Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: КП «Готельно-гуртожитковий комплекс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що вона є власницею блоку [ADDRESS] . На дане житлове приміщення позивач має технічний паспорт на жилий блок № 23 , який виготовлено 22.11.2019 року, інвентарна справа № 13/3776. 12 червня 2020 року блок № 23 за вище вказаною адресою, де особисто проживає позивач було затоплено з блоку № 33 верхнього поверху. Власниками блоку № 33 є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В цей же день, 12.06.2020 року була скликана комісія у складі: Директора КП «Готельно-гуртожитковий комплекс» Кадай Л.А., заступника директора КП «Готельно-гуртожитковий комплекс» Пантель Є.П., майстра [PERSON] , яка обстежила блок № 23 у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] на предмет залиття з вище розташованого блоку № 33. На день обстеження комісія встановила, що під час залиття в блоці № 23: відбулося відклеювання шпалер у кімнаті; відбулося випадання між плитового шву; відбулося затікання стелі у кімнаті; пошкоджено вхідні двері та дверного коробу в кімнаті; пошкоджено фурнітуру шафи-купе; залиття та пошкодження речей домашнього вжитку у кімнаті; пошкоджено підлогу у кімнаті; відбулося утворення плісняви по всій боковій стіни кімнати; пошкоджено систему електромережі в кімнаті; відбулося затікання стелі у коридорі; пошкоджено підлогу у коридорі; відбулася деформація порогу при вході; відбулося деформація антресолі; відбулося відклеювання шпалер у коридорі; пошкоджено систему електромережі у коридорі; пошкоджено підлогу у коридорі; залиття та пошкодження речей домашнього вжитку у коридорі; відбулося затікання стелі у ванній кімнаті; пошкоджено вхідні двері та дверного коробу у ванній кімнаті; відбулось залиття стін у ванній кімнаті. Також була встановлена та зафіксована в Акті про наслідки залиття житлового приміщення від 12.06.2020 року, причина залиття блоку № 23, де мешкає позивач: недбале використання мешканцями блоку № 33 (Відповідачами) системи водопостачання. Враховуючи вище зазначене Акт про наслідки залиття житлового приміщення від 12.06.2020 року підтверджує дійсну завдану шкоду та встановлює винних осіб у завданій матеріальній шкоді, що дає змогу прослідкувати причинний зв`язок між діями відповідачів та завданою матеріальною шкодою. Вина [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] чітко встановлена та зафіксована в Акті про наслідки залиття житлового приміщення від 12.06.2020 року. Даний акт складений відповідно до вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №?76, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року №?927/11207 (надалі - Правила), зокрема передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). У додатку №?4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. 13.06.2020 року був складений Акт Депутата Вишневої міської ради Ткачовим О.В. з метою підтвердження факту залиття її блоку № 23. Згідно з даним Актом було встановлено факт залиття з блоку № 33, у якому мешкають відповідачі. Під час обстеження блоку № 23 було встановлено наступну завдану майнову шкоду: кімната 18,1 кв.м: відклеювання шпалер площею 12,4 кв.м; випадання (руйнування) міжплитового шву; деформація потолочних швів та покриву 9,6 кв.м; здуття та набряк дверного коробу та дверей; часткове відклеювання шпалер та набряк поверхні меблевої стінки внаслідок здуття; пошкодження фурнітури шафи купе; залиття (пошкодження) особистих речей щоденного користування, одягу, дитячих м`яких іграшок; здуття покриву книжкової тумби 55*42см; залиття (пошкодження) лінолеуму та ковроліну 6,34*2,86 см; пошкодження (замокання) шпалер по всій площе стелі; деформація бетонної-цементної стяжки по всій площі підлоги; проявлення іржі, цвілі та плісняви на боковій стіні кімнати 2,86 кв.м; замокання внутрішньої системи електромережі, внаслідок чого з ладу вийшов вентилятор. Коридор 3,5 кв.м: деформація потолочного покриву; пошкодження (залиття) бетонної-цементної стяжки по всій площі підлоги; здуття (деформація) порогу 83 см*23 см; деформація антресольного коробу; пошкодження лінолеуму підлоги площею 1,57*2,20 кв.м; відклеювання шпалер по всій площі стін коридору; замокання внутрішньої системи електромережі; замокання (пошкодження) особистих речей та взуття. Ванна 2 кв.м: пошкодження потолочного покриву (стелі) по всій площі; здуття та набряк дверного коробу та дверей; замокання та здуття (деформація) ділянок стін з плитковим покривом; залиття (пошкодження) особистих речей (побутової хімії та особистої гігієни). Загальний коридор (місце загального користування): замокання (пошкодження) ділянки стіни та стелі; замокання ділянки проводів. Зокрема складений Акт Депутата Вишневої міської ради Ткачовим О. В. містить всі необхідні підписи у тому числі Директора КП «Готельно-гуртожитковий комплекс» Л. Кадай та сусідів, які засвідчили факт залиття з верхнього блоку № 33. 24.06.2020 року був складений наступний Акт Депутата Вишневої міської ради Ткачовим О. В., яким було підтверджено факт залиття її блоку №23 з вини мешканців блоку № 33, який підписаний депутатами Вишневої міської ради О.В Ткачовим , О. Поліщук., директором КП «Готельно-гуртожитковий комплекс» Л. Кадай та сусідами. До всіх складених Актів є оригінали та копії фотографій, на яких зовнішньо відображено наслідки залиття жилого блоку № 23 у гуртожитку, де мешкає, [PERSON] . В липні місяці позивачем було замовлено виготовлення Локального кошторису на будівельні роботи з метою встановлення вартості відшкодування всіх матеріальних збитків, які були заподіяні жилому блоку № 23. 23.08.2020 року був складений Акт про наслідки залиття житлового приміщення комісією у складі: Директора КП «Готельно-гуртожитковий комплекс» Кадай Л.А., заступника директора КП «Готельно-гуртожитковий комплекс» Пантель Є.П., майстра [PERSON] , яка обстежила блок № 23 у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] на предмет залиття з вище розташованого блоку № 33. Було встановлено, що причиною залиття блоку № 23 стало недбале використання мешканцями блоку №33 системи водопостачання. 25.08.2020 року позивач отримала від ТОВ «ВЕЛЕС-ПЛЮС» Локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 на ремонт помешкання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . ТОВ «ВЕЛЕС-ПЛЮС» має відповідну ліцензію Державної Архітектурно-Будівельної інспекції України № 16-Л від 27.03.2019 року, та відповідно здійснює господарську діяльність з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з середніми та значними наслідками. Відповідно до даного кошторису сума відшкодування на ремонт житлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , блок [ADDRESS] становить 82 334 (вісімдесят дві тисячі триста тридцять чотири) тис. грн. З дати затоплення блоку № 23, власником якого є позивач, а саме з 12.06.2020 року позивач мешкала і мешкає станом на дату подання позовної заяви в жилому блоці № 23 в такому стані як описано в усіх Актах. Стан помешкання позивача з кожним днем погіршується, оскільки змінилися погодні умови і утворюється грибкова плісень з великою швидкістю, а так виникає жахливий запах. Позивач опинилась в дискомфортних умовах проживання з вини відповідачів, оскільки змушена жити в безладді і зовнішньому і безладі речей, оскільки пошкодженні і меблі також. До вирішення справи у судовому порядку позивач не проводила і не проводить ремонтних робіт, оскільки невідомий результат розгляду даної позовної заяви та її скрутного матеріального становища. Відповідно до Довідки про доходи № 6447 1149 3256 2416 від 15.09.2020 року сума пенсії позивача за період з 01.04.2020 року по 30.09.2020 року складає 10 050 (десять тисяч п`ятдесят) грн. Єдиним джерелом доходу позивача є пенсія. За таких обставин позивач не має спроможного фінансового становища для відновлення пошкодженого майна. Позивач вважає, що своїми діями відповідачі завдали позивачу майнової шкоди на суму 82 334 (вісімдесят дві тисячі триста тридцять чотири) гривні. Частиною 1 ст. 22 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Враховуючи характер завданих збитків позивачу, їх визначення закріплено ч. 2 ст. 22 ЦК України, а саме збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст. 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі передати (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У зв`язку з порушенням звичного режиму життя позивача, побуту, втратою речей побуту внаслідок залиття, позивач отримала сильний психологічний стрес та погіршення свого стану здоров`я. Найгіршим є те, що позивач проживає із пошкодженим ремонтом від затоплення вже з 12.06.2020 року. Як вбачається з Довідки Поліклініки КНП «Вишнівська міська лікарня» від 28.08.2020 року, позивач [PERSON] , знаходиться у даній поліклініці на обліку з приводу гіпертонічної хвороби ІІ ступеня, 2 ступень ризику високий, стенокардії напруги ІІ-ІІІ ступеня, атеросклеротичного кардіосклерозу, СН І ст. тощо. Після затоплення помешкання позивача, її стан здоров`я значно погіршився. Позивач знаходиться в пригніченому стані, оскільки кожен день відчуває та живе в жахливих умовах. Враховуючи всі наведені обставини, позивач вважає за потрібне відшкодувати моральну шкоду у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд стягнути на користь позивача [PERSON] з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 82 334 (вісімдесят дві тисячі триста тридцять чотири) гривні; стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] моральну шкоду в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень; стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] судовий збір в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.11.2020 року відкрито провадження у справі 369/13704/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: КП «Готельно-гуртожитковий комплекс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. 12.02.2021 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області від представника відповідачів - [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. У відзиві представник відповідачів [PERSON] просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 26.04.2021 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області від представника позивача - [PERSON] надійшла відповідь на відзив. У зв`язку із тим, що порушено строк для подання відповіді на відзив, який встановлено ст. 179 ЦПК України, 12.05.2021 року судом повернуто представнику позивача - [PERSON] відповідь на відзив та не приєднано до матеріалів цивільної справи. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.05.2021 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: КП «Готельно-гуртожитковий комплекс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] у судовому засіданні 08.12.2021 позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. 25.01.2022 року представник позивача - [PERSON] подала до канцелярії суду заяву за вх. №3092, згідно якої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. 25.01.2022 представник відповідачів - [PERSON] , подав до канцелярії суду заяву за вх.№3179, згідно якої проти вимог позову заперечував та просив в позові відмовити в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного. Судом встановлено,що позивач користується житловим блоком [ADDRESS] на підставі Технічного паспорту, який виготовлено 22.11.2019 року, інвентарна справа № 13/3776. 12.06.2020 року блок № 23 за вище вказаною адресою, де особисто проживає позивач було затоплено з блоку № 33 верхнього поверху, користувачами якого є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . 12.06.2020 року була скликана комісія у складі директора КП «Готельно-гуртожитковий комплекс» Кадай Л.А., заступника директора КП «Готельно-гуртожитковий комплекс» Пантель Є.П., майстра [PERSON] , яка обстежила блок № 23 у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] на предмет залиття з вище розташованого блоку № 33. Даною комісією було складено Акт про наслідки залиття житлового приміщення від 12.06.2020 року, в якому причиною залиття блоку № 23 , в якому проживає позивач є недбале використання мешканцями блоку № 33 системи водопостачання. Судом встановлено, що Акт про наслідки залиття житлового приміщення від 12.06.2020 року підтверджує дійсну завдану шкоду та встановлює винних осіб у завданій матеріальній шкоді, що дає змогу прослідкувати причинний зв`язок між діями відповідачів та завданою матеріальною шкодою позивачу. Для фіксації факту залиття позивач звернулась до депутатів Вишневої міської ради. 13.06.2020 року був складений Акт Депутата Вишневої міської ради Ткачовим О.В. з метою підтвердження факту залиття мого блоку № 23. Згідно з даним Актом було встановлено факт залиття з блоку № 33, у якому проживають відповідачі. Під час обстеження блоку № 23 було встановлено завдану майнову шкоду. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, 24.06.2020 року був складений Акт Депутата Вишневої міської ради Ткачовим О. В., яким було підтверджено факт залиття блоку №23 з вини мешканців блоку № 33, який підписаний депутатами Вишневої міської ради О.В Ткачовим, О. Поліщук., директором КП «Готельно-гуртожитковий комплекс» Л.Кадай та сусідами. 23.08.2020 року Актом про наслідки залиття житлового приміщення комісією у складі: Директора КП «Готельно-гуртожитковий комплекс» Кадай Л.А., заступника директора КП «Готельно-гуртожитковий комплекс» Пантель Є.П., майстра [PERSON] , яка обстежила блок № 23 у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] на предмет залиття з вище розташованого блоку № 33, встановлено, що причиною залиття блоку № 23 стало недбале використання мешканцями блоку №33 системи водопостачання. 30.08.2020 року Комісія у складі: заступника директора КП «Готельно-гуртожитковий комплекс» Пантель Є.П., майстра [PERSON] провели обстеження на предмет виявлення причини залиття блоку № 23 у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Було обстежено стояк каналізаційної системи водовідведення, що розташований у блоці 32 та спарений із блоком 33, в ході обстеження виявлено невелику тріщину каналізаційної системи, поява якої могла відбутися підчас проведення ремонтних робіт за довго до цього та дане пошкодження каналізаційної системи водовідведення не могло бути причиною залиття у блоці 23 що відбулося. За результатами обстеження було складено Акт обстеження каналізаційної системи гуртожитку по [ADDRESS] від 30.08.2020 року. Суд приходить до висновку, що вина [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] встановлена та зафіксована в Актах про наслідки залиття житлового приміщення, які відповідають вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №?76, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року №?927/11207. Зокрема п.2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №?76, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року №?927/11207 передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт. У додатку №?4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №?76, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року №?927/11207 зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №?76, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року №?927/11207, визначено поняття управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору. В розумінні даних Правил, управителем гуртожитку за адресою: [ADDRESS] є КП «Готельно-гуртожитковий комплекс». На підтвердження розміру матеріального збитку, позивач надала до суду локальний кошторис від 25.08.2020 року ТОВ «ВЕЛЕС-ПЛЮС» на будівельні роботи № 2-1-1 на ремонт помешкання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . ТОВ «ВЕЛЕС-ПЛЮС» має відповідну ліцензію Державної Архітектурно-Будівельної інспекції України № 16-Л від 27.03.2019 року, та відповідно здійснює господарську діяльність з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з середніми та значними наслідками. Відповідно до даного кошторису сума відшкодування на ремонт житлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , блок [ADDRESS] становить 82 334 (вісімдесят дві тисячі триста тридцять чотири) тис. грн. За клопотанням представника відповідача - [PERSON] , в судовому засіданні було допитано свідка - [PERSON] , який працює на посаді майстра ЖЕД № 3. Однак, суд не може прийняти доводи свідка [PERSON] обґрунтованими, оскільки останній працює на посаді майстра ЖЕД № 3 у м. Вишневому, Київської області. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» ЖЕД № 3 у м. Вишневому, Київської області, який не є управителем та надавачем комунальних послуг гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до положень ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Чинним ЦПК України закріплено чотири критерії доказів, а саме: належність, достовірність, достатність та допустимість, за наявності в сукупності яких суд враховує такий доказ на підтвердження чи спростування відповідної обставини справи. Згідно з ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Вказане положення законодавства кореспондується із законодавчо закріпленим в ч.1 вказаної статті обов`язком кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. У постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вказано, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Оскільки позивачу було завдано збитків через залиття блоку в гуртожитку, відповідачі в добровільному порядку шкоду не відшкодували, тому з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди слід стягнути 82 334 (вісімдесят дві тисячі триста тридцять чотири) тис. грн. Положеннями ч. 4 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно роз`яснень Верховного Суду України, що містяться в п. п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умови порушення права цієї особи, наявність такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. Таким чином, предметом доказування для позивача у цій справі, окрім наслідків у вигляді травми є протиправність дій відповідача та причинно-наслідковий зв`язок із такими діями та наслідками у вигляді моральних страждань. Враховуючи наслідки затоплення, порушенням звичного режиму життя побуту, позивача, внаслідок залиття та пояснення позивача щодо моральної шкоди, враховуючи засади розумності та справедливості, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 (п`ть тисяч) грн. У решті позовних вимог суд відмовляє, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що позивач отримав моральну шкоду в заявленому розмірі. Розподіл судових витрат суд здійснює на підставі ст. 141 ЦПК України. При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2978 грн., які також підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: partial