Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

[PERSON] 06 грудня 2021 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позов мотивує тим, що рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 23 листопада 2016 року ухвалено стягувати із нього на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , 2009 року народження, в розмірі ј частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07 листопада 2016 року до досягнення ним повноліття. Вказав, що аліменти сплачує систематично, востаннє у листопаді сплатив 2800 грн. На даний час ніде не працює через незадовільний стан здоров`я. Унаслідок травмування на сезонних роботах, де працював неофіційно, з травня по червень 2021 року перебував на стаціонарному лікуванні, згодом - визнаний особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок загального захворювання. Робота із фізичним навантаженням йому протипоказана, фізично працювати не має можливості. Отримує соціальну допомогу, розмір якої в жовтні 2021 року становив 837,29 грн. Просить зменшити розмір стягуваних із нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліментів з ј частки з усіх видів заробітку (доходу) до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову до суду до повноліття дитини. Ухвалою суду від 06.12.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивач 04 січня 2022 року звернувся до суду із заявою про зміну позовних вимог, в якій просить змінити розмір аліментів, які стягуються із нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з ј частки з усіх видів заробітку (доходу) до 1/9 частки з усіх видів заробітку (доходу). Представник відповідачки скерував до суду відзив на позов, в якому зазначив, що сплачувані позивачем аліменти у розмірі, визначеному рішенням Ратнівського районного суду від 23.11.2016, є незначними. Дитина сторін постійно потребує витрат значних коштів на придбання ліків, оскільки останній часто хворіє вірусними інфекційними хворобами. Крім цього, відповідачка була звільнена з роботи у зв`язку із скороченням штату, знайти роботу за спеціальністю бібліотекаря-бібліографа не може, відтак тимчасово отримує допомогу по безробіттю у центрі зайнятості. Відповідачка проживає із батьками пенсійного віку, які за станом здоров`я потребують додаткових витрат на ліки, тому не в змозі надавати їй матеріальну допомогу для утримання її та позивача дитини. Просить у задоволенні позову відмовити, справу розглянути за відсутності відповідачки та її представника. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підлягає до часткового задоволення. Судом установлено, що рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 23.11.2016 ухвалено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07 листопада 2016 року й до досягнення ним повноліття. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Шляхом аналізу статей 181, 192 СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України обов`язок із доведення обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на особу, яка зазначає про такі обставини. Таким чином, саме позивачу належить довести обставини змін в його особистому житті, зокрема матеріального становища, сімейного стану, здоров`я тощо, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. Із довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААВ №499482, виданої 12 листопада 2021 року, вбачається, що [PERSON] визнаний особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок загального захворювання. Інвалідність установлена на строк до 01 листопада 2022 року. Вказана довідка містить висновок про умови праці та характер праці, відповідно до якого [PERSON] протипоказана праця з фізичним навантаженням. Позивач отримує державну соціальну допомогу особі з інвалідністю ІІІ групи в розмірі 837,29 грн за жовтень 2021 року, про що свідчить довідка Камінь-Каширського районного управління соціального захисту населення №1137 від 29.11.2021. У листопаді 2021 року [PERSON] отримав вказану допомогу в розмірі 1864 грн, у грудні 2021 року - 1934 грн згідно із довідкою №58 від 18.01.2022. Із доданих позивачем квитанцій вбачається, що ним на користь відповідачки було сплачено у 2021 році аліменти в розмірі: у січні - 2000 грн, лютому - 2000 грн, березні - 2100 грн, квітні - 2100 грн, травні - 2200 грн, серпні - 4614 грн, вересні - 2300 грн, жовтні - 2800 грн, листопаді - 2800 грн. Оскільки позивач офіційно працевлаштований не був, відтак розмір аліментів визначався за правилами ст. 195 Сімейного кодексу України, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Із урахуванням востаннє сплачених у жовтні та листопаді аліментів у розмірі 2800 грн, розмір середньомісячної зарплати становить орієнтовно 11200 грн, що періодично зростає. Таким чином, беручи до уваги отримуваний позивачем внаслідок інвалідності дохід та розмір сплачуваних ним аліментів, суд вважає підставними доводи позивача про зменшення розміру аліментів внаслідок погіршення стану його здоров`я та, відповідно, неможливості отримання заробітку через протипоказання фізичних навантажень, що були основним джерелом його доходу до травмування. Поряд з цим, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. З огляду на встановлений судом факт погіршення стану здоров`я позивача, відтак - зміни його матеріального стану, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, що з 1 грудня 2021 року становить 2833 гривні, беручи до уваги обов`язок обох батьків утримувати дитину, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає доцільним змінити розмір аліментів, присуджених до стягнення з позивача, стягуючи із нього на користь відповідачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили й до досягнення дитиною повноліття. Твердження відповідачки про неможливість працевлаштування за фахом бібліотекаря з огляду на відсутність даних про незадовільний стан здоров`я останньої доводів позивача не спростовують. Суд, задовольняючи позовні вимоги, враховуючи помилковість відкриття провадження у справі за відсутності даних про сплату позивачем судового збору та підстав для звільнення від сплати, стягує із останнього на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: partial