Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, посилаючись на таке. [INFO] у віці 61 рік в місті Донецьк помер батько позивача - [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина - Ѕ частина житлового будинку [ADDRESS] , вартістю 65 749,00 гривень, а також земельна ділянка, площею 4,34 гектарів, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Михайлівської селищної ради, вартістю 108 430, 56 гривень. З метою оформлення своїх спадкових прав 28 липня 2021 року позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, в наслідок чого була заведена спадкова справа №118 за 2021 рік. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, оскільки відсутні відомості про осіб, які прийняли спадщину згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України та ч. 1 ст. 1269 ЦК України. У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS] , а також земельну ділянку, площею 4,34 гектарів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Михайлівської селищної ради. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник відповідача Михайлівської селищної ради в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого Михайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 09 липня 2021 року, актовий запис № 203, [PERSON] помер [INFO] , у віці 61 рік. Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого повторно Михайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 30 червня 2021 року, [PERSON] народився [INFO] , актовий запис № 164. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні встановлено, що шлюб між батьками позивача [PERSON] та [PERSON] розірвано 06.02.2002 року, актовий запис № 34. Згідно Договору купівлі-продажу від 07 червня 1996 року, р.№656, [PERSON] та [PERSON] набули право власності на житловий будинок в [ADDRESS] . Згідно довідки №855, виданої КП «Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро» 15.11.2021 року, право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] - Ѕ частина; [PERSON] - Ѕ частина, на підставі договору купівлі-продажу від 07.06.1996 року, р. №656. Згідно довідки №858, виданої КП «Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро» 15.11.2021 року, інвентаризаційна вартість житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , станом на 15.11.2021 р. становить 131498,00 грн. У відповідності до Державного акту на право приватної власності на землю Серії 11-ЗП № 037383, [PERSON] на підставі рішення Михайлівської селищної ради від 21 лютого 2001 року №90, передано у приватну власність земельну ділянку, площею 4,34 гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території Михайлівської селищної ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №65784324, виданого 28.07.2021 року вбачається, що державним нотаріусом Михайлівської державної нотаріальної контори була заведена спадкова справа №118/2021 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . З копії спадкової справи № 118/2021 вбачається, що позивач є спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] , за законом першої черги. Позивач прийняв спадщину, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори. Інший спадкоємець за законом першої черги - відповідач [PERSON] на день смерті спадкодавця разом з ним не проживав (місце смерті [PERSON] - м. Донецьк, місце проживання [PERSON] - м. Запоріжжя з 04.10.2005 року), з відповідною заявою до нотаріальної контори не звертався. Заповіт спадкодавцем не складався. Постановою державного нотаріуса від 21.10.2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємцем не надано відомостей стосовно кола спадкоємців, які проживали та були зареєстровані разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За приписами ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобов`язаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. В судовому засіданні встановлено, що до складу спадкового майна після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , входить: Ѕ частина житлового будинку [ADDRESS] , земельна ділянка, площею 4,34 гектарів в межах згідно з планом, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Михайлівської селищної ради. Згідно матеріалів спадкової справи позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину. При цьому, він позбавлений можливості надати відомості стосовно кола спадкоємців, які проживали та були зареєстровані разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки місце його смерті - м.Донецьк знаходиться на тимчасово окупованій території України, тобто відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що спадкові права позивача підлягають судовому захисту в обраний ним спосіб. При цьому, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, за позивачем слід визнати право власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно, яке входить до складу спадкового, а саме: Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] , а також земельну ділянку 4,34 гектарівв межах згідно з планом, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Михайлівської селищної ради. На підставі викладеного,

Outcome: partial