Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

11.08.2021р.Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (далі - УСЗН) звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення надміру сплачених сум допомоги на дітей одиноким матерям (а.с. 2 - 4). Ухвалою судді Наумової О.С. від 12.10.2021р. відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 33). В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що на підставі заяв [PERSON] від 31.10.2017р. і від 02.04.2018р., згідно зі ст.ст. 18-1, 18-3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», п. 33 «Порядку призначення і виплати допомоги сім`ям з дітьми», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001р. № 1751 (далі - Порядок № 1751) УСЗН Соборної районної у місті Дніпрі ради [PERSON] призначена допомога на дітей одиноким матерям. Відповідно до п. 34-35 Порядку № 1751 допомога призначена [PERSON] у зв`язку із народженням дитини [PERSON] , [INFO] , з урахуванням доходів рішеннями управління від 10.11.2017р., від 04.04.2018р. та від 21.08.2020р. (з перерахунками з 01.12.2017р. та з 01.07.2018р) на періоди: з 01.10.2017р. по 31.11.2017р. - 1777,00 грн. щомісячно, з 01.12.2017р. по 31.03.2018р. - 1860,00 грн. щомісячно, з 01.04.2018р. по 30.06.2018р. - 1860,00 грн. щомісячно, з 01.07.2018р. по 30.09.2018р. - 1944,00 грн. щомісячно. [PERSON] продовжено виплату державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям з 01.04.2020р. по 31.07.2020р. у розмірі 2218,00 грн. щомісячно. 18.08.2020р. [PERSON] знову звернулась до УСЗН із заявою про призначення допомоги на дітей одиноким матерям. З метою перевірки достовірності наданої заявницею інформації УЗСН зроблено запит до Державної фіскальної служби України. За результатами перевірки Державної фіскальної служби України відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми отриманих доходів фізичних осіб від 20.08.2020р. № 80, з`ясовано, що при подачі заяв для призначення державної соціальної допомоги одиноким матерям, у деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 31.10.2017р. та від 02.04.2018р. [PERSON] не вказала дохід, отриманий від продажу майна за II квартал 2017 року у розмірі 30000,00 грн. і дохід за І квартал 2018 року у розмірі 3996,68 грн. Продаж майна житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , підтверджений інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Додатково, для підтвердження доходу [PERSON] за І квартал 2018 року у ТОВ «Євролайф Україна ЛТД» позивач на запит від 15.07.2021р. № 6/7-863 отримана відповідь від 20.07.2021р. № 357, якою підтверджені нараховані [PERSON] кошти за зазначений період у розмірі 3996,68 грн. (податковий дохід 719,40 грн., військовий збір 59,95 грн., до сплати 3217,33 грн.). З урахуванням зазначеної інформації [PERSON] рішеннями УСЗН від 21.08.2020р. зроблено перерахунок державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі: з 01.10.2017р. по 30.11.2017р. - 0,00 грн. щомісячно, з 01.12.2017р. по 31.03.2018р. - 0,00 грн. щомісячно, з 01.04.2018р. по 30.06.2018р. - 1526,94 грн. щомісячно; з 01.07.2018р. по 30.09.2018р. - 1610,94 грн. щомісячно. Позивач вважає, що [PERSON] при звернені до УСЗН із заявами про призначення допомоги умисно надала неправдиву інформацію, мала на меті корисні наміри для незаконного одержання державних коштів, що призвело до незаконного одержання нею допомоги на дітей одиноким матерям за період з 01.10.2017р. по 30.09.2018р. у розмірі 12992 грн. 36 коп. Відповідно до п. 35.2 Порядку № 1751 [PERSON] з 01.07.2020р. не було призначено допомогу відповідно до її заяви від 18.08.2020р. з тих підстав, що вона не працює, не проходила військову службу, не провадила підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобувала освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстрована в центрі зайнятості як безробітна або як така, що шукає роботу. Але відповідно до Постанови № 264 [PERSON] автоматично нарахована допомога у розмірі 2218,00 грн., яку вона отримала, внаслідок чого додатково виникла переплата за період з 01.07.2020р. по 31.07.2020р. у розмірі 2218,00 грн. Отже, [PERSON] отримала надміру виплачені кошти у якості допомоги на дітей одиноким матерям на загальну суму 15210,36 грн., які підлягають поверненню до державного бюджету. Позивачем направлено відповідачці листа від 09.02.2021р. № 8/7-180 з проханням у добровільному порядку повернути надміру виплачені кошти, але кошти не повернуті. На підставі зазначеного, просив стягнути з [PERSON] суму в розмірі 15210,36 грн. Відповідачка позовні вимоги не визнала. 05.11.2021р. надала заяву (а.с. 35 - 41) про застосування строків позовної давності, у якій зазначила, що відповідно до ст. 21 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» органи, які призначають і здійснюють виплату державної допомоги сім`ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність відповідних документів, поданих для призначення допомоги. Органи соціального захисту населення мають право робити запити та безоплатно отримувати у строк до 10 календарних днів від підприємств, установ, організацій інформацію, необхідну для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за її призначенням. Отже, перевірка здійснюється безпосередньо за запитами органу соціального захисту населення, відповідальність особи, яка звертається із заявою про державну допомогу сім`ям з дітьми нормами спеціального законодавства, не передбачено. Надмірно сплачені кошти стягуються у відповідності до законодавства. Законом не встановлено ані кримінальної ані адміністративної, ані іншої відповідальності, окрім вимог з повернення надмірно отриманих коштів. [PERSON] отримувала допомогу на дітей одиноким матерям на підставі заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг від 31.10.2017р. Саме з цієї дати (з 31.10.2017р.) в органу соціального захисту населення виникло право робити запити і отримувати у строк до 10 календарних днів інформацію, необхідну для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за її призначенням. Рішенням про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 10.11.2017р. [PERSON] призначено виплату. Також [PERSON] отримувала допомоги на дітей одиноким матерям на підставі заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг від 02.04.2018р. З цієї дати (з 02.04.2018р.) у органів соціального захисту населення виникло право робити запити і отримувати у строк до 10 календарних днів інформацію, необхідну для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за її призначенням. Рішенням про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 04.04.2018р. [PERSON] призначено виплату. Таким чином з 31.10.2017р. та з 02.04.2018р. УСЗН могло дізнатися про наявність обставин, які зумовлюють повернення коштів. Вважав, що відповідачем пропущений трирічний строк позовної давності, установлений ст. 257 ЦК України, адже з позовною заявою УСЗН звернулося до суду 11.08.2021р., що є підставою для відмови у позові, тому просила у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник позивача Герасименко О.С. (діє на підставі довіреності від 04.01.2022р. - а.с. 45) у поданій 20.01.2022р. заяві просила розглядати справи без участі представника управління, наполягала на задоволенні позовних вимог (а.с. 44). У поданому позові представник позивача - начальник управління Кожемякіна О.М. також просила розглядати справи без участі представника управління (а.с. 4). [PERSON] 24.01.2022р. надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та без фіксування судового процесу технічними засобами. У задоволенні позовних вимог просила відмовити, застосувавши до спірних правовідносин строки позовної давності (а.с. 48). Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що відповідно до заяв [PERSON] від 31.10.2017р. та від 02.04.2018р., на підставі ст. ст. 18-1, 18-3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.1992р. № 2811-XII, п. 33 «Порядку призначення і виплати допомоги сім`ям з дітьми», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001р. № 1751, Управлінням соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради [PERSON] призначена допомога на дітей одиноким матерія (а.с. 9 - 11, 14 - 15). На виконання рішення Соборної районної у місті Дніпрі ради від 15.02.2019р. № 206 «Про припинення юридичної особи - управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради», враховуючи рішення Дніпровської міської ради від 23.01.2019р. № 40/40 «Про внесення змін до рішень міської ради стосовно структури міської радиста її виконавчих органів, граничної чисельності працівників міської ради та її виконавчих органів», управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради припинило свою діяльність як юридична особа шляхом приєднання до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (а.с. 26 - 28). Відповідно до ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено запис від 09.04.2020р. № 12241120014021920 про державну реєстрацію припинення юридичної особи - Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради. Таким чином, процедуру припинення юридичної особи завершено та з 09.04.2020р. Центральне УСЗН ДМР є правонаступником Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради. Механізм призначення та виплати державної допомоги на дітей одиноким матерям встановлює «Порядок призначення та виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001р. № 1751 та Закон України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми». Згідно з п. 34 Порядку № 1751 (в редакції на момент призначення допомоги), допомога на дітей одиноким матерям надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Згідно з п.п. 5.1, 5.2, 5.18 «Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги» - до сукупного доходу сімей (одержувачів) входять нарахована заробітна плата, грошові виплати, які мають систематичний характер та інші доходи, які підлягають оподаткуванню відповідно до законодавства. Відповідно до п. 34-35 Порядку № 1751 допомога на дітей одиноким матерям була призначена [PERSON] (дитина - [PERSON] , [INFO] - а.с. 8) з урахуванням доходів, рішеннями управління від 10.11.2017р., від 04.04.2018р. та від 21.08.2020р. (з перерахунками з 01.12.2017р. та з 01.07.2018р.) на періоди: з 01.10.2017р. по 31.11.2017р. - 1777,00 грн. щомісячно, з 01.12.2017р. по 31.03.2018р. - 1860,00 грн. щомісячно, з 01.04.2018р. по 30.06.2018р. - 1860,00 грн. щомісячно, з 01.07.2018р. по 30.09.2018р. - 1944,00 грн. щомісячно (а.с. 12, 16, 18). Відповідно до підпункту 1 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020р. № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, строк виплати, зокрема, державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям, яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до органу соціального захисту населення. Відповідно до пункту 3 Постанови № 264 особи, яким виплачується державна соціальна допомога, державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, інформують орган соціального захисту населення про зміну всіх обставин, які впливають на визначення права та розміру допомоги, шляхом надсилання письмового звернення поштою, за допомогою засобів електронного зв`язку (електронне звернення) та телефонного зв`язку. Враховуючи вищезазначене, [PERSON] було продовжено виплату державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям з 01.04.2020р. по 31.07.2020р. у розмірі 2218,00 грн. щомісячно. 18.08.2020р. [PERSON] знову звернулась до УСЗН із заявою про призначення допомоги на дітей одиноким матерям (а.с. 19). Згідно з п. 49 Порядку № 1751, для підтвердження даних про доходи (відсутність доходів) використовуються відомості ДФС з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном. З метою перевірки достовірності інформації, наданої заявницею, УСЗН направлено запит до Державної фіскальної служби України. Згідно відповіді Державної фіскальної служби України від 20.08.2020р. № 80 з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми отриманих доходів фізичних осіб з`ясовано, що при подачі заяв для призначення державної соціальної допомоги одиноким матерям, в деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, від 31.10.2017р. та 02.04.2018р., [PERSON] не вказала дохід, який вона отримала від продажу майна за II квартал 2017 року у розмірі 30000,00 грн. та дохід за І квартал 2018 року у розмірі 3996,68 грн. (а.с. 20). Продаж майна - житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , підтверджений інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с. 21). Для підтвердження доходу [PERSON] за І квартал 2018 року УСЗН до ТОВ «Євролайф Україна ЛТД» надіслано листа від 15.07.2021р. № 6/7-863 (а.с. 22). Від ТОВ «Євролайф Україна ЛТД» отримана відповідь від 20.07.2021р. № 357, якою підтверджені нараховані [PERSON] кошти за зазначений період у розмірі 3996,68 грн. (податковий дохід 719,40 грн., військовий збір 59,95 грн., до сплати 3217,33 грн.) (а.с. 23). З урахуванням зазначеної інформації [PERSON] рішеннями УСЗН від 21.08.2020р. зроблено перерахунок державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі: з 01.10.2017р. по 30.11.2017р. - 0,00 грн. щомісячно, з 01.12.2017р. по 31.03.2018р. - 0,00 грн. щомісячно, з 01.04.2018р. по 30.06.2018р. - 1526,94 грн. щомісячно, з 01.07.2018р. по 30.09.2018р. - 1610,94 грн. щомісячно (а.с. 24). Позивач вважає, що [PERSON] при звернені до УСЗН із заявами про призначення допомоги надала неповну інформацію, що призвело до незаконного одержання нею допомоги на дітей одиноким матерям за період з 01.10.2017р. по 30.09.2018р. у розмірі 12992 грн. 36 коп. Позивач зазначає, що відповідно до п. 35.2 Порядку № 1751 [PERSON] з 01.07.2020р. не призначено допомогу відповідно до її заяви від 18.08.2020р. з таких підстав, що вона не працює, не проходила військову службу, не провадила підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобувала освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстрована в центрі зайнятості як безробітна або як така, що шукає роботу. Але відповідно до Постанови № 264 [PERSON] автоматично нарахована допомога у розмірі 2218,00 грн., яку вона отримала, внаслідок цього додатково виникла переплата за період з 01.07.2020р. по 31.07.2020р. у розмірі 2218,00 грн. У результаті [PERSON] отримала надміру виплачені кошти допомоги на дітей одиноким матерям на загальну суму 15210,36 грн. (а.с. 24). Згідно з п.п. 46, 48, 49 Порядку № 1751 (у редакції на момент призначення допомоги) особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, у разі виникнення обставин, які призводять до припинення виплати допомоги, зобов`язані у десятиденний термін повідомити про це органи соціального захисту населення. Виплата допомоги припиняється за рішенням органу, що призначає та виплачує цю допомогу з місяця, що настає після місяця, у якому виникли такі обставини. Органи, що призначають і виплачують державну допомогу сім`ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення допомоги. Особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Якщо отримувачам державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми, якими подано документи із свідомо неправдивими відомостями, не подано відомостей про зміни у складі сім`ї, приховуються обставини, які впливають на призначення і виплату допомоги, було надміру виплачено суми допомоги, органи соціального захисту населення: - визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної допомоги сім`ям з дітьми та встановлюють строки їх повернення; - повідомляють отримувачу державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення. Суми коштів, які підлягають поверненню, повертаються отримувачем державної допомоги сім`ям з дітьми самостійно. Органи соціального захисту населення мають право перевіряти матеріальне становище сімей з дітьми. Статтею 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» встановлено, що одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, мають право перевіряти матеріальний стан сімей з дітьми. Позивачем було направлено відповідачці листа від 09.02.2021р. № 8/7-180 з проханням в добровільному порядку повернути надміру виплачені кошти (а.с. 25). Проте, як зазначає представник позивача, кошти на розрахунковий рахунок УСЗН не надійшли. Тому просив стягнути з відповідачки суму в розмірі 15210,36 грн. Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходив з такого. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно зі ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Позивачем не наведено обов`язкових умови повернення надмірно виплаченої соціальної допомоги; ознаки (обставини) навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру - судом не встановлені. Отже, враховуючи соціальний статус відповідача, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, суд дійшов висновку, що примусове повернення наданої державою соціальної допомоги може призвести до покладення на [PERSON] надмірного тягаря. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до [PERSON] про стягнення надміру сплачених сум допомоги на дітей одиноким матерям не підлягають задоволенню. Окрім того, відповідачка подала заяву про застосування строків позовної давності до даних правовідносин.Суд щодо застосування строків позовної давності зазначає таке. Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 260 ЦК України передбачається, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За статтею 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З огляду на викладене та враховуючи те, що позивач міг і повинен був дізнатися про порушення свого права з часу призначення відповідачу державної соціальної допомоги, тобто з 31.10.2017р. і з 02.04.2018р., зробивши відповідні запити і перевіривши майновий стан, що своєчасно не було зроблено, а з даним позовом позивач звернувся лише 11.08.2021р., тобто більш ніж через 3 роки з останньої дати (02.04.2018р.), суд приходить до висновку, що позивачем пропущений трирічний строк звернення до суду з позовом щодо стягнення надміру виплаченої грошової допомоги, призначеної на підставі заяв [PERSON] від 31.10.2017р. і з 02.04.2018р. Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Разом із тим, що позивачеві відмовлено у задоволенні позовних вимог по суті, тому стоки позовної давності у такому випадку не застосовуються. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 141 ЦПК України та приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд дійшов висновку, що судові витрати по справі компенсації не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed