Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення суми майнового збитку, спричиненого ДТП,в розмірі 55054,22 грн, посилаючись на те, що 27.10.2019 о 18.50 год. [PERSON] на автомобільній дорозі М13 Кропивницький - Платонове, 6 км + 400 м, під час керування Skoda Oktavia Tour, державний номер [NUMBER] , при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz GL, державний номер [NUMBER] , який належить позивачу та який рухався назустріч, внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження та спричинені матеріальні збитки. Постановою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 05.02.2020 по справі № 390/1525/19 відповідача визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУПАП. Внаслідок вказаного ДТП позивачу завдано матеріальні збитки на суму 153154,22 грн без ПДВ. Страховою компанією [PERSON] 16.04.2020 було виплачено 99050,00 грн, згідно полісу АО 5108519, в межах ліміту відповідальності ПАТ «СГ «ТАС» за шкоду заподіяну на одного потерпілого. Тому, позивач просить стягнути з відповідача 55054,22 грн завданих збитків та судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла письмова заява, в якій він просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, справу розглядати без його участі. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, місце і час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, проте від відповідача повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Правом подання відзиву на позов відповідач не скористався, а тому, з урахуванням відкритості та загальнодоступності інформації щодо справи, розгляд справи проведено без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.10.2019 року о 18.50 год. [PERSON] на автомобільній дорозі М13 Кропивницький-Платонове, 6 км+400 м, під час керування автомобілем Shkoda Oktavia Tour, державний номер [NUMBER] , при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем MERSEDES-BENZ GL, державний номер [NUMBER] , який рухався назустріч, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та спричинені матеріальні збитки. Постановою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 05.02.2020 у справі № 390/1528/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. (а.с. 5-10). Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] вбачається, що власником транспортного засобу Mercedes-Benz GL, державний номер [NUMBER] , є [PERSON] . Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 62-D/62/8 від 03.01.2020 вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Mercedes-Benz GL320 CDI, реєстраційний номер [NUMBER] , складає 181349,07 грн, в тому числі 28194,85 грн ПДВ на вартість матеріалів та складових (а.с. 11-23). Як вбачається з виписки по банківському рахунку [PERSON] 16.04.2020 останньому виплачено страхове відшкодування згідно договору АО5108519 від 27.03.2019 в розмірі 99050,00 грн (а.с.24). На запит [PERSON] заступником голови правління ПАТ «СГ «ТАС» надано роз`яснення щодо виплати позивачу суми грошового відшкодування в розмірі 99050,00 грн. З даного роз`яснення вбачається, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована ПАТ «СГ «ТАС» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів АО 5108519 від 27.03.2019. Ліміт відповідальності згідно вказаного полісу ПАТ «СГ «ТАС» за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого) становить 100000,00 грн. Сума франшизи згідно вказано полісу складає 950 грн. Тому [PERSON] виплачено 99050 грн страхового відшкодування. Крім того, автомобіль Skoda Oktavia, державний номер [NUMBER] , також застраховано по договору добровільного комплексного страхування власників наземного транспорту AZ12-990306 від 27.03.19. Проте згідно постанови Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 05.02.2020 [PERSON] скоїв ДТП з явними ознаками алкогольного сп`яніння, тому згідно п 22.8.9 даного договору страховик не несе відповідальність і страхове відшкодування/страхова виплата за договором AZ12-990306 від 27.03.19 не виплачується. Позивачем подано відповідь на відзив, однак відповідачем до суду не надано відзив на позовну заяву, тому у суду відсутня можливість дослідити відзив та надати оцінку відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив. Відповідно до ст.55, 124 Конституції України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З аналізу вказаних норм вбачається, що обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно зі ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Частиною 3 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, наданою 05.09.2019 року в справі №234/16272/15-ц, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Отже, наведені в постанові Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 05.02.2020 обставини щодо вчинення дорожньо-транспортної пригоди за участю водіїв [PERSON] та [PERSON] не потребують повторного встановлення і доказування. Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову, заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Таких правових позицій дотримувався Верховний Суд України в своїй постанові від 20 січня 2016 року, у справі 6-2808цс15, а також Верховний Суд в постанові, провадження № 61-5079 св 18. Як встановлено судом, вартість матеріального збитку, завданого позивачу, через пошкодження його автомобіля - Mercedes-Benz GL, державний номер [NUMBER] , становить 153154,22 грн. Страховиком відповідача, який є заподіювачем шкоди, ПАТ «СГ «ТАС» позивачу відшкодовано матеріальний збиток в межах суми страхового ліміту за виключенням франшизи - 99050,00 грн. Згідно правової позиції Верховного Суду, висловленій в постанові по справі №363/218/16-ц, фактичний розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню потерпілому включає як реальну вартість пошкодженого майна, так і витрати потерпілого на виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (відновлювальний ремонт транспортного засобу). Оскільки потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, особа, яка завдала шкоди, згідно із статтею 1194 ЦК України має відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Отже, невідшкодована частина матеріальних збитків від ДТП, спричинених позивачу, становить 55054,22 грн, що підлягає стягненню з відповідача. З урахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі, на підставі, ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені та підтверджені позивачем стягуються з відповідача в повному обсязі, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, в розмір 908,00 грн сплачений позивачем. На підставі ст.16, 22, 386, 1166, 1187, 1188 ЦК України,

Outcome: approved