Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] пред`явила до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до судового наказу від 02 червня 2020 року, який виданий Зборівським районним судом Тернопільської області, з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5% від усіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Вказаний судовий наказ стягувачем пред`явлено до виконання. Позивачка зазначає, що відповідач ухиляється від сплати аліментів, внаслідок чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів. Вважає, що має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів, але не більше 100 відсотків заборгованості в сумі 27402,73 грвень. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 27402 ,73 гривень за період з 01 червня 2020 року по 31 грудня 2020 року. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 березня 2021 року провадження у зазначеній справі було відкрите, та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. У судовому засіданні 22 квітня 2020 року відповідач [PERSON] заперечив щодо задоволення позовних вимог, просив суд врахувати його скрутне матеріальне становище та зменшити заявлену позивачем суму неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Крім того, пояснив, що погасив наявну заборгованість по сплаті аліментів та надавав грошові кошти на лікування неповнолітніх дітей. 28 травня 2021 року позивачкою [PERSON] подано відповідь на заперечення відповідача, у якому заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, наведених у позові. Крім того, вказала, що подані відповідачем [PERSON] квитанції є неналежними доказами про сплату аліментів у лютому 2021 року, оскільки нею здійснено розрахунок неустойки по сплаті аліментів за період з червня 2020 року по грудень 2020 року. Неустойка за період з січня 2021 року по лютий 2021 року не є предметом позовних вимог у даній справі. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Майка М.Б. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився із невідомих суду на те причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить наступного висновку. Судом установлено, що судовим наказом № 599/1116/20 від 02 червня 2021 року, який видано Зборівським районним судом Тернопільської області з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50% від усіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно із розрахунком заборгованості зі сплати аліментів (ВП № 62801088), який надано Зборівським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), сукупний розмір заборгованості [PERSON] станом на 05 лютого 2021 року становить 23963,00 грн. Положеннями статті 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною другою статті 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частин першої, другої статті 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Тлумачення судом закону повинно відображати соціальні зміни та залишатися в руслі сучасних умов, в інтересах правової визначеності, передбачуваності, рівності перед законом, а також заповнювати прогалини в трактуванні матеріально-правових гарантій. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів, суд керується розрахунком заборгованості по аліментах виконаним Зборівським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Суд погоджується із наданим позивачкою [PERSON] розрахунком неустойки за прострочення сплати аліментів. Відтак, загальний розмір неустойки (пені) за період з 01 червня 2020 року по 31 грудня 2020 року становить 27402,73 грн. При цьому суд враховує, що відповідач [PERSON] у лютому 2021 року у повному обсязі погасив заборгованість по сплаті аліментів, не заперечує періоду, за який проведено нарахування неустойки за несвоєчасну сплату аліментів, а лише вказує, що надавав матеріальну допомогу на лікування дитини та просить врахувати його важке матеріальне становище, тому просив суд зменшити розмір неустойки за прострочення сплати аліментів. При вирішенні питання щодо стягнення неустойки суд враховує наступне. Відповідач допустив тривале прострочення платежів по аліментам, зокрема згідно із розрахунком заборгованості зі сплати аліментів станом на 05.02.2021 сукупний розмір заборгованості складає 23963 гривень. Статтею 48 Конституції України встановлено, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Разом з тим, враховуючи скрутне матеріальне становище відповідача [PERSON] та те, що останній погасив заборгованість по сплаті аліментів, суд відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України з метою дотримання вимог ст. 48 Конституції України вважає доцільним зменшити розмір пені до 17000 гривень. Відтак, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів підлягає до часткового задоволення. Враховуючи, що позивачку звільнено від сплати судового збору, суд доходить висновку, що відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial