Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів та просила визнати недійсним з моменту укладення договір відступлення права вимоги №1278-Ф від 30.11.2018 укладений між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та [PERSON] . Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилалась на те, що 30.11.2018 року відповідач ПАТ «БАНК ФОРУМ», як банк та відповідач [PERSON] , як новий кредитор уклали договір про відступлення права вимоги № 1278-ф на підставі п. 2.1. якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором права вимоги банку до позичальників, іпотекодавців/заставодавців та поручителів зазначених в додатку № 1 та акті приймання-передачі документації включаючи права до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за кредитними договорами, іпотечними договорами, договорами застави та договорами поруки з урахуванням усіх змін доповнень і додатків до них згідно реєстру у додатку № 1 та акті приймання-передачі документації до цього договору надалі, а новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти (надалі по тексту договір відступлення права вимоги). Згідно додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги під порядковим номером 24 зазначено, що відповідач № 1 відступив право вимоги до боржника [PERSON] . Зазначила, що між відповідачем ПАТ «БАНК ФОРУМ» та [PERSON] було укладено кредитний договір від 22.04.2008 року № 0147/08/00-ZNv, за умовами якого банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі у сумі 120000 доларів США, зі сплатою 13,5 % річних, із кінцевим терміном повернення кредиту до 21.08.2015 року. Предметом іпотеки за вказаним вище кредитним договором на підставі договору була квартира [ADDRESS] . Проте, 06.04.2015 року на підставі договору купівлі-продажу [PERSON] придбала у [PERSON] , [PERSON] квартиру [ADDRESS] . У зв`язку з придбанням права вимоги до [PERSON] , [PERSON] намагається оскаржити право власності [PERSON] , як нового власника, оскільки вважає, що остання неправомірно набула право власності на квартиру. Отже, укладений відповідачами договір про відступлення права вимоги стосується прав позивача. При цьому, заміна сторони кредитора в кредитному договорі з ПАТ «БАНК ФОРУМ» на фізичну особу [PERSON] є незаконним, так як остання як новий кредитор є фізичною особою, а тому за законом не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише спеціалізованими юридичними особами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ. Фізична особа за своєю специфічною природою не може бути внесена до Державного реєстру фінансових установ, не може мати статусу фінансової установи, не може отримати ліцензію та/або інших дозволів на надання фінансових послуг. Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь [PERSON] , як фізичної особи, яка не наділена повноваженнями та позбавлена права надавати фінансові послуги суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме кредитор - банк або інша фінансова установа. Аналогічна позиція щодо недійсності правочину про відступлення права вимоги за кредитним договором не фінансовій установі викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 465/646/11, що за приписами ч. 4 ст.263 ЦПК України має бути враховано. На підставі викладеного просила позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10.07.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 14.01.2020 року визнано недійсним з моменту укладення договір відступлення права вимоги № 1278-Ф від 30.11.2018 укладений між ПАТ «БАНК ФОРУМ» (код ЄДРПОУ 21574573, місцезнаходження за адресою: м. Київ, бул. Верховної Ради, 7) та [PERSON] ( [INFO] , ІПН [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ). Стягнуто з ПАТ «БАНК ФОРУМ», код ЄДРПОУ 21574573, місцезнаходження за адресою: м. Київ, бул. Верховної Ради, 7 на користь [PERSON] , ІПН [NUMBER] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] судовий збір в сумі 384,20 грн. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] , ІПН [NUMBER] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] судовий збір в сумі 384,20 грн. 22.07.2021 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 14.01.2020 року. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.11.2021 року скасовано заочне рішення від 14.01.2020 року в справі за позовом [PERSON] до ПАТ «БАНК ФОРУМ», [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору відступлення права вимоги №1278-Ф від 30.11.2018 року. Призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 22.12.2021 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому він проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що Велика Палата Верховного Суду у справі № 906/1174/18 відступила від загального висновку, сформульованого у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 465/646/11 (провадження № 14-222цс18), який надалі застосувала у постанові від 10 листопада 2020 року у справі № 638/22396/14-ц (провадження N 14-16цс20), про те, що відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини третьої статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме - кредитор-банк або інша фінансова установа, конкретизувавши цей висновок так, що відступлення права вимоги за кредитним і забезпечувальним договорами є можливим не тільки на користь фінансових установ за обставин, коли попередній кредитор (банк) був позбавлений банківської ліцензії та перебував у процедурі ліквідації. Заявляючи свої позовні вимоги, позивач не врахував, що вимагаючи визнання договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 30.11.2018 року недійсним в цілому, позивач намагається по суті позбавити відповідача [PERSON] можливості заявити свої вимоги як новому кредитору не тільки до [PERSON] та [PERSON] (та теоретично до [PERSON] ), але і до усіх боржників, право вимоги до яких було ним придбано за цим Договором, хоча ці особи на даний час навіть не являються стороною (учасниками) цієї справи, та жодних вимог про визнання цього Договору недійсним вони не заявляли. Таким чином, позивач своїм позовом здійснює спробу вирішити питання щодо прав та інтересів тих осіб, які не приймають участі у цій справі, а також заявляє свої вимоги таким чином, що вони стосуються прав та інтересів відповідача [PERSON] по усьому договору в цілому, а такі вимоги в такому обсязі жодним чином не пов`язані із обсягом та природою заявлених вимог щодо прав та інтересів саме позивача. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову. 13.01.2022 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій вона зазначила, що уклавши договір відступлення права вимоги за кредитними договорами, ПАТ «БАНК ФОРУМ» отримав фінансування, а новий кредитор [PERSON] укладаючи вказаний договір набула право одержання прибутку у формі різниці між реальною вартістю права вимоги, що відступається, і ціною вимоги, що передбачені договором про відступлення права вимоги. Тобто, на думку представника позивача, умови договору факторингу спрямовані на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. Процедура ліквідації банку не змінює правову природу кредитного договору, а відтак, не скасовує правові обмеження щодо суб`єкта, які можуть стати його стороною. З урахуванням викладеного просила позов задовольнити. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідач ПАТ «БАНК ФОРУМ» відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Від третіх осіб пояснення не надходили. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Належна позивачу квартира [ADDRESS] надана в іпотеку в якості забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором від 22.04.2008 року № 0147/08/00-ZNv укладеного між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та [PERSON] . Відповідач [PERSON] придбала право вимоги до [PERSON] , яка була боржником за кредитним договором від 22.04.2008 року № 0147/08/00-ZNv укладеного між ПАТ «БАНК ФОРУМ». Придбання права вимоги здійснено за договором № 1278-Ф про відступлення права вимоги від 30.11.2018, згідно якого відповідач ПАТ «БАНК ФОРУМ», як банк та відповідач [PERSON] , як новий кредитор уклали договір про відступлення права вимоги № 1278-ф на підставі п. 2.1. якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором права вимоги банку до позичальників, іпотекодавців/заставодавців та поручителів зазначених в додатку № 1 та акті приймання-передачі документації включаючи права до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за кредитними договорами, іпотечними договорами, договорами застави та договорами поруки з урахуванням усіх змін доповнень і додатків до них згідно реєстру у додатку № 1 та акті приймання-передачі документації до цього договору надалі, а новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти. Позивач просила суд визнати недійсними договір про відступлення прав вимоги № 1278-Ф від 30.11.2018 року укладений між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та [PERSON] , оскільки банк, що перебуває у процедурі ліквідації, продав відповідні права фізичній особі, не наділеній правами надавати фінансові послуги, на що слід зазначити наступне. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 5 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12, 81 ЦПК України). Частиною першою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що однією з основних засад державної реєстрації прав є внесення відомостей до Державного реєстру виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом. Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства (стаття 650 ЦК України). До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті (частина п`ята статті 655 ЦК України). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України). Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 516 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів. Частиною першою статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями у кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним. У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» вказано, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. З наведених норм права слідує, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі послуги надаються лише спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами, які мають право на здійснення фінансових операцій та внесені до реєстру фінансових установ. За загальним правилом відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини третьої статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа. Вказаний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 465/646/11 (провадження № 14-222цс18) та від 10 листопада 2020 року у справі № 638/22396/14-ц (провадження № 14-16цс20). У той же час процедура припинення банку як юридичної особи проводиться у порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VI, і ця процедура здійснюється з метою захисту прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків. Наслідками початку процедури ліквідації банку, які передбачені статтею 46 спеціального Закону, є, зокрема, завершення банківської діяльності банку закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; настання строку виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) тощо. Національний банк України приймає рішення про відкликання у банку банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протягом п`яти днів з дня отримання такої пропозиції Фонду. При проведенні процедури ліквідації банку Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює відчуження активів та/або зобов`язань банку. Майно (активи) банку або кількох банків (пули активів) може бути реалізоване у такий спосіб: на відкритих торгах (аукціоні); шляхом продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі. Для проведення відкритих торгів на підставі договору може залучатися організатор торгів - юридична особа, яка відповідно до установчих документів має право проводити торги (стаття 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). Пунктом 5.11 глави 5 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 липня 2012 року № 2, яке є спеціальним нормативним актом, що визначає умови реалізації майна банку під час проведення ліквідаційної процедури (в редакції, яка діяла до 21 листопада 2016 року), було унормовано, що реалізація майна банку шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов`язання здійснюється шляхом проведення відкритого конкурсу між фінансовими установами (банками та небанківськими фінансовими установами, які відповідно до своїх установчих документів та ліцензій мають право надавати кредити, крім кредитних спілок). Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21 листопада 2016 року № 2526 «Про внесення змін до Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку» у пункті 5.11 глави 5 розділу V цього Положення виключені слова «між фінансовими установами (банками та небанківськими фінансовими установами, які відповідно до своїх установчих документів та ліцензій мають право надавати кредити, крім кредитних спілок)». Договір відступлення прав вимоги було укладено 30.11.2018 року між ПАТ «БАНК ФОРУМ» (який перебуває в стані ліквідації) та [PERSON] . Згідно пункту 1.2 договору про відступлення права вимоги від 30.11.2018 року його сторони визначили, що жодне з положень цього договору, а також будь-які платежі, які здійснюватимуться на виконання цього договору, не вважаються та не можуть вважатися фінансуванням банку новим кредитором. Положення нормативно-правових актів, якими врегульовано процедуру ліквідації банку, допускають продаж майна банку, який перебуває в стадії виведення з ринку (ліквідації), шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов`язання на конкурсних засадах будь-яким суб`єктам правовідносин, у тому числі без статусу банку або фінансової установи. Як вбачається із загальновідомої інформації, розміщеної на офіційному сайті фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Постановою Правління Національного банку України від 13 березня 2014 року № 135 ПАТ «БАНК ФОРУМ» віднесено до категорії неплатоспроможних. У зв`язку з цим 14 березня 2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 14 про початок виведення ПАТ «БАНК ФОРУМ» (код за ЄДРПОУ 21574573; МФО 322948; місцезнаходження: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 17/52, 01030) з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 14 березня 2014 року. Тимчасова адміністрація в даному банку запроваджується строком на три місяці з 14 березня по 13 червня 2014 року. Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 13.06.2014 № 355 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 16.06.2014 № 49 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «БАНК ФОРУМ» з відчуженням у процесі ліквідації всіх або частини його активів і зобов`язань на користь приймаючого банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ» - начальника відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду Соловйову Наталію Анатоліївну строком на 1 рік з 16.06.2014 по 16.06.2015 включно. На підставі частини п`ятої статті 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 28.05.2015 р. № 106 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «БАНК ФОРУМ» на 1 рік до 16.06.2016 р. включно. Враховуючи відкликання Національним банком України 13.06.2014 року банківської ліцензії ПАТ «БАНК ФОРУМ», а також наслідки початку процедури ліквідації банку й цілі цієї процедури, обмеження прав фізичних осіб на участь у торгах з продажу прав вимоги ПАТ «БАНК ФОРУМ» законодавством не визначені. В той же час Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених Законом. Положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та прийняті на його виконання нормативно-правові акти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які не містять заборони щодо придбання фізичними особами майна неплатоспроможного банку шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, є пріоритетними щодо інших нормативних актів України. Відповідач [PERSON] не набула права здійснювати фінансові операції відносно боржника, оскільки за умовами договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги у нього виникло лише право вимагати виконання зобов`язань у розмірі та обсязі, які існували на момент укладення цього договору, без можливості нарахування додаткових процентів і неустойки, право на нарахування яких мав первісний кредитор. Вказаний висновок узгоджується із висновками, висловленими у постановах Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 295/3588/14-ц, від 16 грудня 2020 року у справі №640/14873/19, від 31 липня 2019 року у справі № 910/4816/18, від 31 липня 2019 року у справі № 910/4816/18, від 08.12.2021 у справі № 766/16655/17; від 10.11.2021 у справі № 185/6442/18, від 06.10.2021 у справі № 501/1774/18 та багатьох інших. Також Велика Палата Верховного Суду у справі № 906/1174/18 відступила від загального висновку, сформульованого у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 465/646/11 (провадження № 14-222цс18), на який посилалась позивач, який надалі застосувала у постанові від 10 листопада 2020 року у справі № 638/22396/14-ц (провадження №14-16цс20), про те, що відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини третьої статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме - кредитор-банк або інша фінансова установа, конкретизувавши цей висновок так, що відступлення права вимоги за кредитним і забезпечувальним договорами є можливим не тільки на користь фінансових установ за обставин, коли попередній кредитор (банк) був позбавлений банківської ліцензії та перебував у процедурі ліквідації. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що підстави для визнання недійсним договору від 30 листопада 2018 року про відступлення прав вимоги, відсутні.

Outcome: dismissed