Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

10 грудня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 4000 гривень на дитину, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, які підлягають індексації, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також просить суд стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона [PERSON] перебуває з 27.03.2014 року в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , на утримання якого рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 08.12.2020 стягуються аліменти та [PERSON] , [INFO] , який перебуває повністю на її утриманні. Зазначає, що чоловік проживає окремо від неї з дитиною з 2018 року. Відповідач не надає належної допомоги на утримання дітей, який не цікавиться дітьми, які потребують фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Зазначає, що на даний час вона перебуває у декретній відпустці, отримує допомогу при народженні дитини, але цих коштів недостатньо для забезпечення та утримання дітей. Також зазначає, що за перший місяць витрати на новонароджену дитину склали 21294,82 грн., у листопаді 2021 сума витрат склала 7238,36 грн. Стверджує, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, має регулярний, проте неофіційний дохід, займається виготовленням предметів з деревини, а також дохід від виконання ремонтних робіт, також є особою молодого віку, працездатний, на утриманні інших дітей немає. У зв`язку з наведеним вона змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача та її представника, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 27 березня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №117, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER] , виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №635, відносно якого існує рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08.12.2020 про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання [PERSON] , [INFO] , а також у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER] , виданого Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №394, який проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідкою про склад сім`ї №0096від 08.12.2021, виданої ОСББ «Мазепи-11А» та знаходиться на утриманні матері, з чоловіком проживають окремо. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтями 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів. Згідно ст. 184 СК якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я дитини, матеріальне становище сторін, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, який на думку суду є працездатною особою, доказів зворотного суду не надано, відсутність у відповідача інших дітей та батьків та утриманні, а також інші обставини, які мають істотне значення для справи. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням принципу рівності обов`язків батьків щодо утримання дитини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, а саме необхідно стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову з 10.12.2021 року, до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що такий розмір аліментів є виправданий дійсними потребами дитини і не призведе до порушення прав відповідача. Згідно ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Що стосується вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, то у таких на думку суду слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Згідно з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, подані ордер серії ЛВ №032239 на надання правової допомоги. Позивач просить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги, однак суми такої не зазначає, крім того, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що [PERSON] дійсно понесла витрати на правничу допомогу, матеріали справи не містять, а також детального опису виконаних робіт адвокатом матеріали справи також не містять. Відтак, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved