Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

У червні 2021 року позивач звернулася із вказаним позовом до суду, зазначивши, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно, яким є 1/3 частина квартири [ADDRESS] . Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги до майна померлої [PERSON] за законом та прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріуса. Однак постановою державного нотаріуса Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Р. від 16 березня 2021 року було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки спадкоємцем не додано доказів її родинних відносин зі спадкодавцем. Позивач вказує, що свідоцтво про її народження не збереглося, а оскільки вона народилася в м. Хабаровськ Російської Федерації, враховуючи військову агресію Росії відносно України, вона позбавлена можливості у позасудовому порядку довести факт її родинних відносин із померлою. Враховуючи наведене, позивач просить встановити юридичний факт, що вона є дочкою померлої [PERSON] , а також визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на вказане спадкове майно. Ухвалою судді від 14 червня 2021 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу - відповіді на відзив, третій особі - пояснень щодо позову та відзиву. Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позов, у якому просив прийняти рішення згідно чинного законодавства та слухати справу у відсутності представника Київської міської ради. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, пояснивши, що він є сином позивача [PERSON] та онуком померлої [PERSON] , а також те, що на спадкове майно померлої він не претендує. Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яким є 1/3 частина квартири [ADDRESS] . Так, судом встановлено, що вказана квартира була виділена сім`ї позивача [PERSON] згідно ордеру на вселення №11796 серії Б, виданого на підставі рішення виконкому Подільської районного ради народних депутатів м. Києва №555 від 28 жовтня 1985 року. Із свідоцтва про право власності на житло, виданого 15 листопада 1999 року Відділом приватизації житла Подільської райдержадміністрації, та зареєстрованого в Київському міському БТІ 15 листопада 1999 року за реєстровим № 1453, вбачається, що квартира [ADDRESS] була приватизована та належить на праві спільної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Матеріалами справи підтверджується, що 16 березня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Р. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] . Однак постановою вказаного нотаріуса №782/02-31 від 16 березня 2021 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документа, який підтверджує її родинні відносини із спадкодавцем. Наведені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Вирішуючи обґрунтованість доводів позивача, наведених в обґрунтування позовних вимог, судом враховується наступне. Відповідно до ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] в м. Хабаровськ Російської Федерації, що, зокрема, підтверджується відомостями у її паспорті серії [NUMBER] , виданому Подільським РУ ГУ МВС України в місті Києві 15 грудня 2000 року. При цьому також з`ясовано, що свідоцтво про народження позивача не збереглося. Судом також приймаються до уваги доводи позивача та її представника про те, що внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України позивач на даний час не може отримати копію свідоцтва про її народження або будь-який інший документ щодо свого народження. З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованими доводи позивача у тому, що вона позбавлена можливості у позасудовому порядку довести факт її родинних відносин із померлою [PERSON] . Водночас, той факт, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] , підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами та приятелями позивача та які працювали разом із нею. Свідки, зокрема, показали, що позивач у 1986 році отримала квартиру [ADDRESS] як працівник транспортного підприємства та проживала у ній разом із сином [PERSON] . Потім вона забрала до себе на постійне проживання свою матір [PERSON] , яка проживала у вказаній квартирі до моменту її смерті у 2010 році. Свідки також підтвердили, що добре знали померлу [PERSON] саме як мати позивача, а також те, що між ними були сімейні відносини. Встановлення даного факту породжує для позивача юридичні наслідки, оскільки вона є спадкоємцем до майна померлої [PERSON] за законом. З огляду на наведене, а також приймаючи до уваги неможливість встановлення факту родинних відносин в позасудовому порядку, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог у цій частині та наявність підстав для встановлення факту родинних відносин позивача з померлою [PERSON] . Що стосується решти позовних вимог, то суд вважає їх обґрунтованими та підлягаючими задоволенню із наступних підстав. Ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва з підстав недоведеності родинних відносин зі спадкодавцем. Право власності померлої [PERSON] на є 1/3 частини квартири [ADDRESS] підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 15 листопада 1999 року Відділом приватизації житла Подільської райдержадміністрації, та зареєстрованого в Київському міському БТІ 15 листопада 1999 року за реєстровим № 1453. Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що вказане майно увійшло до складу спадщини [PERSON] . Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності,

Outcome: approved