Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

Представник позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації), у якому просить стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» страхове відшкодування у розмірі 11\~699 грн 12 коп. за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів та судові витрати, посилаючись на мотиви викладені ним у позовній заяві. Представник позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» у судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду із заявою, у якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує повністю та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши подані докази, встановив таке: 04.02.2019 року в м. Дніпро по вул.. Каруни, 89, трапилась дорожньо-транспортна за участю застрахованого автомобіля «ІЖ», державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить Страхувальнику та автомобіля «Mersedes», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно з постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.02.2020 року справа № 199/1220/19 Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП (а.с. 71). 06.02.2019 року до Позивача звернувся Потерпілий з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору (а.с. 64-68). Позивач на підставі страхового акту розрахунку суми страхового відшкодування (а.с. 101) до нього та виходячи із рахунку, здійснив виплату страхового відшкодування на користь Потерпілого в розмірі 45080,71 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 30477 від 24.05.2019 р. (а.с. 102). Цивільну відповідальність Відповідача, який керував забезпеченим транспортним засобом «Mersedes», державний реєстраційний номер [NUMBER] , було застраховано у ПАТ НАСК «Оранта» згідно Полісу № АМ 9789987 (а.с. 44-60). Позивач звернувся до Страхової компанії Відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Остання здійснила виплату відшкодування в межах ліміту відповідальності, а саме: 11\~699,12 грн. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] власником автомобіля марки "ИЖ", номерний знак [NUMBER] є ТОВ «КАТЕРИНОСЛАВХЛІБ» на момент ДТП керував автомобілем [PERSON] на відповідній правовій підставі. Згідно довідки № 3019037349164685 про дорожньо-транспортну пригоду на момент ДТП автомобіль марки "ИЖ", номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , отримав механічні пошкодження: передня ліва частина, крім того у вказаній довідці вказано, що ДТП сталося внаслідок порушення [PERSON] п. 13.3 ПДР України (а.с. 69-70). Згідно звіту № 052/19 від 23.04.2019 року по визначенню вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу вартість збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу ИЖ-27175 ЗНГ, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 30141,36 грн. Згідно висновку судового експерта №052/19 від 23.04.2019 року ринкова вартість автомобіля ИЖ-27175 ЗНГ, реєстраційний номер [NUMBER] , складає 30141,07 грн; вартість відновлюваного ремонту автомобіля ИЖ-27175 ЗНГ, реєстраційний номер [NUMBER] , складає 47213,36 грн; вартість відновлюваного ремонту автомобіля ИЖ-27175 ЗНГ, реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 34381,59 грн; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ИЖ-27175 ЗНГ, реєстраційний номер [NUMBER] , складає 30141,07 грн. Згідно страхового акту № UA2019020600041/L01/01 від 23.05.2019 року нараховано та проведено страхове відшкодування в розмірі 45080,71 грн та згідно розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № UA2019020600041/L01/01 всього до виплати 45080.71 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦКП України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На момент вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «ИЖ-27175 ЗНГ, реєстраційний номер [NUMBER] » був застрахований в ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» відповідно укладеного договору добровільного страхування наземного транспорту № АМ № 135329 від 27.12.2018 року. Власник автомобіля марки ИЖ-27175 ЗНГ, реєстраційний номер [NUMBER] звернувся до ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» із заявою про настання страхового випадку по договору страхування Авто КАСКО. Цивільним кодексом України передбачено, що зворотня вимога може бути заявлена у вигляді регресу (ст. 1191 ЦК України) або у вигляді суброгації (ст. 993 ЦК України). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. У п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): вказано, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Розмежовує поняття «регрес» та «суброгація» і Верховний Суд у своїй постанові від 30.01.2019 року у справі № 755/9320/15-ц, та зазначає, що під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. А регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України. Отже, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі є суброгацією. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2\~270,00 грн.

Outcome: approved