Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт належності йому сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0146790, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 105, виданий на підставі розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації № 93 від 13 лютого 1997 року, який посвідчує право на земельну частку (пай), розміром 10.96 в умовних гектарах. В обґрунтування заяви зазначає, що на території Дергачівського району Харківської області здійснювало свою діяльність Колективне сільськогосподарське підприємство "Вільшанське". В своїй діяльності КСП "Вільшанське" використовувало земельні ділянки, передані йому у власність, право на яку посвідчувалось Державним актом на право колективної власності на землю Серії ХР -10-00-000795 від 13 лютого 1997 року, виданого відповідно до рішення виконавчого комітету Вільшанської селищної Ради народних депутатів від 16 січня 1997 року № 28 та Державного акту на право колективної власності на землю Серії ХР -10-00-000796 від 13 лютого 1997 року, виданого на підставі рішення XIII сесії XXII скликання Полівської селищної Ради народних депутатів від 26 грудня 1996 року. Серед осіб, які набули право на земельну частку (пай) КСП "Вільшанське" був [PERSON] . Реалізовуючи своє право [PERSON] було отримано сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії ХР № 0146790, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 105, виданий на підставі розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації № 93 від 13 лютого 1997 року, який посвідчує право на земельну частку (пай), розміром 10.96 в умовних гектарах. Земельна ділянка в натурі за вказаним сертифікатом не виділялась та державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався.? З метою підтвердження вказаних відомостей представником заявника було подано адвокатський запит до Відділу № 7 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Харківській області, в якому запитувалась інформація про видачу такого сертифікату на право на земельну частку (пай), його реквізити, серія, номер та дата видачі, площа земельної ділянки, а також відомості про виділення меж земельної ділянки в натурі та видачу на підставі цього сертифікату державного акту на право власності на земельну ділянку. Після отримання сертифікату на земельну частку (пай) заявником декілька разів змінювалася адреса його місця проживання, через що оригінал сертифікату заявником було загублено. Після останньої зміни адреси, заявник з метою реалізації його законних прав прийняв рішення про виділення земельної ділянки в натурі, присвоєння їй кадастрового номеру та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку. ГУ Держгеокадастру в Харківській області було повідомлено, що заявнику потрібно буде надати оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0146790, що виданий [PERSON] . Вказаний документ в оригіналі у заявника відсутній, оскільки його було втрачено в процесі переїздів з однієї адреси мешкання на іншу. В свою чергу копії сертифікату в органах ГУ Держгеокадастру в Харківській області не має, адже сертифікат було видано в одному екземплярі заявникові, і останнім він до органів держгеокадастру не повертався. Відповідно до вимог законодавства, копії сертифікатів на право на земельну частку (пай) органами земельних ресурсів не виготовлялись, відомості про видані сертифікати, їх реквізити, а також площу земельної ділянки вносились до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку. Тобто, в органах держгеокадастру наявні оригінали лише тих сертифікатів, на підставі яких їх власниками було реалізовано своє право та отримано державний акт про право власності на земельну ділянку. В даному випадку, не існує спору про майнові права, адже право [PERSON] , який вільно володіє та розпоряджається належним йому правом ніким не оскаржується. Необхідність встановлення фактів викликана за бажанням заявника набути у власність виділену в натурі земельну ділянку, право на яку посвідчує виданий йому Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0146790. Заявник в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати в його відсутність, без фіксації технічними засобами та задовольнити його заяву. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати за відсутності представника селищної ради за наявними у справі доказами, проти задоволення заяви не заперечує за умови доведення даної заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення заяви виходячи з наступного. Судом встановлено, що на території Дергачівського району Харківської області здійснювало свою діяльність Колективне сільськогосподарське підприємство "Вільшанське". В своїй діяльності КСП "Вільшанське" використовувало земельні ділянки, передані йому у власність, право на яку посвідчувалось Державним актом на право колективної власності на землю Серії ХР -10-00-000795 від 13 лютого 1997 року, виданого відповідно до рішення виконавчого комітету Вільшанської селищної Ради народних депутатів від 16 січня 1997 року № 28 та Державного акту на право колективної власності на землю Серії ХР -10-00-000796 від 13 лютого 1997 року, виданого на підставі рішення XIII сесії XXII скликання Полівської селищної Ради народних депутатів від 26 грудня 1996 року. Серед осіб, які набули право на земельну частку (пай) КСП "Вільшанське" був [PERSON] . Відповідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 30.12.2012 на адвокатський запит від 29.11.2021 (вх.29/6 від 29.12.2021), згідно з даними Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) [PERSON] було отримано сертифікат серії ХР № 0146790 (зареєстрований за № 105) на земельну частку (пай), на підставі розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації № 93 від 13 лютого 1997 року, розміром 10.96 в умовних гектарах. Відповідно до Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, наявних у Відділі станом на 01.01.2013, державний акт на право власності на земельну ділянку, на ім`я [PERSON] , взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0146790, не зареєстровано. Оригінал сертифікату ХР № 0146790 у Відділу відсутній, оскільки виданий його власнику, про що свідчить підпис про отримання вказаного сертифікату у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Вказаний документ в оригіналі у заявника відсутній, оскільки його було втрачено в процесі переїздів з однієї адреси мешкання на іншу. В свою чергу копії сертифікату в органах ГУ Держгеокадастру в Харківській області не має, адже сертифікат було видано в одному екземплярі заявникові, і останнім він до органів держгеокадастру не повертався. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.95 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи вищезазначене та аналізуючи всі подані заявником докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається заявник в обґрунтування своїх вимог, були підтверджені наданими доказами.

Outcome: approved