Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що 04.03.2020 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» було нібито укладено кредитний договір № UA9355851, за умовами якого позичальнику було надано кредит. 15.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. було вчинено виконавчий напис № 26855 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ЮК «Дія-Актив» заборгованості у розмірі 18542 грн. 00 коп. На підставі вищевказаного виконавчого напису 07.10.2021 приватним виконавцем Котулою А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67058297. На думку позивача виконавчий напис вчинений нотаріусом з численним порушенням законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню оскільки позивачем не укладалось жодного договору з відповідачем, а тому відсутні законні підстави для вчинення виконавчого напису. На момент вчинення виконавчого напису законом не було передбачено права його вчиняти на кредитних договорах. Крім того, виконавчий напис було вчинено на копії кредитного договору, який не було нотаріально посвідчено, що свідчить про незаконність такого виконавчого напису. З урахуванням вищевикладеного, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 67058297 від 15.09.2021, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. 25.11.2021 позивач звернулась до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за оскаржуваним виконавчим написом. Ухвалою судді від 26.11.2021 заяву позивача про забезпечення позову було задоволено, зупинено стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису. Ухвалою судді від 29.11.2021 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з без повідомлення (виклику) сторін, витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули Артема Михайловича, завірені належним чином копії документів на підставі яких було відкрито виконавче провадження № 67058297 з виконання виконавчого напису №26855 вчиненого 15.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-актив» заборгованості за кредитним договором № UP9355851 від 04.03.2020, в загальному розмірі 18542 грн. 00 коп., вирішено перше судове засідання провести 24.12.2021, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи, призначено розгляд справи. Ухвалою суду від 24.12.2021 судовий розгляд було відкладено на 31.01.2022, оскільки не сплив процесуальний строк подання відзиву на позов відповідача. 30.12.2021 на адресу суду від приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули А.М. на виконання ухвал суду від 29.11.2021 надійшли витребувані документи. Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, шляхом направлення повістки, ухвали про відкриття провадження по справі та копії позовної заяви з усіма додатками на адресу його місцезнаходження, які отримані представником відповідача 17.01.2022, про що свідчить поштове повідомлення, відзив на позовну заяву до суду не подав, із заявами з процесуальних питань до суду не звертався. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула А.М. 30.12.2021 направив заяву про розгляд справи без його участі, просив суд прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Третя особа приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, шляхом направлення повістки, ухвали та копії позовної заяви з усіма додатками на адресу місцезнаходження, заяв по суті справи та з процесуальних питань на адресу суду не направив. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності зі ст. ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 15.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. було вчинено виконавчий напис №26855 про стягнення на користь стягувача ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» з боржника [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 04.03.2020 № UA9355851, номер кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі № U6435840, в розмірі 18542 грн. 00 коп. На підставі вищевказаного виконавчого напису 07.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67058297 щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. від 15.09.2021 №26855 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ЮК «Дія-Актив» у розмірі 18542 грн. 00 коп. 13.10.2021 приватним виконавцем Котулою А.М. винесено постанову про звернення стягнення на дохід [PERSON] , який вона отримує в Державній установі «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області» та інші доходи заявника. Із наданої копії виконавчого напису № 26855 від 15.09.2021 вбачається, що позивач є боржником за кредитним договором № UA9355851 від 04.03.2020, номер кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі № U6435840, укладеному між товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив»» та [PERSON] . Строк платежу за договором настав. Стягнення заборгованості проводиться за період з 21.06.2020 по 06.08.2021. Сума заборгованості становить 18542 грн. 00 коп., що складається з заборгованості за сумою кредиту у розмірі 12600 грн. 00 коп., прострочена заборгованості за по несплачими відсоткам за користування кредитом у розмір 5292 грн. 00 коп. За вчинення виконавчого напису нотаріуса 650 грн. 00 коп. Кредитний договір № UA9355851 від 04.03.2020 укладено між ТОВ «ЮК «Дія-Акив» та позивачем в електронні формі та підписано електронним підписом. Таким чином, відповідачем для вчинення виконавчого напису нотаріально посвідчена угода не надавалась. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012. Відповідно до ст. ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно зі ст. 87 на підставі вищевказаного виконавчого напису для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 зміни, внесені до Переліку постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», визнано незаконними та нечинними. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 зазначене вище рішення суду залишено без змін. Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Таким чином, застосуванню при вирішенні спору підлягає постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 в редакції постанови КМУ від 29.11.2001. Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Таким чином, після скасування внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 до Переліку змін виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дубліката має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 06.06.2019 в справі № 750/1627/18, нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому, з точки зору ст. 88 Закону України «Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 по справі №310/9293/15. Розрахунок заборгованості, зроблений стягувачем, з урахуванням положень Переліку документів, не може вважатись доказом на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Враховуючи ці обставини та вимоги ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Суд при цьому має перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. В той же час законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 по справі №6-887цс17. Будь-яким чином перевірити безспірність заборгованості по наданому кредитором нотаріусу Кредитному договору та розрахунку заборгованості суд позбавлений можливості, такий обов`язок на суд не покладається, оскільки довести безспірність такої заборгованості, з точки зору викладеного вище обґрунтування, має кредитор при зверненні до нотаріуса. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача. Оспорюваний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені. Відповідно до ч. 4 ст. 136 ЦПК України, у разі подання позовної заяви після подання заяви про забезпечення доказів або позову розмір судового збору зменшується на розмір судового збору, сплаченого за відповідну заяву про забезпечення доказів або позову. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок. Доказів понесення інших витрат позивачем суду не надано, із заявами про намір надати докази понесення витрат після ухвалення рішення позивач до суду не звертався.

Outcome: approved