Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 02.06.2017 Суворовським районним у місті Одеса відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб за актовим записом №507, від якого мають двох синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які спільно проживають із нею. В шлюбі спільно прожили майже 5 років, але останній рік не проживають разом та в подальшому, як сім`я не можуть проживати разом, виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми. Неодноразові суперечки призводили до сварок та скандалів, які відбувалися у присутності дітей. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є не можливе та суперечить їх інтересам. Просить шлюб розірвати та стягнути судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору, справу розглядати без її участі, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . Ухвалою суду від 30.12.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін та призначено перше судове засідання. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.3 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п.24 ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, зважаючи на те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку про задоволення позову повністю по слідуючим підставам. Відповідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого 02 червня 2017 року Суворовським районним у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області між сторонами було зареєстровано шлюб про, що 02.06.2017 було складено відповідний актовий запис №507. Від спільного шлюбу сторони мають двох синів [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого 29.08.2017 Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області та [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , виданого 10.01.2020 Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Як вбачається з ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище в зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер їх відносин, наполягання на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім`ї неможливо, а також визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Так, позивачкою згідно квитанції №0.0.2372735666.1 виданої 10.12.2021 року Чечельницьким відділенням Вінницької філії АТ КБ "ПРИВАТБАНК" сплачено судовий збір при поданні позову в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень. Оскільки позов відповідечем визнано до початку розгляду справи по суті, тому позивачці слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні, а з відповідача стягнути 454 (чотириста п`ятдесят чотири) на користь позивачки на підставі ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved