Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

09.11.2021 представник позивача адвокат Ігнатенко Н.В., яка діє на підставі відповідної довіреності від 22.12.2020 в інтересах позивача, звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за послугу розподілу природного газу за період з 01.01.2021 по 01.11.2021 в сумі 4586 грн 55 коп, інфляційні втрати в сумі 104 грн 53 коп. за період з 21.01.2021 по 01.11.2021 та 3% річних в сумі 56 грн 01 коп. за період з 21.01.2021 по 01.11.2021. Також представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи „Чернігівгаз" 2270,0 грн у повернення сплаченого позивачем судового збору. На обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що Акціонерне товариство „Оператор газорозподільної системи „Чернігівгаз" є оператором газорозподільної системи, який на підставі ліцензії забезпечує населення Чернігівської області природним газом для побутових потреб. Згідно із заявою-приєднанням до умов договору розподілу природного газу від 15.08.2019, [PERSON] є споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються АТ „Оператор газорозподільної системи „Чернігівгаз", з відкритим абонентським рахунком № [NUMBER] . Факт споживання відповідачем [PERSON] природного газу зафіксований у відомостях обліку споживання газу з відповідними показниками лічильника газу, які підписані [PERSON] , як споживачем. Разом з тим, своїх обов`язків по оплаті послуги розподілу природного газу відповідач не виконує, у зв`язку з чим станом на 01 листопада 2021 року виникла заборгованість за вказану послугу за період з 01 січня 2021 року по 01 листопада 2021 року у сумі 4586,65 грн, на яку нараховані інфляційні втрати у сумі 104,53 грн та 3% річних у сумі 56,01 грн. Ухвалою судді від 01 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, до суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності сторони позивача, з проханням задовольнити позовні вимоги та у випадку неявки відповідача у судове засідання провести заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою реєстації та фактичного місця проживання, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Крім того, відповідач [PERSON] викликався шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті „Судова влада". Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За змістом ч. 4 ст. 223, 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] в розумінні ст. 130 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, не подав відзиву на позов, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з розподілу природного газу у житловому будинку, приєднаному до газорозподільчих мереж, що розташований за адресою: [ADDRESS] , з відкритим абонентським рахунком № [NUMBER] . Послуги з розподілу природного газу відповідачу надаються Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз». Відносини між Оператором газорозподільної системи та споживачами (в тому числі побутовими) регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824, зі змінами, на підставі Типового договору розподілу природного газу, форма якого затверджена постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1384/27829. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу, договір укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору розподілу природного газу, що розміщений на офіційному веб-сайті НКРЕКП та Оператора ГРМ і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Пунктом 7 глави 3 розділу VI Кодексу та пунктом 1.3. договору передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептуванням договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема: надання підписаної споживачем заяви-приєднання та/або сплата рахунка Оператора ГРМ; та/або документальне підтвердження споживання природного газу. Факт приєднання споживача [PERSON] до умов договору розподілу природного газу (акцептуванням договору) та споживання ним природного газу підтверджується документально (а.с.8-9,10). Відповідно до п. 2.1. Типового договору оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. Згідно з положеннями пунктів 6.1, 6.2 розділу VI договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу здійснюється споживачем, що є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ (абз. 2 та 3 п. 6.6. розділу VI договору розподілу природного газу). Згідно з вимогами п. 1 глави 6 розділу VI Кодексу розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Пунктом 6.3 розділу VI договору встановлено, що величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (абз. 2 п. 1 глави 6 розділу VI Кодексу). Згідно з п.2 глави 6 розділу VI Кодексу річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу. При цьому, за приписами п. 4 глави 6 розділу VI Кодексу, для побутових споживачів, на об`єктах у яких відсутнє споживання природного газу протягом усього попереднього газового року річна замовлена потужність визначається Оператором ГРМ на рівні: 39 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі; 126 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується для підігріву води та приготування їжі; 314 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим. Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Отже, правові відносини між позивачем та відповідачем також підпадають під дію Закону України „Про житлово-комунальні послуги". Так, у відповідності до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. У відповідності до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Правові норми ст. 525 ЦК України встановлюють, що одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння заміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Як встановлено з матеріалів справи, відповідач [PERSON] , будучи споживачем у розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Кодексу газорозподільних систем, своїх обов`язків по оплаті за розподілений йому природний газ не виконує, у зв`язку з чим станом на 01 листопада 2021 року виникла заборгованість, яка становить 4586,55 грн. Вказана заборгованість утворилась у зв`язку із відсутністю оплати зі сторони відповідача за період з 01 січня 2021 року по 01 листопада 2021 року, що підтверджується розрахунком заборгованості по особовому рахунку. (а.с.6) Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За даними розрахунків, наданих позивачем (а.с.7), з якими погоджується суд, три відсотки річних складають 56,01 грн, інфляційні втрати складають 104,53 грн. Частиною 2 ст.13 та ч. 1 ст.81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відзиву на позовну заяву, доказів, що підтверджують заперечення проти позову, суду не надав, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за послугу розподілу природного газу з урахуваням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду у розмірі 2 270,0 грн підлягає стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved