Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . В обгрунтування позову зазначає, що її чоловік [PERSON] помер [INFO] . За життя її чоловік склав заповіт, яким заповів усе своє майно їй. Заповіт складено 13.03.2009 та посвідчено секретарем виконавчого комітету Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Вона своєчасно звернулася до Дергачівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Була відкрита спадкова справа зареєстрована у Спадковому реєстрі за № 67526769. 09.07.2021 вона звернулася до державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Однак, 14.07.2021 нотаріус винесла постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, якою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] , оскільки наданий правовстановлюючий документ договір купівлі-продажу, посвідчений 01.04.1999 за № Н9-202, Біржею нерухомості та основних фондів «Україна», є недійсним. 01.04.1999 між нею - покупцем, та продавцем, [PERSON] , на Універсальній біржі «Україна» було укладене договір купівлі-продажу №Н9-202 вказаного житлового будинку з надвірними будівлями. Усі умови договору вона та продавець виконали. Відповідно до довідки, виданої Дергачівським КПТІ «Інвенрос» від 27.07.2021 за №68984 за адресою: [ADDRESS] , розташований житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 46,50 кв.м. та житловою площею 18,40 кв.м. Будь-яких самочинних будівель не має. Згідно висновку ФОП [PERSON] від 02.08.2021 станом на 02.08.2021 ринкова вартість майна - житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою [ADDRESS] станом на 02.08.2021 становить 90 229 грн. Відповідач по справі це дочка спадкодавця. 18.11.2021 відповідач надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, вказаних у ньому. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у позові, виходячи з наступного. Судом встановлено, що чоловік позивачки [PERSON] помер [INFO] . (а.с. 7) Згідно заповіту від 13.03.2009, посвідченого секретарем виконавчого комітету Козачолопанської селищної ради на а.с. 11, [PERSON] все його майно заповів своїй дружині [PERSON] . Відповідно до договору купівлі-продажу №Н9-202 від 01.04.1999, посвідченого Універсальною біржею «Україна», [PERSON] купив у [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 10) Згідно інформаційної довідки №68984 від 27.07.2021, виданої КП Технічної інвентаризації «Інвенрос», за адресою: [ADDRESS] розташований житловий будинок загальною площею 46,50 кв.м та житловою площею 18,40 кв.м., надвірні будівлі: сарай, літня кухня, сарай, погріб, вбиральня, колонка, огорожа. В архівній справі міститься дублікат договору купівлі- продажу від 01.04.1999 №Н9-202, дублікат №Д-40 виданий 17.03.2003 Універсальною біржею «Україна» в цілому на ім`я [PERSON] (а.с. 12) Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.04.2021 державний нотаріус, вивчивши документи, подані [PERSON] для видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] , після померлого [INFO] - [PERSON] , дійшла висновку про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючий документ - договір купівлі-продажу від 01.04.1999 №Н9-202 нотаріально не посвідчений, а тому є недійсним. (а.с. 9) Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української PCP в редакції 1963 року. Згідно зі ст. 153 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна із сторін повністю, або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Позивачка заявляє позовну вимогу про визнання права власності, а не про визнання угоди дійсною. Такий спосіб захисту є неправильним, тому позов не підлягає задоволенню. Визнання відповідачем позову суд не приймає, оскільки це суперечить закону.

Outcome: dismissed