Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

До Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від Рівненського міського суду Рівненської області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, за підсудністю. Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 18.08.2018 року, Залізничним районним у місті Львіві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 249. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалося, через протилежність характерів, різні погляди на життя, нехтування відповідачем сімейними цінностями. Сторони проживають окремо. Подальше проживання однією сім`єю неможливе, у зв`язку з чим звернулася з даним позовом до суду та просить розірвати шлюб. 24.11.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за малозначністю. Позивачка про розгляд справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, відзив до суду не подав. 03.02.2022 року через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами стосуються припинення шлюбу та мають регулюватися положеннями глави 11 Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст.ст. 104, 105 СК України шлюб може бути припинений шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу і що має місце у даному випадку. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 18.08.2018 року Залізничним районним у місті Львіві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, [PERSON] та [PERSON] , 18.08.2018 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 249. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки змінено на « [PERSON] » (а.с.4). Сторони по справі дітей не мають. Однак, подружнє життя у сторін по справі не склалося, оскільки вони мають несумісні погляди на життя, що стало причиною побутових сварок в сім`ї. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітніх дітей, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка а тому, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сім`ї стали неможливими. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що існування шлюбних відносин між сторонами спору суперечить їх інтересам і що має істотне значення та є самостійною підставою для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved