Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», треті особи приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Кобельницький Сергій Іванович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що на початку листопада 2021 року він з`ясував що відносно нього відкрито виконавче провадження №67148171 на підставі виконавчого напису №2228 від 12.08.2021 року вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. про стягнення з нього заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» (ЄДРПОУ 40696815) до якого перейшло право вимоги на підставі договору №GL48N718070_I_3 про відступлення прав вимоги від 17.07.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., та зареєстрованого в реєстрі за №509, який був укладений між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Заборгованість виникла на підставі кредитного договору № 8/2007/840-к/1789Н від 18.12.2007 року, який був укладений між ним та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» у розмірі: 882055,42 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 406 130,07 грн.; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 475925,35 грн. Відповідно до\~рішення Першотравенського\~міського суду\~Дніпропетровської області\~від 05\~травня 2016\~року справа\~№ 186/1339/15-ц,\~з нього\~було стягнуто\~на користь\~Публічного акціонерного\~товариства «Комерційний\~банк «Надра»\~заборгованість за\~кредитним договором\~№8/2007/840-К/1789Н\~від 18\~грудня 2007\~року, яка станом на 20 серпня 2015 року становить 23151 долар США 89 центів та 88018 гривень 21 копійка і складається з заборгованості за сумою кредиту в розмірі 14890 доларів США 85 центів, заборгованості по сплаті відсотків в розмірі 8261 долар США 04 центи, заборгованість по пені в розмірі 88018 гривень 21 копійка. З 2016 року виконавчий лист з примусового виконання рішення стягувачем не пред`являвся. Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2020 року було відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дублікату виконавчого листа, заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків на його пред`явлення. Зі змісту\~судового рішення\~вбачається що\~банк (відповідач)\~з моменту\~звернення до\~суду скористався\~своїм правом\~вимагати дострокове\~виконання боргових\~обов`язків,\~про що\~і було\~прийняте відповідне\~рішення.\~Тобто,\~визначений термін\~повернення кредиту\~до 12\~грудня 2027\~року,\~був правомірно\~змінений кредитором\~на повернення\~всією сумою\~з моменту\~звернення з\~позовною заявою\~до суду\~у вересні\~2015\~році. Водночас сам кредитний договір припинив свою дію з дати направлення вимоги про дострокове погашення кредиту. Оскільки кредитний договір припинив свою дію, то у кредитора відсутні підстави для стягнення відсотків після дати направлення вимоги про дострокове припинення кредиту. Як вбачається з вимоги приватного виконавця банк продовжував нарахування відсотків після припинення дії кредитного договору. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і, на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Вважає що нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.2 вказаного Переліку. Також вважає,\~що нотаріусом\~було порушено\~вимоги ст.88\~Закону України\~«Про нотаріат»,\~а саме\~те,\~що з\~дня виникнення\~права вимоги\~минуло більше\~трьох років, оскільки заява про примусове виконання стягувачем була подана до приватного виконавця 25.08.2021 року, а право вимоги виникло у 2015 році, коли ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, тобто через шість років після настання відповідної події. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №2228 виданий 12 серпня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І., згідно з яким з нього стягнуто заборгованість в сумі 882055,42 гривень на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». У судове засідання представник позивача Долгіна Сергія Анатолійовича за дорученням [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача [PERSON] , заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та прохала суд їх задовольнити, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»» у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький Сергій Іванович та приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини. Як встановлено судом, 18 грудня 2007 року між позивачем [PERSON] та ВАТ «Комерційний банк «Надра» був укладений кредитний договір №8/2007/840-К/1789Н, відповідно до якого позивач отримав кредит в розмірі 15109,88 доларів США, з умовою - сплати процентів в розмірі 12,39 % річних, строком до 12 грудня 2027 року. 04 вересня 2015 року ПАТ «Комерційний банк «Надра» звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором №8/2007/840-К/1789Н від 03 вересня 2007 року. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05 травня 2016 року позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» було задоволено частково та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №8/2007/840-К/1789Н від 03 вересня 2007 року, станом на 20 серпня 2015 року в розмірі 23151 доларів США 89 центів, яка складається з: заборгованості за сумою кредиту в розмірі 14890 доларів США 85 центів; заборгованості по сплаті відсотків в розмірі 8261 долар США 04 центи, та пені в розмірі 88018,21 грн. Також з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» було стягнуто судовий збір в розмірі 6890,00 грн. 17 липня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» було укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_I_3. На підставі даного договору ПАТ КБ «Надра» відступило право вимоги за кредитними договорами в тому числі кредитним договором №8/2007/840-К/1789Н від 18 грудня 2007 року укладений між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] . 20 жовтня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернулось до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з заявою про видачу дублікату виконавчого листа, заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строку на його пред`явлення. В якому ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» прохало суд здійснити заміну стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника - ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» у виконавчому листі №186/1339/15-ц щодо стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором № 8/2007/840-К/1789Н від 18 грудня 2007 року в розмірі 23151 долар США 89 центів, пені в розмірі 88018,21 грн. та судового збору в розмірі 6890,00 грн., видати дублікат даного виконавчого листа та поновити строк його пред`явлення до виконання. Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2020 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дублікату виконавчого листа, заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строку на його пред`явлення, було відмовлено у повному обсязі. 12 серпня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» був вчинений виконавчий напис за реєстровим номером 2228 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» заборгованості за укладеним між [PERSON] та ПАТ «Комерційний банк «Надра» кредитним договором №8/2007/840-К/1789Н від 18 грудня 2007 року за період з 20 квітня 2019 року по 06 серпня 2021 року в сумі 882055,42 грн. та плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 1700,00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжою О.В. від 18 жовтня 2021 року, було відкрите виконавче провадження №67148171 по примусовому виконанню виконавчого напису №2228 від 12 серпня 2021 року. За приписами статей 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється Главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22.02.2012\~№ 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до ст.87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Положеннями ст.88\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.1 пункту 3 Глави 16 Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачена можливість вчинення виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, та для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, встановлені такі документи: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При цьому, відповідно до ч.4 ст.263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Натомість відповідно до постанови Верховного Суду від 29.01.2019 року по справі №910/13233/17 Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету\~Міністрів України\~№ 662\~від 26.11.2014\~"Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету\~міністрів України\~№ 662\~від 26.11.2014\~"Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001. При цьому, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29.06.1999\~року №1172 в редакції від 29.11.2001 року не передбачає стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів за кредитними договорами, крім договорів, які були нотаріально посвідченні, що передбачає п.1 Переліку. Натомість в даному випадку суду не надано доказів того, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису був наданий оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору, а складений в простій письмовій формі кредитний договір не є тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, про що вказано в постанові Верховного Суду від 12.03.2020 року №757/24703/18-ц. Крім того, Верховний Суд в постанові від 31.10.2018 року по справі №308/11193/16-ц вказав, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Крім того, рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05 травня 2016 року у справі №186/1339/15-ц з [PERSON] було достроково стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором 8/2007/840-К/1789Н від 18 грудня 2007 року станом на 20 серпня 2015 року в розмірі 23151 доларів США 89 центів, пеню в розмірі 88018,21 грн. та судовий збір в розмірі 6890,00 грн. Відповідно до постанови Верховного Суду від 26.09.2018 року по справі №639/3156/16-ц якщо за рішенням суду стягнуто заборгованість за кредитним договором у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. Згідно з постановою Верховного Суду від 20.02.2019 року по справі №372/3743/15-ц реалізація кредитором права на дострокову вимогу про повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, може реалізовуватись кредитором як шляхом пред`явлення позову до суду, так і шляхом направлення письмової вимоги боржнику, якщо договором не передбачено іншого порядку. Тому кредитор, звернувшись 04 вересня 2015 року з позовом до позичальника про дострокове повернення кредиту фактично змінив строк виконання зобов`язання та з початку періоду, за який фактично могла утворитись заборгованість за договором за тілом кредиту та процентами (не пізніше 04 вересня 2015 року) до дня вчинення виконавчого напису (12 серпня 2021 року) минуло більше трьох років. Отже, спірний виконавчий напис вчинено нотаріусом поза межами строку, визначеного в ст.88 Закону України «Про нотаріат», яка передбачає можливість вчинення виконавчого напису нотаріусом тільки щодо заборгованості, яка виникла в межах відповідних строків позовної давності. Крім того, як вказано вище строк повернення кредиту був визначений договором до 12 грудня 2027 року, в подальшому був змінений кредитором зверненням до суду з позовом про дострокове повернення кредиту, натомість до суми заборгованості, яка мала стягуватись за виконавчим написом, включено суму простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 475925,35 грн, що були нараховані, як це вказано в тексті виконавчого напису, за період з 20 квітня 2019 року по 06 серпня 2021 року, тобто після закінчення строку повернення кредиту. При цьому, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року №202/4494/16-ц провадження №14-318цс18 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. За ч.2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 року №723/304/16-ц провадження №14-360цс19 стягнення процентів за користування грошима за період після визначеного сторонами договору строку повернення позики - дня закінчення строку договору, не ґрунтуються на нормах матеріального права. За такого, після закінчення строку кредитування кредитодавець втрачає право нараховувати проценти, комісію та пеню, а має право на отримання окрім суми боргу двох видів плати: 1) компенсації втрат від інфляції за весь час прострочення, 2) трьох процентів річних від простроченої суми. Тому нарахування кредитором визначених кредитним договором процентів після закінчення строку кредитування не ґрунтуються на нормах матеріального права, а, отже, свідчить про спірність таких нарахувань. Таким чином, вчиняючи 12 серпня 2021 року виконавчий напис, нотаріус не звернув уваги на те, що з дня виникнення права вимоги банку щодо всієї суми заборгованості за тілом кредиту та процентами минуло більше трьох років, що відповідно до ст.88\~Закону України\~«Про нотаріат» унеможливлювало вчинення виконавчого напису про стягнення всієї суми боргу та спростовувало безспірність заявленої ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» суми заборгованості, а також на те, що до загального розміру заборгованості були включені суми, які не могли бути нараховані після закінчення строку кредитування та на те, що внаслідок визнання нечинною постанови КМУ від 26.11.2014 року №662, якою внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, щодо можливості стягнення за кредитними договорами - на час вчинення виконавчого напису не передбачалась можливість стягнення у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів заборгованості за кредитними договорами, які не були нотаріально посвідчені при укладенні. За таких обставин, у нотаріуса не було достатніх підстав для вчинення виконавчого напису, тому виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні з даним позовом до суду, сплачено судовий збір по справі в розмірі 908,00 грн., 454,00 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову, вказані суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved