Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання сина [PERSON] , [INFO] , за рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 27.10.2014р. у справі 636/3425/14-ц, з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що за рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 27.10.2014р. у справі 636/3425/14-ц з позивача утримуються аліменти на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 заробітку платника аліментів щомісячно. Крім того, за рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 16.03.2012 року у справі 2036/464/2012 з позивача утримуються на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 від всіх видів заробітку щомісячно. У позові посилається на зміну складу сім`ї та появу нових утриманців, що є підставою для зміни розміру аліментів та їх зменшення. Звертаючись до суду із даним позовом, позивач зазначав, що офіційно не працює, а загальний розмір аліментів, що стягується, ставить його у скрутне матеріальне становище. Відповідачем подано відзив, у якому зазначено, що розмір аліментів може бути змінено лише у разі наявності доведених у судовому порядку підстав, зокрема, зміни матеріального або сімейного стану, погіршення стану здоров`я. З моменту винесення рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 27.10.2014р. у справі 636/3425/14ц жодна з зазначених змін в житті позивача не відбулася. Тому вважає, що пред`явлений позов необґрунтованим, у зв`язку з чим просить відмовити у його задоволенні. Представник позивача адвокат Кожушкова Л.А. підтримала позов, просила задовольнити з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача адвокат Бережнова Ю.Є. заперечувала проти задоволення позову, просила відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві. Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного: Судом встановлено і визнається сторонами, що позивач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 16.03.2012р. у справі 2036/464/2012 з позивача стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 від всіх видів заробітку щомісячно, але не нижче ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 27.10.2014р. у справі 636/3425/14ц з позивача стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісяця, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 01.06.2021р. у справі 636/1339/21 зменшено розмір аліментів, визначених рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 16.03.2012р. та стягнуто з позивача на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно. У судовому засіданні представник позивача посилалася на погіршення матеріального стану позивача у зв`язку з появою нових утриманців, а саме - стягнення аліментів за рішенням суду від 16.03.2012р. на старшу дитину позивача. Однак, будь-яких належних, допустимих та достовірних доказів зміни свого матеріального та/або сімейного стану, як і доказів появи нових утриманців після ухвалення рішення щодо стягнення аліментів на дитину сторін, позивач та представник позивача до суду не надали. Суд зазначає, що посилання позивача про стягнення з нього аліментів на утримання іншої дитини від попереднього шлюбу (рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 16.03.2012р. у справі 2036/464/2012) як на підставу зменшення аліментів, встановлених рішенням суду від 27.10.2014р, не базується на вимогах законодавства. Оскільки ця обставина настала не після ухвалення рішення щодо аліментів на дитину сторін (2014 рік), а на 2,5 роки раніше - у 2012 році. При вирішенні даного спору правове значення має встановлення наявності або відсутності факту зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів у порівнянні із його матеріальним та сімейним станом, у якому він перебував на час ухвалення рішення про стягнення аліментів. Відповідно, вказане рішення суду від 16.03.2012р. не може бути доказом зміни матеріального та/або сімейного стану позивача після ухвалення рішення Чугуївського міського суду Харківської області від. Суд зазначає, що позивач є працездатною особою, доказів на підтвердження неможливості працювати за станом здоров`я матеріали справи не містять. Приписами ст. ст.12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин судової справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. З урахуванням сутності принципу змагальності, CК України, саме позивач як особа, яка стверджує, що не має спроможності утримувати дитину та просить зменшити розмір аліментів, повинен довести обставини, на які він посилається в обґрунтування заявлених позовних вимог У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано лише при наявності відповідних обставин для цього. При вирішенні питання про зміну розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у відповідному розмірі. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів:а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обставини, на які посилається позивач, не є зміною матеріального чи сімейного стану, чи погіршення або поліпшення здоров`я, не свідчать про появу нових утриманців, не спростовують факти покладені в основу рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 27.10.2014р. у справі 636/3425/14-ц, свідчать про незгоду [PERSON] з судовим рішенням, що не є підставою для зміни розміру аліментів. Приймаючи до уваги, що позивач не довів наявність підстав для зміни розміру аліментів, визначених рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 27.10.2014р. у справі 636/3425/14ц, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed