Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

В жовтні 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до гаражно-будівельного кооперативу «[INFO]» про усунення перешкод в користуванні майном. В обґрунтування позову позивачка [PERSON] зазначила, що з 12.01.2006 вона є членом гаражно-будівельного кооперативу «[INFO]» на основі рішення Правління Кооперативу - Протоколу №1/06 від 12.01.2006 гаражі №9-12, ряд 12 з південної сторони на день подання позову залишається в складі кооперативу - відповідно до Довідки від 15.07.2021 вих. №62. На початку вересня 2020 року позивачкою було виявлено факт безпосереднього затоплення підвалів гаражів № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , що розташовані в 12 ряду з південної сторони, зі сторони сусіднього гаража № [NUMBER] , [NUMBER] ряду з південної сторони, про що свідчила мокра суміжна стіна підвалу, власником якого є [PERSON] та №9, 12 ряду з південної сторони. Внаслідок чого, до останнього було висуното претензії щодо факту затоплення підвалів гаражів №9-11. Однак, [PERSON] повністю відмовився визнавати свою вину по факту затоплення, мотивуючи це тим, що його підвал гаража № [NUMBER] , [NUMBER] ряду з південної сторони, також покрився водою й дана проблема спостерігається ним тривалий час, особливо після надходження опадів. Окрім того, зі слів [PERSON] він повідомляв голову правлінню Кооперативу «[INFO]» - [PERSON] , про затоплення підвалів, про те відповіді на вказану проблему не отримав, а проблема затоплення підвалів гаражів продовжувалася. Позивачка звертає увагу суду на те, що між 11 рядом з північної сторони та 12 рядом з південної сторони розміщена інженерна споруда - мережа дощової каналізації, відносно схеми вертикального планування №2, що конструктивно складається із двох колодязів та прокладеною під землею трубою на відрізку гаражів №1-8, 12 ряду з південної сторони. Напроти гаража № [NUMBER] , [NUMBER] ряду з південної сторони розташований колодязь з влаштуванням дощеприймальної решітки (ДРнов 199.92), у якому постійно знаходиться вода та над якою розміщена труба, оранжевого кольорову, не гофрированого типу, на глибині 0,5 м. від поверхні землі, по якій здійснюється відвід води у напрямку КП2 (оглядового колодязя, відносно схеми), у якому також знаходиться вода, при тому, що вихід труби із ДРнов 199.92 (колодязь із дощеприймальною решіткою) знаходиться у воді. Оглядовий колодязь (КП2) розміщений навпроти гаража № [NUMBER] , ряд [NUMBER] з південної сторони, власник якого являється уповноважений представник членів Кооперативу «[INFO]» - Приходько В.В., але фактично, даний колодязь виконує функцію прийому стічної води, про що свідчить наявність дощеприймальної решітки по середині. 10.09.2020 в усній формі голову правління гаражного кооперативу «[INFO]» [PERSON] було повідомлено про факт затоплення, а також забезпечився безперешкодний доступу до підвалів гаражів № [NUMBER] , № [NUMBER] членами Кооперативу «[INFO]», ряд 12 з південної сторони, для їх огляду на предмет затоплення. Також, було здійснено опитування інших членів Кооперативу «[INFO]», які безпосередньо межують, а також навпроти яких прокладена труба мережі дощової каналізації, зокрема: власників гаражів з 12 ряду південної сторони й інших членів по даному ряду, які не межують із даною інженерною спорудою. В результаті чого, встановлено, що з кожним надходженням опадів супроводжується затоплення підвалів виключно тих гаражів, що межують із каналізацією й дана тенденція не супроводжується сезонністю, а також, важливим аспектом виступає той факт, що додаткове підняття власниками висоти підвалу шляхом підсипання результату не приносить. Позивачка [PERSON] припускає, що причиною затоплення підвалів гаражів являється несправність мережі дощової каналізації. 10.09.2020 щодо затоплення підвалів гаражів № [NUMBER] голова правління кооперативу «[INFO]» [PERSON] був повідомлений. На неодноразові звернення членів кооперативу про зібрання Правління ГБК «[INFO]» з ініціативи Голови правління передувала відмова «не передбачалася необхідність». Проблема затоплення гаражів продовжувалося і жодним чином не вирішувалося. 07.06.2021 з погодженням уповноваженого представника [PERSON] , який являється власником гаража № [NUMBER] ,№ [NUMBER] , [NUMBER] ряду з південної сторони, а також навпроти якого розміщений оглядовий колодязь (КП2) відносно схеми вертикального планування №2, подано заяву вих.34 від 07.06.2021 про скликання Правління, та зібрання членів кооперативу, для вирішення питання затоплення підвалів гаражів № [NUMBER] , [NUMBER] ряду з південної сторони. 01.07.2021 у зв`язку із систематичним затопленням Голові ГБК «[INFO]» [PERSON] була подана заява про відмову сплачувати річні внески, відповідь на яку так і не надійшла. Після чергового затоплення підвалів гаражів № [NUMBER] , 12 ряд з південної сторони, 15.07.2021 був складений акт №1 про наслідки залиття нежитлових приміщень за участі Голови ГБК «[INFO]» Нечипорука В.М., який відмовився підписувати даний акт. Вказана подія стала підставою невідкладного зібрання Правління. Відповідно до витягу з Протоколу №4-21 від 15.07.2021 було прийнято рішення Правлінням про закриття каналізації, що розташована між 11 рядом з північної сторони та 12 рядом з південної сторони. Однак, не дивлячись на прийняте рішення, Головою гаражно-будівельного кооперативу «[INFO]» зазначені дії виконані не були, а проблема затоплення підвалів гаражів продовжується сьогодні. На підставі наведеного позивачка просить зобов`язати відповідача усунути перешкоду у користуванні майном та стягнути з відповідача - ГБК «[INFO]» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1393,40 гривень. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 29.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Відповідач - Голова правління ГБК «[INFO]» скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву. 24.11.2021 відповідачем - [PERSON] на адресу суду було подано відзив на позовну заяву згідно, якого представник відповідача заперечує щодо позову в повному обсязі з наступних підстав. У відзиві представник відповідача вказав, що 09.11.2021 ГБК «[INFO]» отримало копію ухвали Нетішинського міського суду Хмельницької області від 29.10.2021 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, разом із примірником позовної заяви та доданих до неї документів. Ознайомившись із змістом позовної заяви представник відповідача, вважає, що позов [PERSON] є безпідставним, необгрунтованим, а обставини викладені у позові такими, що не відповідають дійсним обставинам. Позивач у позові зазначає про перешкоди у користуванні належних позивачеві гаражних боксів №№ [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , що розташовані в 12 ряду з південної сторони. Такі перешкоди пов`язані із затопленнями підвальних приміщень означених гаражів, як припускає позивач, через несправність мережі дощової (дренажної) каналізація, яка належить відповідачеві. Представник відповідача не заперечує, що позивач повідомляв про наявність в підвальних приміщенням належних йому гаражних боксів води та вказував на свої припущення, що таке підтоплення відбувається через несправність мережі дощової (дренажної) каналізація. В свою чергу ГБК «[INFO]», як власник дренажно-стічної системи (дощової каналізації) прийняло рішення про розкриття (розкопування) ділянки дренажно-стічної системи (труб та колодязів) з метою перевірки можливого руйнування системи трубопроводів, що призводить до відтоку стічної води та підтоплення гаражів. В літку 2021 ГБК «[INFO]» здійснив розкриття (розкопування), обстеження і перевірку, шляхом прокачки води через ділянку дренажно-стічної системи (труб та колодязів) розташованого між рядом № 11 з південної сторони та рядом № 12 з північної сторони. За результатами обстеження та перевірки не було виявлено руйнувань та протікання води в ділянку дренажно-стічної системи (труб та колодязів) розташованого між рядом № 11 з південної сторони та рядом № 12. За вказаних обставин вважає, що підтоплення підвальних приміщень належних позивачеві гаражних боксів не є наслідком дій або бездіяльності ГБК «[INFO]», а відповідно і відсутня вина відповідача. Представник відповідача зазначив, що на його думку підтоплення підвальних приміщень належних позивачеві гаражних боксів є наслідком підняття рівня ґрунтових вод, що підтверджується висновком Технічним звітом інженерно-геологічного обстеження земельної ділянки на якій розташовані, в тому числі, належні позивачу гаражні бокси. Позивачем не надано доказів винної поведінки відповідача та наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та підтопленням належних відповідачеві приміщень. На підставі наведеного та ст.ст. 386, 1166 ЦК України просить у позові відмовити. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06.12.2021 позивачці повернуто надлишково сплачену суму судового збору в розмірі 485,40 гривень. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, надала аналогічні пояснення, які викладені у позовній заяві просила суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні майном, а саме гаражем. В судовому засіданні представник відповідача ГБК «[INFO]» - [PERSON]. та представник відповідача - адвокат Волков С.В. позовні вимоги не визнали з підстав зазначених у відзиві. Просили в позові відмовити так як доказів вини відповідача позивачем не надано. Разом з тим, вказали, що власники інших гаражних приміщень, зробили підсипку в підвалах належних їм гаражів і підтоплення зникли. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що питанням підтоплень гаражних приміщень займається з жовтня 2020 року. Неодноразаово звертався до голови ГБК «[INFO]» - Нечипорука В.М. щодо вирішення даної проблеми, однак все безрезультатно. Проводив опитувпння інших власників гаражів у них теж є такі проблеми, склав акт щодо затоплення в присутності голови ГБК «[INFO]» - Нечипорука В.М. На даний час проблема підтоплення гаражних приміщень не усунута. Вважає, що підтоплення існує через неправильне розміщення дощової каналізації. Вислухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, враховуючи відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Принцип диспозитивності визначений у ст. 13 ЦПК України та передбачає право суду розглядати справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд не вправі самостійно змінювати підставу позову, оскільки відповідно до положень цивільного процесуального законодавства це є виключним правом позивача. Судом встановлено, що відповідно до довідки №62 виданої 15.07.2021 за підписом голови правління [PERSON]. [PERSON] є членом гаражного-будівельного кооперативу «[INFO]» і їй належить гараж №№ [NUMBER] в ряду №12 з південної сторони. З акту про наслідки залиття нежитлового приміщення №1 від 15.07.2021 вбачається, що в підвали гаражів №№ [NUMBER] в ряду №12 з південної сторони покриті водою. Акт складено в складі комісії [PERSON] , [PERSON] та свідків [PERSON] , [PERSON] . Оглянувши зміст Статуту гаражного-будівельного кооперативу «[INFO]» від 02.04.2017 рку, суд встановив, що відповідно до п.2.1 метою створення і діяльності Кооперативу є забезпечення членів Кооперативу земельними ділянками, сприяння членам Кооперативу в будівництві гаражів і створення сприятливих умов для експлуатації гаражів. Згідно п.3.1 Статуту для досягнення мети своєї діяльності Кооператив набуває та використовує майно, фінансові та інші ресурси; п.3.2 джерелами формування майна Кооперативу є: - вступні, членські та цільові внески його членів, майно, добровільно передане Кооперативу його членами; -кошти, що надходять від провадження господарської дільності; - грошові та майнові пожертвування, благодійні внески, гранти, безоплатна матеріальна та технічна допомога юридичних і фізичних осіб, у тому числі іноземних; - інші надходження, не забороненні законодавством. З п.3.6 Статуту вбачається, що не є майном Кооперативу: - індивідуальні гаражі, що перебувають у власності або користуванні членів Кооперативу. Судом оглянуто дані технічного звіту про інженерно-технічне обстеження для будівництва гаражів кооперативу «[INFO]» по [ADDRESS], Хмельницької області від 2005 року, складеного головним геологом [PERSON] , щодо обстеження ділянки під забудову гаражами секційного типу та з ціллю оцінки інженерно-геологічних та гідрогеологічних умов території забудови, а також визначення фізико-механічних властивостей грунтів що складають грунтовий розріз. Відповідно до висновків та рекомендації вищевказаного Звіту вбачається, що за результатами виконаного комплексу робіт досліджуваний масив розчленований на три інженерно-геологічні елементи (ІГЕ). Особливістю інженерно-геологічної будови є наявність в розрізі штучно похованих водонасичених біогенних грунтів, складених мулом суглинистим - ІГЕ-2. Останні відносяться до категорії слабких грунтів, характеризуються сильним стисканням, повільним розвитком деформацій в часі і можливості, в зв`язку з цим, нестабілізованого стану. Опирання фундаментів безпосередньо на їх поверхню не допускається. Відповідно до установленої технічним завданням відмітки закладання фундаментів гаражів, безпосередньо їх основою будуть слугувати штучно створені грунти планомірно зведеної насипи. Потужність її в різних місцях ділянки забудови буде складати від 1,1 до 2,6м. Характеристики штучно створеної основи повинні забезпечити сприйняття навантажень на них від проектуємих споруд, забезпечити їх стійкість відповідно до класу відповідальності і вимог до експлуатаційних якостей. Нормативні і розрахункові значення показників фізико-механічних властивостей грунтів природної основи, котрими слід керуватися при розрахунках основ фундаментів, наведені в таблиці 1 зведеної інженерно-геологічної колонки (додаток 2.5) По схемі природних умов території, згідно п.2.97 «Пособия по проектированию оснований зданий и сооружений» (к СНиП 2.02.01-83) М 1986р, ділянка розвідувань відноситься до ІІІ типу по потенційній підтоплюваності. Ступінь потенційної підтоплюваності, орієнтовно, - третій. З вказаного Звіту вбачається, що ділянка під забудову гаражами секційного типу відноситься до ІІІ типу по потенційній підтоплюваності, про що члени ГБК «[INFO]» повинні були бути ознайомленні. Відповідно до статті 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.1 ст.316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст.317 ЦК України). Як зазначено у ч.1 ст.321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (стаття 331 ЦК України). Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає йому користуватися та розпоряджатися своїм майном, тобто може звернутися до суду із негаторним позовом. Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює в користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом має право вимагати усунути наявні перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від учинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Позивачем за негаторним позовом може бути власник, у якого перебуває річ, щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень стосовно користування або розпорядження, а відповідачем лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю. Підставою для подання негаторного позову є вчинення особою перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Відповідні дії особи повинні мати характер триваючого правопорушення, наявного у момент подання позову. Як вбачається із наведеного, на підставі статті 391 ЦК України, тобто шляхом усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпоряджання своїм майном, право власності може бути захищено лише у разі доведення факту його порушення. Позивачкою не надано суду будь-яких доказів того, що в діях відповідача є правопорушення, а саме, перешкоджання користування належним їй майном, яке би мало триваючий характер і було наявним на момент подання позову, а також не доведено наявності у відповідача намірів у майбутньому вчиняти дії, які би порушували права позивачки. Пунктом 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вказано, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у дійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] просить задовольнити позовні вимоги шляхом усунення перешкод у користуванні майном, а саме, гаражам №№9-12, [NUMBER] ряд з південної сторони. Однак, позивачкою [PERSON] не обґрунтовано на підставі чого заявляється вимога негаторного характеру. В заяві вказуються лише норми процесуального законодавства. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» суд повинен з`ясувати предмет позову (що конкретно вимагає позивач), підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимоги (який спосіб захисту свого права він обрав). Позиції про можливість захисту права власності способом, передбаченим у статті 391 ЦК України, лише за умови доведеності факту його порушення, дотримується і КЦС ВС. При цьому у постановах КЦС ВС неодноразово зазначалося, що саме на позивача покладено обов`язок довести факт дійсного порушення його права, яке, на думку цієї особи, полягає у позбавленні можливості вільно користуватися та розпоряджатися належним їй майном (постанови від 15.03.2018 року у справі № 300/690/16-ц, від 28.03.2018 року у справі № 332/4891/15-ц, від 28.03.2018 року у справі № 589/4556/16, від 28.03.2018 року у справі № 372/918/16-ц). Представник ГБК «[INFO]» - [PERSON]. та адвокат Волков С.В. вказують на необґрунтованість позову та відсутність доказів протиправності поведінки відповідача (вчинення ними дій, спрямованих на порушення прав позивачки). З наведеного вбачається, що відповідач не вчиняв дій, які спричиняють позивачці перешкоди у володінні та користуванні майном, тому заявлення вимоги про захист права власності шляхом усунення перешкод у користуванні майном свідчить про обрання позивачкою неналежного способу захисту. Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону та узагальнюючу практику Верховного Суду, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів, суд вважає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню, оскільки позивачкою не зазначено, яким шляхом усунути перешкоди в користуванні майном. Вирішуючи даний спір, суд на підставі належної оцінки наявних у матеріалах справи доказів та змісту позовних вимог, на підтвердження яких вони подані, дійшов висновку, що позивачкою [PERSON] не доведено існування предмету, стосовно якого заявлений позов, зокрема, факту перешкоджання у користуванні належним її майном. А тому, суд звертає увагу, на те що обраний позивачкою спосіб захисту не є належним з огляду на те, що задоволення позовних вимог жодним чином не призведе до реального поновлення прав або інтересів позивачки, які вона вважає порушеними, а саме, не усуне перешкоду у користуванні належним їй майном, у зв`язку з підтопленням підвальних приміщень гаражів за №№9-12, 12 ряд з південної сторони. Позивачкою не надано належних та допустимих доказів, які б могли свідчити про наявність чинення їй перешкод у користуванні гаражними приміщеннями і про осіб, які такі перешкоди створюють. Статтею 129 Конституції України встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов`язковість рішень суду. Відповідно до пунктів 5, 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 3 ст.12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, ч.2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно ст.83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини та норми права, на які посилається представники відповідачів, як на підставу своїх заперечень проти позову ґрунтуються на належних та допустимих доказах. Суд встановивши фактичні обставини справи приходить до висновку, що заявлені вимоги позивачки [PERSON] є не обґрунтованими, не доведеними належними та допустимими доказами, та такими, що не підтверджують заявлені позовні вимоги. Крім того, спростованими представниками відповідачів, а тому з цих підстав в задоволенні позову слід відмовити. У відповідності з вимогами ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed