Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

До Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою звернулося Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про іпотечний кредит № 2584/1 від 23.10.2007 укладеного між [PERSON] та Акціонерним товариством «Ощадбанк». З метою забезпечення виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] , [PERSON] був укладений Договір поруки № 2584/1 від 23.10.2007. Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 червня 2019 року з відповідачів стягнуто заборгованість станом на 30.10.2018 в розмірі 12451,03 дол США за договором про іпотечний кредит № 2584/1 від 23.10.2007. Просив стягнути із відповідачів станом на 08.09.2021 заборгованість в сумі 1629,32 дол США, з яких: 695,61 дол США - проценти за користування кредитом з 30.10.2018 по 10.07.2019; 512,28 дол США - три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 30.10.2018 по 08.09.2021; 421,43 дол США - три проценти річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом з 30.10.2018 по 08.09.2021, в тому числі три проценти річних за прострочення сплати процентів в сумі 369,89 дол США, які нараховані на проценти, що були стягнуті рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10.06.2019 по справі № 415/9740/18, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь та судові витрати в розмірі 2270,00 грн. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 грудня 2021 року справу за позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомлення (викликом) сторін, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, встановлено відповідачам строк п`ятнадцять днів з дня вручення вказаної ухвали на подання до суду відзиву на позовну заяву та роз`яснено право та порядок такого подання. Заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву, зустрічного позову, відповіді на відзив, заперечень відповідачі не надали. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 73). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися повторно, про місце та час розгляду справи належно повідомлені за адресою останнього відомого місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. Крім того, відповідачі повідомлені про день та час судового розгляду справи шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, офіційного веб-порталу судової влади (а.с. 63, 64, 67, 69, 70, 71). Враховуючи згоду позивача суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 223 ч. 4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 23 жовтня 2007 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та фізичною особою [PERSON] укладено Договір про іпотечний кредит №2584/1. Відповідно до п. п. 1.1 - 1.2 Кредитного договору Банк зобов`язався надати Позичальнику на умовах цього Договору кредит в сумі 11 560,00 (одинадцять тисяч п`ятсот шістдесят дол. США 00 центів) доларів США, а Позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 13.0 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договоров. Кредит наданий на 20 років з терміном остаточного погашення не пізніше 23.10.2027. Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору позичальник зобов`язувався сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно до 28 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 48,37 доларів США, та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за кредитом шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків, відкритих в АТ «Ощадбанк» починаючи з листопада 2007 року на відповідні рахунки Позичальника. Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих Банком процентів здійснити не пізніше 23.10.2027 року. Також, 23.10.2007 між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] , [PERSON] був укладений Договір поруки № 2584/1 від 23.10.2007 року, за яким відповідно до п. 1.1 даного договору Поручитель зобов`язався перед Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов`язання за Кредитним договором № 2584/1 від 23.10.2007 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Згідно п. 3.1, 3.2 Договору поруки, Поручитель відповідає по зобов`язаннях за Кредитним договором перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними перед Кредитором до тих пір, поки всі зобов`язання по кредитному договору не будуть виконанні повністю. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Банк свої обов`язки, передбачені Кредитним договором, виконав повністю та належним чином, що підтверджується копією кредитного договору № 2584/1 від 23.10.2007, банківськими виписками по особовим рахункам Позичальника, рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10.06.2019 по справі № 415/9740/18. Позичальник порушив умови Кредитного договору, а саме: не виконав зобов`язання щодо погашення кредиту та своєчасної сплати процентів за користування Кредитом. Згідно п.п. 4.3.1., 4.3.2, 4.3.5. Кредитного договору позичальник зобов`язався належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом. Своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим договором, відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього договору. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Починаючи з серпня 2014 року [PERSON] почав порушувати умови Кредитного договору, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Згідно рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 червня 2019 року по справі № 415/9740/18 позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] , [PERSON] задоволено та стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за Договором про іпотечний кредит №2584/1 від 23.10.2007 року в розмірі 12451,03 (дванадцять тисяч чотириста п`ятдесят один) дол. США 03 центів, яка складається з: строковий борг за кредитом -5223,53 (п`ять тисяч двісті двадцять три) дол. США 53 центів; прострочений борг за кредитом за період з 03.11.2014 по 02.10.2018 - 2465,63 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) дол. США 63 центів; строкові відсотки за користування кредитом за період з 01.10.2018 по 29.10.2018 - 79,42 (сімдесят дев`ять) доларів США 42 центів; прострочені відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 02.10.2018 - 4249,29 (чотири тисячі двісті сорок дев`ять) дол.США 29 центів; три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 03.11.2014 по 29.10.2018 р - 158,26 (сто п`ятдесят вісім) дол.США 26 центів; три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 29.10.2018 - 274,90 (двісті сімдесят чотири) дол. США 90 центів. Рішення суду набрало законної сили 11 липня 2019 року та є приюдиційним у даній справі (а.с.21-22). На виконання судового рішення видано виконавчі листи Миргородським міськрайонним судом Полтавської області про стягнення кредитної заборгованості та судового збору, однак відповідачем рішення суду не виконано. Частинами 4, 5 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, про те можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені. Частиною 1 статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється часткового або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов`язання передбачені статтями 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема ст. 559 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Відсутність реального і своєчасного виконання зобов`язання не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. З аналізу ст. 598 - 609 Цивільного кодексу України слід дійти висновку, що рішення суду про стягнення грошової суми не є підставою для припинення зобов`язання. Отже, наявність судового рішення про стягнення боргу та/або інших грошових сум та інші періоди невиконання боржником договірного зобов`язання, відкриття винавчих проваджень за цим рішенням, вчиненням інших процесуальних дій по виконанню рішення суду, за відсутністі реального виконання боржником свого зобов`язання (добровільного чи примусового), не свідчать про припинення договірних правовідносин сторін та/або припинення зобов`язань. В зв`язку з тим, що відносини між банком та позичальником не припинялися, відповідно до умов кредитного договору, позичальнику щомісячно нараховувалися проценти за користування кредитом (п.1.6.1.1 - до моменту закінчення терміну, на який надано кредит). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.5-6), заборгованість за договором про іпотечний кредит № 2584/1 від 23.10.2007, станом на 08.09.2021, складає 1629,32 дол США у тому числі: - проценти за користування кредитом з 30.10.2018 по 10.07.2019 в сумі 695,61 дол США; - три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 30.10.2018 по 08.09.2021 в сумі 512,28 дол США; - три проценти річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом з 30.10.2018 по 08.09.2021 в сумі 421,43 дол США, в тому числі три проценти річних за прострочення сплати процентів в сумі 369,89 дол США, які нараховані на проценти, що були стягнуті рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10.06.2019 по справі № 415/9740/18. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) зроблено висновок, що у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Оскільки позичальник [PERSON] не виконав умови кредитного договору, то виходячи з вищевикладеного відповідачі [PERSON] та [PERSON] повинні нести солідарну відповідальність, а отже позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» стосовно стягнення суми боргу в солідарному порядку з відповідачів є правомірними, тому заборгованість за Договором про іпотечний кредит №2584/1 від 23.10.2007 року станом на 08.09.2021 підлягає стягненню в розмірі 1629,32 доларів США. При пред`явленні позову до суду, позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2270,00 гривень, а тому на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню із [PERSON] та [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» по 1135 гривень 00 копійок - судових витрат понесених позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Outcome: approved