Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

20 грудня 2021 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] , у якій остання прохає: шлюб між нею, [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрований 01 листопада 2003 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 87, - розірвати; після розлучення залишити їй прізвище « [PERSON] ». На обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 01.11.2003 вони з відповідачем уклали зазначений шлюб, від якого мають двох дітей: доньку [PERSON] , дата народження: [INFO] та сина [PERSON] , дата народження: [INFO] , які проживають з позивачкою та знаходяться на її вихованні. Питання щодо утримання дітей вирішується за взаємною згодою. За твердженням позивачки, фактично їхня сім`я розпалася, шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинені рік тому, через суперечки та непорозуміння з приводу потреби подальшого сімейного проживання та розбіжностей у поглядах на шлюб та сім`ю. Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхніх дітей, оскільки принижується її честь та гідність, утискаються особисті права, що спричиняє позивачці душевного болю і глибоких переживань, що відбувається на очах у дітей. Поновлювати шлюбні стосунки для примирення прохала не надавати, а тому призначення строку для примирення вважає недоцільним. Ухвалою від 30 грудня 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 31 січня 2022 року. У судове засідання 31 січня 2022 року сторони не з`явилися. До суду за вх. № 870/22 надійшла письмова заява [PERSON] , відповідно до якої остання прохає розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує та прохає задовольнити. До суду за вх. № 869 надійшла письмова заява [PERSON] , відповідно до якої останній прохає справу розглянути за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За змістом речення 2 частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частин 4,5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. За змістом частин 1, 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 01 листопада 2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 11 листопада 2003 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 87. Від зазначеного шлюбу сторони мають двох спільних дітей: доньку [PERSON] , дата народження: [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 8) та сина [PERSON] , дата народження: [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Відомостей про наявність спору про поділ майна між сторонами позовна заява не містить. Питання про місце проживання дитини у позовній заяві не ставиться. Сторонами не заявлено клопотання про надання строку для примирення. Позивачка не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Позивачка прохає задовольнити позовну заяву про розірвання шлюбу. Відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, про що подав письмову заяву. Розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки сторони мають неповнолітню дитину. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки, це суперечило б інтересам сторін. На час розгляду справи перешкоди для розірвання шлюбу, визначені статтею 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлені. Відповідно до статті 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Разом з тим, з огляду на зазначені заяви сторін, суд вважає недоцільним надавати сторонам строк для примирення. Статтею 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом частин 1, 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладені обставини та з огляду на визнання відповідачем позову, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки перебування позивачки у шлюбі з відповідачем не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Позивачка не виявила бажання відновлювати дошлюбне прізвище. Сторонами не ставилося питання розподілу судових витрат.

Outcome: approved