Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

[PERSON] (надалі також\~позивач) звернувся до суду із позовними вимогами до [PERSON] (надалі також\~відповідач) про розірвання шлюбу, мотивуючи їх тим, що з 03.10.2014 року він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Позов мотивує тим, що за час спільного проживання між ним та відповідачем часто виникали скандали та сварки у зв`язку з неспівпаданням поглядів на питання сімейного життя, ведення спільного господарства, витрат коштів сімейного бюджету, виховання дитини. З березня 2021 року припинили з відповідачем шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство, на примирення категорично не згоден, шлюб зберігати не має наміру, тому позивач просить розірвати їх шлюб. 22.12.2021 р. суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження (а.с. 12-13). Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні. 23.12.2021 р. суд направив на зареєстровану адресу відповідача поштове відправлення з ухвалою про відкриття провадження у справі у спрощеному провадженні та копію позовної заяви з додатками, із пропозицією направити до суду свій відзив на позов (а.с. 14). 04.01.2022 р. відповідач отримала цю ухвалу, проте відзиву на позов в установлений судом строк не подала. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , виданого Виконкомом Михальчино-Слобідської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, Україна, вбачається, що [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 03.10.2014 р., актовий запис за № 02, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 2). З оглянутої копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони мають неповнолітню дитину:\~ [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Судом встановлено, що на час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, позивач вважає неможливим збереження сім`ї, бажає шлюб розірвати, на примирення не згоден. Відповідно до\~ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно\~ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3, 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження\~є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Враховуючи вищезазначені норми закону та особливий характер сімейних відносин і їх об`єктивну недоступність для оточуючих, суд не може покласти обов`язок збереження сім`ї на одного з подружжя при наявності на це його категоричного заперечення. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася, збереження шлюбу буде суперечити інтересам як подружжя, і тому цей шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та відповідно до ч. 1 ст.\~110, ст.\~112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved