Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

20 липня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,17 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, яка розташована в межах території Первомайської селищної ради після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтуванням позову вказувала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після смерті чоловіка вона звернулась до Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області для отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки у свідоцтві про смерть та документах, що посвідчують право власності спадкодавця на майно є розбіжності. Для захисту своїх особистих майнових прав та спадкових прав після смерті чоловіка на спірне нерухоме майно, вона змушена звернутись до суду. Ухвалою суду від 18 жовтня 2021 року позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків, які усунуті 03 листопада 2021 року. Ухвалою суду від 18 жовтня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 20 грудня 2021 року від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій він окрім заявлених первинних вимог просив: - встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS] , виданого виконкомом Первомайської селищної ради народних депутатів Жовтневого району Миколаївської області 30 вересня 1994 року; - встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , державного акта на право приватної власності на землю від 20 березня 1996 року серії І-МК №035354 на земельну ділянку площею 0,17 га, передану для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, розташованої в межах території Первомайської селищної ради Миколаївської області, виданий на підставі рішення VI сесії народних депутатів Первомайської селищної ради ХХІІ скликання від 18 січня 1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №590, виданого на ім`я [PERSON] . Ухвалою суду від 20 грудня 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, вказаних у позовній заяві та просила їх задовольнити. Відповідач Первомайська селищна рада Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала заяву про розгляд справи без участі її представника, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надіслали заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечували проти задоволення позовних вимог. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Відповідно до частини шостої статті 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Складання повного рішення судом відкладено до 26 січня 2022 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд установив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район. Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» утвореноМиколаївський район (з адміністративним центром у місті Миколаїв) у складі територій Березанської селищної, Веснянської сільської, Воскресенської селищної, Галицинівської сільської, Коблівської сільської, Костянтинівської сільської, Куцурубської сільської, Миколаївської міської, Мішково-Погорілівської сільської, Нечаянської сільської, Новоодеської міської, Ольшанської селищної, Очаківської міської, Первомайської селищної, Радсадівської сільської, Степівської сільської, Сухоєланецької сільської, Чорноморської сільської, Шевченківської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого повторно Совєтським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Донецької області 27 березня 2006 року, між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, після реєстрації якого, остання набула прізвище « [PERSON] » (а.с.7). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області (а.с.6). Відповідно до листа відділу №3 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 09 грудня 2021 року №15-01/21 згідно перевірки «Книги записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів аренди землі» станом на 01 січня 2013 року на підставі рішення шостої сесії XII скликання Первомайської селищної ради від 18 січня 1996 року зареєстрований державний акт на право приватної власності на землю за [PERSON] площею 0,17 га, серія акту І-МК №035354 за реєстраційним №590 від 20 березня 1996 року для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах території Первомайської селищної ради Миколаївської області (а.с.101). Згідно довідки комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 08 грудня 2021 року №2-2188 відповідно до архівних матеріалів бюро, право власності на нерухоме майно - житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , станом на 28 грудня 2012 року зареєстроване за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Первомайської селищної ради народних депутатів Жовтневого району Миколаївської області 30 вересня 1994 року та зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації 30 вересня 1994 року за реєстровим №673 (а.с.102). Згідно довідки Первомайської селищної ради Миколаївської області від 05 лютого 2021 року №233 [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] , знятий з реєстрації за місцем проживання [INFO] у зв`язку зі смертю (а.с.18). Зареєстроване місце проживання [PERSON] , яке зазначено в довідці Первомайської селищної ради Миколаївської області збігається з адресою зазначеною у державному акті на право приватної власності на землю серії І-МК №035354 та у свідоцтві про право власності на житловий будинок [ADDRESS] , виданих [PERSON] . На думку суду, чоловік заявниці [PERSON] та особа, яка зазначена у державному акті на право приватної власності на землю серії І-МК №035354 та у свідоцтві про право власності на житловий будинок [ADDRESS] [PERSON] , є однією й тією ж особою, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі викладеного, позовні вимоги, в частині встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягають задоволенню. Стосовно вимоги про визнання права власності суд зазначає наступне. Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство. З огляду на частину першу статті 525 ЦК УРСР день смерті спадкодавця, є часом відкриття спадщини. Як установлено в судовому засіданні спадкодавець [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачем [PERSON] . Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є рідними дітьми померлого [PERSON] , що встановлено рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 травня 2009 року (а.с.19). Указана обставина в силу частини четвертої статті 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Спадкоємцями першої черги за законом, відповідно до частини першої статті 529 ЦК УРСР є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно приписів частини першої статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо вiн фактично вступив в управлiння або володiння спадковим майном та якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У відповідності до абзацу 1 пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мін`юсту України від 14 червня 1994 року № 18/5, зареєстрованого в Мін`юсті України 07 липня 1994 року за № 152/361, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. [PERSON] , від імені якої діяла [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Недвигою А.Ф. 16 лютого 2021 року за реєстровим №940, 23 лютого 2021 року подала заяву до Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області про прийняття спадщини за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.72). Зі змісту спадкової справи №12/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що крім позивача [PERSON] заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався (а.с.71-91). Отже, позивач [PERSON] , відповідно до статей 529, 548, 549 ЦК УРСР, як спадкоємець померлого [PERSON] першої черги за законом, є такою, що прийняла всю спадщину, що відкрилася після його смерті. Системний аналіз норм Розділу VІІІ ЦК УРСР вказує на те, що всі належні спадкодавцеві на момент його смерті права та обов`язки включаються до складу спадщини. З урахуванням встановленого судом факту належності правовстановлюючих документів, спадкодавцю на момент відкриття спадщини належали земельна ділянка, площею 0,17 га, передана для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, розташована в межах території Первомайської селищної ради Миколаївської області, та житловий будинок, розташований в [ADDRESS] . Вартість спірної земельної ділянки та житлового будинку згідно звіту про експертну грошову оцінку від 02 листопада 2021 року становить 10 210,00 грн та 102 596,00 грн відповідно (а.с.47-50). Оформлення спадщини позивачем позасудовим шляхом неможливе, що підтверджується відмовою Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 26 лютого 2021 року (а.с.21). Зі змісту вказаної відмови вбачається, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне спадкове майно неможлива, оскільки у свідоцтві про смерть та документах, що посвідчують право власності спадкодавця на майно є розбіжності у імені та по батькові особи. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідає способам судового захисту,передбачених статтею 16 ЦК України. Згідно частини дев`ятої статті 141 ЦПК України судові витрати покласти на позивача [PERSON] .

Outcome: approved