Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі, посилаючись на те, що 22 серпня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем та [INFO] у них народилась донька [PERSON] , яка на даний час проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Спільне проживання з відповідачем вони припинили, він проживає окремо в Запорізькій області. На даний час позивач не працює, крім молодшої доньки на її утриманні перебуває ще донька від першого шлюбу [PERSON] [INFO] , через скрутне матеріальне становище не в змозі забезпечити належний розвиток молодшої доньки, та оскільки відповідач добровільно не надає дитині матеріальної допомоги вона вимушена була звернутися до суду, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що дитина повністю перебуває на її утриманні, на даний час вона не працює, так як не може залишити дитину саму без догляду вдома, відповідач надає допомогу не регулярно. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи шляхом оголошення на веб-сайті «Судова влада України», проте до судового засідання не з`явився, від нього не надійшло повідомлення про причину неявки та відзив, тому суд ухвалив слухати справу на підставі наявних у справі доказах, у відсутність відповідача, згідно ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , 22 серпня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 126, прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 06 липня 2017 року Генічеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 230. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] позивач є матір`ю [PERSON] [INFO] , актовий запис № 40. Донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] [INFO] зареєстровані та мешкають разом із матір`ю [PERSON] [INFO] у [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою 06 вересня 2021 року старостою смт. Рикове Генічеської міської ради. Згідно з нормами ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ч. 1 ст. 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що відповідач є батьком дитини та особою працездатного віку, задовільний стан здоров`я, та з огляду на недоведеність іншого, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів є такими, що підлягають частковому задоволенню. Разом з тим, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд зазначає, що ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет України на 2021рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень;. У зв`язку з викладеним, враховуючи рівні обов`язки батьків щодо утримання дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1050 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову, тобто з 07 вересня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття. Статтею 184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З огляду на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору, відповідач сплачує судові витрати на користь держави відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial