Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, розташовану на території Нижньобараниківської сільської ради Біловодського району Луганської області, площею 7,1000 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 4420688500:12:003:0027, пай № 166, в порядку спадкування за заповітом, що залишилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування вимог позивач [PERSON] в позовній заяві вказала, що [INFO] померла [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] за життя належну їй земельну ділянку (пай), площею 7,1000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Нижньобараниківської сільської ради Біловодського району Луганської області заповіла позивачу, [PERSON] . Позивач 27 квітня 2021 року звернулася до Біловодської державної нотаріальної контори з питань оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 27 квітня 2021 року державним нотаріусом Анохіним О.О. було надано письмове роз`яснення, з якого вбачається, що у зазначений строк шість місяців, згідно ст.1270 ЦПК України, не було подано заяву про прийняття спадщини, тому згідно ч.1 ст.1272 ЦПК України позивачка, є такою, що не прийняла спадщину. Визначення право власності за заповітом на спадкове майно необхідно для реалізації спадкових прав та прийняття спадщини. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, до суду надали заяву про розгляд справи без їх участі. Позов підтримують. Представник Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просить розглянути справу за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане 19 грудня 2014 року Виконавчим комітетом Бараниківської сільської ради Біловодського району Луганської області встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , відповідний актовий запис № 38, місце смерті: Україна, Луганська область, Біловодський район, с. Бараниківка (а.с.6). Згідно копії Заповіту, зареєстрованого в реєстрі № 22 від 25 вересня 2009 року, складеного в с. Нижньобараниківка, Біловодського району, Луганської області встановлено, що [PERSON] , 1929 року народження, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: з належного їй майна земельну ділянку розміром 7,1000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Нижньобараниківської сільської ради Біловодського району луганської області і підтверджена Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЛГ № 047905 виданого біловодською районною державною адміністрацією 27 жовтня 2003 року, а також земельну частку (пай), а у разі отримання державних актів на цю земельну ділянку, то зазначені земельні ділянки заповіла [PERSON] (а.с.5). Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 047905 від 27 жовтня 2003 року виданого Біловодською районною державною адміністрацією [PERSON] , яка проживала в с. Нижньобараниківка на підставі розпорядження голови Біловодської районної державної адміністрації від 05 травня 2003 року № 179 року на праві власності належить земельна ділянка площею 7,1000 га у межах з планом, розташована на території Нижньобараниківської сільської ради Біловодського району Луганської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 4420688500:12:003:0027. Державний акт складено у двох примірниках, перший з яких передано власнику земельної ділянки, другий зберігається в Біловодському районному відділі земельної ресурсів. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за № 010339900031 (а.с.8). Згідно довідки Відділу у Біловодському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області відомості щодо земельної ділянки кадастровий номер 4420688500:12:003:0027 відсутні в Державній національній кадастровій системі (а.с.9). Згідно довідки Біловодської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 799/01-16 від 08 жовтня 2021 року встановлено, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] спадкова справа не заводилась (а.с.19-22). Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до вимог ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Згідно ст.1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів . Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу). Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставинах, єдиним способом реалізації позивачем своїх спадкових прав після смерті [PERSON] є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку. Спадкування вище вказаного майна було зазначено у заповіті, який особисто було підписано заповідачем [PERSON] та яка висловила своє бажання щодо свого майна, заповідаючи його [PERSON] та була впевнена, що вказане майно дійсно після її смерті буде належати останній й обставина щодо пропуску позивачем строку подання заяви про прийняття спадщини, фактично не змінюють зміст складеного заповіту, а мають лише технічний характер та в даному випадку не впливають на реалізацію спадкових прав спадкоємця. На підставі викладеного, суд доходить обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved