Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

До Червонозаводського районного суду міста Харкова надійшла заява [PERSON] про встановлення факту народження. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що [INFO] у місті Донецьк Донецької області народилася дівчинка [PERSON] , яка є її онукою. Матір`ю дитини є громадянка України [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Донецьк. Батьком дитини є [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Донецьк. Батьки дитини з 18.06.2016 перебувають в зареєстрованому шлюбі. Факт народження [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Будьонівським відділом РАЦС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції ДНР № 226, медичним свідоцтвом про народження № 573. Оскільки ця територія є окупованою, то документи не мають юридичної сили і факт народження дитини заявнику потрібно встановити в судовому порядку для проведення державної реєстрації народження на території України та отримання свідоцтва про народження встановленого державного зразка. На підставі вищевказаного, [PERSON] просить встановити факт народження дитини жіночої статі [PERSON] , яка народилася [INFO] у місті Донецьк, матір`ю якої є громадянка [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Донецьк, батьком дитини є [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Донецьк. Батьки дитини з 18.06.2016 перебувають в зареєстрованому шлюбі. Заявник в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в судове засідання не з`явився, був повідомлений своєчасно та належним чином. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступних підстав. У відповідності до Інформаційного листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» - «Звертаємо також увагу на те, що відповідно до абзацу 1 частини першої статті 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України може бути подана до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до ст. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» «Відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення». [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Донецьк, є громадянкою України, що підтверджується копією її паспорта. [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Донецьк, є громадянином України, що підтверджується копією його паспорта. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.06.2016 [PERSON] та [PERSON] з 18 червня 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що внесено відповідний актовий запис №85. Згідно медичного свідоцтва про народження № 573 від 04.09.2020 року, яке не є чинним на території України, [PERSON] , [INFO] о 09 годині 20 хвилин у ЦМКЛ №6 м.Донецька народила дитину жіночої статі, вагою 3400 грамів. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.04.2021 року, виданого Будьонівським відділом РАЦС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції ДНР, яке не є чинним на території України, [PERSON] , народилась [INFO] та її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України судом береться до уваги практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. У справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей, шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Згідно з ст.133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Заявник [PERSON] , є матір`ю батька дитини [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.03.1999 виданого Будіонівським відділом реєстрації актів громадського стану м.Донецька, та є бабусею дитини [PERSON] , [INFO] . З урахуванням вищенаведеного, суд не має підстав ставити під сумнів у сукупності наданих доказів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником та підтверджених наданими письмовими доказами, стосовно того, що [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Донецьк, громадянка України, народила дитину жіночої статі, [INFO] у ЦМКЛ №6 м.Донецька. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно приписів ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника та розглядаються невідкладно. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Згідно ч.2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини, підтвердження громадянства України та для реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України. На підставі викладеного і

Outcome: approved