Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом, вказавши його підставою те, що вона отримала пакет документів від приватного виконавця та після ознайомлення з ними їй стало відомо, що в провадженні виконавця перебуває виконавче провадження № 60315435, відкрите 16.10.2019 з примусового виконання виконавчого напису №6451 від 08.10.2019. Виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. про стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 34354,76 грн., а також плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 650 грн.. Вважає, що виконавчий напис було вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості, і має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача 15033,77грн., що були стягнуті в процесі виконавчого провадження, а також судові витрати у виді сплаченого судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову в сумі 1362грн., та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6500грн.. Ухвалою від 07.05.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 18.06.2021 до суду надійшов відзив ТОВ «Вердикт Капітал» на позовну заяву, в якому відповідач проти заявлених вимог заперечував, посилаючись на правомірність вчиненого нотаріусом виконавчого напису, оскільки нотаріусу були надані документи, що підтверджують наявність і безспірність заборгованості позивача. Позивач у позовній заяві не спростував належними і допустимими доказами наявність заборгованості (а.с.104-108). Крім того, 18.06.2021 до суду від представника ТОВ «Вердикт Капітал» надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в якому зазначено, що розрахункова квитанція №989005 від 19.03.2021, що додана до позовної заяви не є належним та допустимим документом, яка б підтверджувала оплату правничої допомоги та перерахування коштів адвокату в сумі 4000грн.. Для підтвердження та обґрунтування розміру витрат на правничу допомогу необхідне доведення відображення адвокатом доходів, отриманих від професійної діяльності, шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16.09.2013 №481. (а.с.92-93). 18.06.2021\~до суду\~надійшла відповідь\~позивача на\~відзив,\~в якому\~представник позивача\~-\~адвокат Кадук\~В.В.\~зазначила,\~що кредитний\~договір №500960779,\~укладений між\~банком та\~ [PERSON] ,\~не посвідчений\~нотаріально.\~Отже,\~у нотаріуса\~не було\~жодних підстав\~застосовувати п.1\~Переліку №1172\~і посилатися\~на нього.\~При цьому,\~які конкретно\~документи були\~надані відповідачем\~приватному нотаріусу\~з метою\~вчинення виконавчого\~напису,\~відповідач у\~відзиві не\~зазначив та\~доказів не\~надав.\~Відповідач не\~надав доказів\~надсилання та\~отримання позивачем\~повідомлення про\~усунення порушень\~за кредитним\~договором.\~Натомість позивач\~не отримувала\~такого повідомлення,\~що є\~порушенням вимог\~п.\~2.3.\~гл.16\~розділу ІІ\~«Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України».\~На підтвердження\~безспірності заборгованості\~по кредитному\~договору відповідачем\~не надано\~жодних доказів.\~Щодо книги\~обліку доходів\~та витрат,\~зазначила,\~що Верховним\~судом 01.10.2018\~зроблено висновок\~у справі\~№569/17904/17,\~що посилання відповідача на обов`язковість ведення адвокатом книги обліку доходів та витрат не приймаються, оскільки предметом спірних правовідносин є фактичне понесення витрат на правову допомогу та їх відшкодування відповідною стороною, а не облік отриманих адвокатом доходів. (78-82). Треті особи не скористалися правом подачі пояснення щодо позову. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 25.09.2014 року між ПАТ «Альфа Банк» та позивачем [PERSON] укладено кредитний договір №500960779, згідно з яким позивач отримала кредитні кошти в сумі 8778,90грн. зі строком повернення до 25.09.2019 року та нарахуванням процентів за користування кредитом в розмірі 15,99% річних (а.с.17). 08.10.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. за заявою ТОВ «Вердикт Капітал», вчинено виконавчий напис за реєстровим №6451 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №500960779 від 25.09.2014, укладеним між АТ «Альфа Банк», правонаступником якого є ТОВ «Кредитні ініціативи», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал» у розмірі 34354,76 грн., а також плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 650 грн. (а.с.16, 44). 16.10.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. було відкрито виконавче провадження №60315435 з виконання виконавчого напису №6451 від 08.10.2019, та стягнуто з [PERSON] основну винагороду приватного виконавця у сумі 3500,48грн. (а.с.18, 19, 45, 46). 28.10.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого напису №6451 віл 08.10.2019 (а.с.11, 47). Згідно з довідкою №439 від 06.04.2021 про прибутки та стягнуті борги з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» за період з 01.11.2019 по 31.03.2021 стягнуто боргу на суму 15033,57грн. (а.с.48,54). Відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 05.04.2021 №7 анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю на ім`я [PERSON] (а.с.35). За інформацію, що викладена у довідці №598 від 06.09.2021 про прибутки та стягнуті борги з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» за період з 01.11.2019 по 30.04.2021 стягнуто боргу на суму 15771,80грн. (а.с.121 зворот). За загальним правилом ст.ст.15,16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 Цивільного Кодексу, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства, що випливає з ч.1 ст.39 цього Закону. Таким актом, зокрема, є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений Наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 №296/5. Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, правове регулювання якої визначається гл.14 Закону «Про нотаріат» та гл.16 розд. ІІ порядку вчинення нотаріальних дій. Статтею 87 Закону «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів. Відповідно до приписів ст.88 цього Закону, якою визначені умови вчинення виконавчих написів, нотаріус учиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше ніж 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше ніж рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пп.1, 3 гл.16 розд.ІІ порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з пп.2.1 п.2 гл.16 розд.ІІ порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування й місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата й місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника відповідно до ст.88 Закону «Про нотаріат» є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» суд у такому спорі повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права дійшла Велика палата ВС у постанові від 29.03.2019 у цивільній справі №137/1666/16-ц. У зв`язку з тим, що постанова КМУ №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» втратила чинність з моменту її прийняття, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова КМ України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року (Висновок ВП ВС від 15.04.2020 року № 554/6777/17 (61-19494св18)). При цьому колегія суддів відступила від висновку, викладеному в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/5226/17, та вказала, що процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимога про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Будь-яких доказів на підтвердження безспірності заборгованості позивача та наявності у відповідача права вимоги ні відповідачем, ні іншими учасниками справи суду не надано, а існування спору щодо розміру заборгованості за кредитним договором на момент вчинення виконавчого напису є тією обставиною, яка виключає безспірність боргу та можливість його стягнення з боржника за виконавчим написом нотаріуса, що\~узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19), від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі №916/3006/17 (провадження №14-278гс18),\~від 17 вересня 2020 року\~у справі № 759/6167/18. Отже, доводи позивача щодо небезспірності виниклої за кредитним договором заборгованості є слушними, тому позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню. Що стосується стягнення безпідставно отриманих коштів за виконавчим написом, суд також вважає цю вимогу обґрунтованою, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, згідно з постановою державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника від 28.10.2019 на підставі виконавчого напису №6451 від 08.10.2019, з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» утримано за період з 01.11.2019 по 31.03.2021 - 15033,57грн. (а.с.48,54). Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Оскільки під час розгляду справи визнано спірний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, позовні вимоги у частині стягнення з ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів, які утримані із заробітної плати позивача на виконання цього виконавчого напису, підлягають задоволенню. Вирішуючи питання\~процесуальних витрат у справі,\~суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 454грн. судового збору\~за вимогу про забезпечення позову та 908 грн. за подання позовної заяви, а також 6500грн. витрат на правову допомогу, що підтверджені відповідними документами (а.с.1, 20,21, 22, 23, 24, 40, 55, 56, 86, 86 зворот). Суд відхиляє клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу,\~врахувавши те,\~що представником\~позивача підтверджено\~правовий статус\~адвоката,\~наявні докази\~фактичного перерахування\~їй коштів\~на підставі\~договору,\~які є\~співмірними розміру\~витрат з\~наданими послугами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У якості доказів у більшості випадків достатньо надати суду договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі наданих послуг згідно договору про надання правової допомоги, платіжні доручення на оплату послуг адвоката та квитанції про оплату клієнтом цих доручень. Цю позицію підтримав у своїй постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №19/64/2012/5003 від 31.01.2019.

Outcome: approved