цього Закону та статті 257 ЦК України, які передбачають трирічний строк від дня виникнення права вимоги, в межах якого вчиняється виконавчий напис. Згідно з п.п. 1.4 пункту 1, 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, виконавчий напис вчинюється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, місцезнаходження боржника або стягувача,для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Враховуючи викладене, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік документів), передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку) подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки в судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 08 лютого 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 (а.с. 28). Отже, вчиняючи 08 лютого 2021 року виконавчий напис № 6526, приватний нотаріус Остапенко Є.М.неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Укладений між фінансовою установою та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19). Подібна позиція наведена також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 та в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17. Крім цього, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. В обґрунтування позовних вимог позивачпосилається, в тому числі, на те, що ним не укладалося жодних письмовихдоговорів з відповідачем та не погоджувалося жодних конкретних умов щодо нарахування відсотків та пені. Доказів існування підписаного (в письмовому або електроному вигляді) відповідачем кредитного договору суду не надано, враховуючи надані суду документи за відсутності підпису на них відповідача, в зв`язку з чим суду не доведено наявність в нотаріуса підстав вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем, що зазначений у виконавчому написі, є безспірним. Відповідачами доказів на спростування доводів позовної заяви не надано. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стосовно пред`явлення позовних вимог до вказаних позивачем відповідачів, суд зауважує, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст. 48 ЦПК України). Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 12 листопада 2020 року в справі № 200/3452/17 наголосив, що справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Враховуючи наведене, за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 15 квітня 2020 року у справі №474/106/18 та в постанові від 14 серпня 2019 року у справі № 519/77/18. Таким чином, приватний нотаріус є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. З урахуванням вищевказаної позиції Верховного суду, належним відповідачем за пред`явленим позовом є саме ТОВ «Фінпром маркет», а приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. є неналежним відповідачем. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. без дотриманням умов вчинення виконавчого напису, в зв`язку з чим виконавчий напис було вчинено за відсутності надання нотаріусу документів, на підставі яких може бути вчинено виконавчий напис, та що належним відповідачем в даному випадку є саме ТОВ «Фінпром маркет», при цьому, враховуючи визнання відповідачемТОВ «Фінпром маркет» позову, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, а саме в частині задоволення позовних вимогдо належного відповідача ТОВ «Фінпром маркет», шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а в задоволенні позовних вимог до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, слід відмовити. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позов пред`явлено до двох відповідачів: ТОВ «Фінпром маркет» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., при цьому відповідач ТОВ «Фінпром маркет» позов визнав до початку розгляду справи по суті, 50 % судового збору в частині заявлених вимог до одного з двох відповідачів становить (908 грн./2) ? 50 % = 227 грн., які на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України слід повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору в іншій частині задоволених позовних вимог до відповідача ТОВ «Фінпром маркет» в розмірі 227 грн. підлягають стягненню з відповідача ТОВ «Фінпром маркет». В іншій частині сплачений судовий збір слід залишити за позивачем, оскільки в задоволенні позову до співвідповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. відмовлено. На підтвердження понесення позивачем інших судових витрат доказів не надано. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: partial