Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Заявник [PERSON] в особі представника - адвоката Аксьонової С.В. звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті, мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO] помер її чоловік [PERSON] , [INFO] , у м. Донецьку, тобто на території, яка тимчасово не підконтрольна владі Україні, про що заявник отримала свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 24.09.2021 року. Проте, відповідно до вимог законодавства України, вищевказане свідоцтво про смерть на території України є недійсним, тому заявник позбавлена можливості зареєструвати смерть [PERSON] на території України. У зв`язку з цим, Заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка настала [INFO] у м. Донецьку. Ухвалою судді від 02.02.2022 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду. Заявник у заяві просила провести розгляд справи у її відсутність та у відсутність представника. Інші сторони у справі у судове засідання не з`явилися. На підставі ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Донецьку, що підтверджується лікарською довідкою № 49 від 23.09.2021 року. Факт родинних відносин заявника з померлим підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис № 9, згідно з яким [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , яка після укладення шлюбу взяла прізвище „ [PERSON] ". [PERSON] , [INFO] , отримала паспорт громадянина України, серії [NUMBER] , виданий Будьонівським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 01.04.1997 року, та згідно з довідкою 3811а від 26.06.1998 року, їй присвоєно ідентифікаційний номер [NUMBER] . Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частиною першою статті 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. З урахуванням наданих суду документів, а також того, що встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для державної реєстрації факту смерті чоловіка на території України, суд, враховуючи вищенаведені положення законодавства, дійшов висновку про підтвердження факту смерті [PERSON] , [INFO] , яка настала [INFO] у м. Донецьку. За наведених обставин, вимоги заявника суд вважає обґрунтованими, оскільки надані заявником докази достовірно свідчать про смерть [PERSON] у певний час і за певних обставин. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, суд допускає негайне виконання рішень. На підставі викладеного,

Outcome: approved