Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

[PERSON] (далі\~ [PERSON] )\~пред`явила\~до суду\~позов шляхом\~подання позовної\~заяви до\~Акціонерного товариства\~«Перший Український\~міжнародний банк»,\~в якому\~просить визнати\~виконавчий напис\~від 15.07.2020,\~вчинений приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Харою\~Наталією Станіславівною,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№23664,\~таким,\~що не\~підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що у жовтні 2020 року їй стало відомо, що 30.07.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Юхименко Ольгою Леонідівною було відкрито виконавче провадження №6290908 та винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі Виконавчого напису № 523664, виданого 15.07.2020 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., за яким стягнуто з неї на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованість в розмірі 9\~984,24 гривень на підставі Кредитного договору № 85028882797 від 19.07.2013, а також основної винагороди приватного виконавця в сумі 998,42 грн. Про наявність факту заборгованості вона дізналася коли отримала не повну суму пенсі від працівників Пенсійного фонду. Напередодні [PERSON] отримала документи про відкриття виконавчого провадження. Будь-яких листів чи повідомлень від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. та/або АТ «Перший Український міжнародний банк» вона не отримувала до винесення виконавчого напису № 523664 вiд 30.07.2020. З заборгованістю перед АТ «Перший Український міжнародний банк» вона не згодна, оскільки здійснювала погашення за кредитним договором №85028882797 від 19.07.2013, укладеним з АТ «Банк Ренесанс Капітал». Зазначає, що 13.11.2020 року вона надіслала лист приватному виконавцю Юхименко О. Л., у якому просила надіслати на її адресу усі постанови та інші документи, що були винесені в рамках ВП № 6290908, а також виконавчий напис нотаріуса, на підставі якого було відкрито виконавче провадження. Лист був отриманий адресатом 17.11.2020, однак, до сьогоднішнього дня жодної відповіді на свою адресу вона не отримала. Вважає, що вказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Так, відповідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. [PERSON] взагалі заперечує факт того, що має заборгованість за будь-яким кредитним договором. Тому, сума заборгованості не є безспірною. Вона не була ознайомлена з розміром боргу перед кредитором та не отримувала письмове повідомлення про факт вчинення виконавчого напису нотаріусом. Законом України не встановлено випадку вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, а визначення такого випадку постановою Кабінету Міністрів України суперечить приписам основного акту цивільного законодавства - Цивільного кодексу України. Тому, виконавчий напис нотаріусу про стягнення з неї суми заборгованості за кредитним договором є таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28.12.2020 забезпечено позов. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29.12.2020 провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі; клопотання позивача задоволено, зменшено судовий збір. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07.04.2021 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи; клопотання позивача задоволено, витребувано докази. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, в разі неявки відповідача не заперечують проти заочного розгляду. Представник відповідача АТ «ПУМБ» та третя особа Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, будь-яких пояснень щодо позову до суду не надали. Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслати поштою заяву про розгляд справи за її відсутності з урахуванням фактичних відносин та постановити рішення згідно чинного законодавства. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280\~ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. 15.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено нотаріальний напис, зареєстрований в реєстрі за №23664, про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №85028882797 від 19.07.2013, укладеним з ПАТ «Перший Український міжнародний банк» правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Перший Український міжнародний банк» у розмірі 9\~734,24 грн. Строк платежу за кредитним договором №85028882797 від 19.07.2013 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 20.05.2019 по 19.05.2020. Сума заборгованості становить 9734,24 грн. Вищезазначений виконавчий напис був переданий на примусове виконання до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. (Виконавче провадження №62690908). В рамках вказаного виконавчого провадження з примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису приватним виконавцем 30.07.2020 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. За загальним правилом статей 15, 16\~Цивільного кодексу\~України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчиняючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження"). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~"Про\~нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції\~України\~від 22\~лютого\~2012\~року\~N\~296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів\~України\~від 29\~червня\~1999\~року\~N\~1172 (далі Перелік). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14\~Закону\~України\~"Про\~нотаріат" та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87\~Закону\~України\~"Про\~нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону\~України\~"Про\~нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу II цього Порядку). У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов та пояснень третіми особами з відповідними доказами судом не вбачається можливим встановити чи повний пакет документів, передбачений пунктом 2 Переліку, який діяв на час вчинення спірного виконавчого напису, був поданий відповідачем до заяви про вчинення виконавчого напису. Разом з тим, суд звертає увагу на наступне. Так, судом встановлено, що нотаріусом вчинений виконавчий напис 15.07.2020, яким запропоновано стягнути з [PERSON] грошові кошти в сумі 9734,24 гривень, які є її боргом за кредитним договором №85028882797 від 19.07.2013, який укладений між нею та . ПАТ «Перший Український міжнародний банк» правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Перший Український міжнародний банк». При цьому період, за який провадиться зазначене стягнення, визначений з 20.05.2019 по 19.05.2020. Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172. Пунктом 2 Переліку передбачено, що для стягнення заборгованості з підстав, що випливають із кредитних правовідносин для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України "Про нотаріат"). Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону\~«Про\~нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону\~«Про\~нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Саме така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 02 липня 2019 року по справі №916/3006/19, Верховним Судом в постанові від 23 січня 2018 року по справі № 61-154 св 18, в постанові від 29 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц, в постанові від 14 серпня 2019 року по справі №569/8884/17 та в постанові від 15 січня 2020 року у справі №305/2082/14-ц. Позивач зазначає, що з неї на користь ПАТ «Перший Український міжнародний банк» правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Перший Український міжнародний банк» за кредитним договором № 85028882797 від 19.07.2013 стягнуто суму боргу 9\~734,24 грн. Про наявність факту заборгованості вона дізналася коли отримала не повну суму пенсі від працівників Пенсійного фонду. Напередодні [PERSON] отримала документи про відкриття виконавчого провадження. Будь-яких листів чи повідомлень від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. та/або АТ «Перший Український міжнародний банк» вона не отримувала до винесення виконавчого напису № 523664 вiд 30.07.2020. З заборгованістю перед АТ «Перший Український міжнародний банк» вона не згодна, оскільки здійснювала погашення за кредитним договором №85028882797 від 19.07.2013, укладеним з АТ «Банк Ренесанс Капітал» на підтвердження чого надала суду копії платіжних квитанцій про сплату кредиту на користь АТ «Банк Ренесанс Капітал» з яких вбачається, що [PERSON] повністю виплатила заборгованість. За таких обставин суд не може дійти висновку, що на момент вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. існувала безспірна заборгованість [PERSON] перед АТ «Перший Український міжнародний банк». Представником відповідача не було надано жодних доказів протилежного. Окрім цього, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов та пояснень третіми особами з відповідними доказами, судом не вбачається можливим встановити чи був вчинений виконавчий напис на підставі нотаріально посвідчено кредитного договору, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», якою передбачено, що до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів належить така форму договору, як кредитний договір. Вказаний пункт № 2 був включений до Переліку Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р., постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України\~№662\~від\~26.11.2014\~року\~"Про\~внесення\~змін\~до переліку\~документів,\~за\~якими\~стягнення заборгованості\~провадиться\~у\~безспірному порядку\~на\~підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів" було визнано незаконною та нечинною постанову № 662 в частині, доповнення переліку документів, на підставі яких вчинюється виконавчий напис, оригіналу кредитного договору. Оскільки виконавчий напис, який є предметом спору у даній справі вчинено 15.07.2020 року, тобто після визнання недійсною постанови Кабінету\~Міністрів\~України\~№ 662\~від\~26.11.2014 в частині, що свідчить про його вчинення без дотримання діючого на той час нормативного акту. При цьому, на сайті Верховної ради\~України,\~Постанова\~Кабінету\~Міністрів України\~№\~662\~від\~26.11.2014«Про\~внесення\~змін\~до переліку\~документів,\~за\~якими\~стягнення заборгованості\~провадиться\~у\~безспірному порядку\~на\~підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» викладена із застереженням щодо необхідності додатково дивитись Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва № 826/20084/14 від 20.03.2015 та додатково дивитись Постанову Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017. Таким чином, виконавчий напис було вчинено на підставі та в порядку нормативного акту, який було визнано незаконним та нечинним. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно зі ст.12\~ЦПК\~України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89\~ЦПК\~України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 600 гривень. Докази інших судових витрат позивача в матеріалах справи відсутні. На підставі викладеного і

Outcome: approved