Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

25 листопада 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Обслуговуючого кооперативу "Радуга 3" про стягнення матеріальної шкоди 21902,50 грн., посилаючись на те, що позивач у 2020 році придбав у власність квартиру [ADDRESS] у відповідача - Обслуговуючого кооперативу "Радуга 3". У зазначеному будинку в підвальному приміщенні є комори, № 31 и № 32, у яких він розмістив куплені меблі, оскільки в квартирі проводився ремонт. 22.07.2021 року в районі с. Лиманка пройшла злива, у результаті якої підвал будинку та комори будинку були затоплені. Затоплення підвалу призвело до непридатності майна позивача. Відповідно до акту причиною затоплення є проникнення дощової води внаслідок неякісного спорудження стін підвалу будинку та наявності дефектів гідроізоляції підвалу. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Салтан Л.В. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Салтан Л.В. від 26.11.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник відповідача ОК «Радуга 3» надав відзив на позовну заяву, у якій просить відмовити у задоволенні позовної заяви, посилаючись на те, що наданий позивачем акт залиття приміщень є неналежним доказом. Крім того, ОК «Радуга 3» не є балансоутримувачем зазначеного будинку, а тому не може нести відповідальність за технічний стан будинку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволення позовної заяви слід відмовити. Судом встановлено, що позивач [PERSON] у 2020 році придбав у власність квартиру [ADDRESS] у відповідача - Обслуговуючого кооперативу "Радуга 3". Крім того, позивач додатково придбав дві комори за номерами 31 та 32, відповідно до договорів № РТ2Ц31А та № РТ2Ц32А від 30.10.2020 року. 17 та 18 червня 2021 року позивач придбав меблі: кухоний гарнитур «Фієста Лимон» вартістю 18753 грн. та стінку для вітальні «Стиль» вартістю 4999 грн., що підтверджується накладними № ЧП-010516 та № ЧП-010418. Позивач зазначив, що оскільки у квартирі проводився ремонт, куплені меблі він розмістив у коморі. 22.07.2021 року в районі с. Лиманка, Одеського району, Одеської області пройшла злива, в результаті якої підвал зазначеного будинку та комори були затоплені, що підтверджено актом, який був підписаний Головою ОК «Розенталь», диспетчером ОК «Розенталь» та позивачем. Відповідно до акта від 24.07.2021 року, який був складений та підписаний власниками квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , при огляді комори № 31, встановлено, що набір гарнитуру «Фієста Лимон» стінка для вітальні «Стиль» знаходилися у розібраному стані та були мокрі, деталі розбухли від води, збільшилися за товщиною. Кількість, розмір пошкоджених деталей зазначені у окремому списку, який доданий до акту. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Позивач зазначає, що представники відповідача актом залиття приміщення зафіксували та підтвердили, що вода в коморах з`явилася через нещільність у фундаменту, однак зазначений акт підписаний представником ОК «Розенталь». Також, позивачем не надано доказів того, що відповідач ОК «Радуга 3» є балансоутримовичем зазначеного будинку. Крім того, позивачем до суду не надано належних та допустимих доказів, з яких би встановлювалась причина залиття підвальних приміщень та вина відповідача з цього приводу. У відповідності до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду. Відсутність порушеного права є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної заяви слід відмовити, оскільки є не обгрунтованою та безпідставною.

Outcome: dismissed