Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

19.03.2021 позивачка [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Новіков Ігор Олександрович, звернулась до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Запорізької міської ради, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бугрім Олена Віталіївна, про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила наступне. [INFO] помер її цивільний чоловік [PERSON] , [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина у виді: 57/100 частин житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , яку він отримав після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі ст. 1268 ЦК України. На початку 2013 року вона із [PERSON] познайомились, а з 01.01.2014 почали проживати однією сім`єю в частині будинку [ADDRESS] , були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, але не звернулись до державного органу реєстрації актів цивільного стану для реєстрацію шлюбу. На теперішній час вона проживає в частині спірного будинку. За життя [PERSON] заповіту не склав, інших спадкоємців немає. Тому позивач просить встановити факт прийняття спадщини та її проживання разом із [PERSON] в 57/100 частин будинку [ADDRESS] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2014 до 17.07.2020. Визнати її спадкоємицею четвертої черги за законом та визнати за нею право на спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Визнати право власності на 33/100 частини спірного житлового будинку у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 26.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, справу призначено до підготовчого засідання на 13.05.2021. Задоволено клопотання позивачки про витребування доказів. У відзиві на позовну заяву представник Запорізької міської ради Салата Н.П. просила відмовити у задоволенні позовних вимог через їх недоведеність та необґрунтованість. Так, позивачкою не доведено факту проживання більше 5 років з померлим [PERSON] , не надано доказів, що вони були пов`язані спільним побутом, мали з ним спільні права та обов`язки, спільний бюджет тощо. Крім того, [PERSON] з 1991 року по теперішній час перебуває з іншою особою у зареєстрованому шлюбі, має у власності 2/3 частини будинку, за адресою: [ADDRESS] , де на даний час зареєстрована. Окрім цього, згідно акту [PERSON] був самотньою людиною, до дня смерті мешкав один. Ухвалою суду від 13.05.2021 задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів. Ухвалою суду від 29.09.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 30.11.2021. Задоволено клопотання позивачки про виклик свідків. У судовому засіданні представник позивачки адвокат Новіков І.О., просив задовольнити позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] , у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, наведених у відзиві. Третя особа приватний нотаріус Бугрім О.В. у судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона проживає по [ADDRESS] . [PERSON] проживала з померлим [PERSON] з 2014 року по сусідству, за адресою: [ADDRESS] . Сусід представляв [PERSON] своєю дружиною. Після смерті матері [PERSON] вони проживали удвох. До дня смерті [PERSON] доглядала [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона проживає по [ADDRESS] . [PERSON] вона знає давно. Із зими 2014 року позивачка проживала по [ADDRESS] . Позивачка із [PERSON] та його матір`ю проживали утрьох, у 2017 році тітка Маруся померла. [PERSON] до дня смерті хворів та лежав у лікарні, а Віра його доглядала, опікала. Суд, вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, надавши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] (а.с. 13). Звертаючись із зазначеним позовом, [PERSON] просила встановити факт проживання однією сім`єю із [PERSON] з 01.01.2014 по17.07.2020 (день смерті останнього). Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Як зазначив Верховний Суд у постанові від 17.06.2020 (справа № 755/18012/16-ц, провадження № 61-40658св18) при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення зі спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Разом з тим, на підставі ч. 1 ст. 25 СК України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] перебувала із [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 25.05.2018, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серія [NUMBER] (а.с. 97). Із довідки про внесення відомостей до Єдиного Державного демографічного реєстру вбачається, що [PERSON] з 12.12.2016 зареєстрована з адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Із довідки Департаменту реєстраційних послуг ЗМР № 04-07/3/19751 від 02.12.2020 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] був зареєстрований [PERSON] в період з 02.01.1985 по 19.08.2020. Разом з ним була зареєстрована [PERSON] з 23.08.1965 по 13.09.2017. Інформація щодо інших зареєстрованих осіб відсутня (а.с. 62). Частина 2 ст. 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. За ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жодних доказів на підтвердження обставин, які мають значення у справі (спільні фото, квитанції на сплату комунальних послуг, чеки на придбання спільного майна тощо), позивачкою не надано, не доведено що вона, перебуваючи у шлюбі, створила сім`ю зі спадкодавцем з 2014 року, при цьому мали зі спадкодавцем спільний бюджет, спільні витрати та спільне харчування та користування майном. У судовому засіданні представник позивачки не надав жодних переконливих доводів на підтвердження того, з яких підстав [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] з 2014 року, перебуваючи при цьому в іншому зареєстрованому шлюбі. Встановлення факту постійного тривалого проживання позивачки зі спадкодавцем (протягом 5 років на час смерті спадкодавця) унеможливлений не лише тим, що позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою до 2018 року, а й тим, що вона не здійснювала перереєстрацію власного місця проживання, відповідно, витрати за комунальні послуги несла за місцем реєстрації, а не за місцем проживання спадкодавця. Та обставина, що позивачка можливо і надавала допомогу спадкодавцеві в період хвороби останнього, як зазначали свідки, не доведена належними та допустимими доказами (медичними документами, тощо), крім того, це не свідчить про створення спільного побуту, сімейних відносин та факт тривалого спільного поживання, який надавав би право на спадкування. Інші покази свідків також не підтверджують реальність сімейних відносин позивачки та спадкодавця не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Судом також не приймаються до уваги акти, долучені відповідачем до відзиву на позову заяву, оскільки з боку відповідача не було заявлено клопотання про виклик свідків, які, попереджаючись про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від давання показань, а також приведені до присяги, змогли б особисто підтвердити факти, викладені в цих актах. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, тому не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed