Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

Представник позивача-адвокат Мазуренко С.С. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача ФОП [PERSON] завдані збитки в порядку регресу в розмірі 30 248 грн 43 коп., понесені витрати на правову допомогу в розмірі 11 863 грн 80 коп. та судовий збір в розмірі 962 грн 48 коп. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.07.2020 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ВУСО" (далі - ПрАТ "СК "ВУСО") та [PERSON] (надалі - страхувальник) укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 156563754 (далі - Договір). Відповідно до умов договору ПрАТ "СК "ВУСО" взяло на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу марки "Daewoo Seans", д.н.з. [NUMBER] та договір № 200557625 від 10.07.2020 на причіп до легкового автомобіля. 22.08.2020 о 18 год. 15 хв. в м. Києві на Залізничному шосе, 6А, відбулась дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобіля марки «ЗАЗ-ДЕУ», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки „Ravon R4", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Печерського районного суду міста Києва від 10.11.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, в тому числі у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 22.08.2020. 08.09.2020 потерпілий [PERSON] (довірена особа власника автомобіля „Ravon R4", д.н.з. [NUMBER] ), звернувся до ПрАТ "СК "ВУСО" із зявою про виплату страхового відшкодування. 07.10.2020 ПрАТ "СК "ВУСО" було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 30 248,43 гривень власнику пошкоджено автомобіля „Ravon R4", д.н.з. [NUMBER] - ТОВ „Укр-Узавто". Страхувальником причепу згідно полісу № 200557625 є [PERSON] . Оскільки відповідач [PERSON] самовільно залишив місце ДТП, до якої він причетний, то після виплати страхового відшкодування на користь потерплої особи, у страховика виникло право вимоги про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). 08.02.2021 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ВУСО" (первісним кредитором) та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (новий кредитор) укладено Договір № 08/02/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого новий кредитор отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування № 200557625 від 10.07.2020. 04.03.2021 відповідачам було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу. Відповідачі в добровільному порядку врегульовувати спір відмовилися, що й змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою суду від 04.10.2021 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Відповідачам було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за їх клопотанням, яке вони можуть подати в строк для подання відзиву на позов. У встановлений судом строк відповідачами, які повідомленні про розгляд справи [PERSON] - 09.10.2021, а [PERSON] - 14.12.2021, що підтверджується поштовими повідомленнями, що знаходяться в матеріалах справи, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами відповідно до вимог ч. 2 ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, встановив таке. 10.11.2020 Печерським районним судом міста Києва [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП, і на нього накладено штраф в розмірі 340 (триста сорок) гривень. Постановою суду встановлено, що [PERSON] 22.08.2020 о 18 год. 15 хв. в м. Києві на Залізничному шосе, 6А, керуючи автомобілем марки «ЗАЗ-ДЕУ», д.н.з. [NUMBER] , всупереч п. 2.3 Б, 13.1 ПДР, під час руху не витримав безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки „Ravon R4", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, після чого [PERSON] залишив місце ДТП, чим порушив п. 2.10 а) ПДР. 21.11.2020 постанова Печерського районного суду міста Києва від 10.11.2020 набрала законної сили (а.с.15). Відповідно до витягу поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 156563754 від 10.07.2020 та № 200557625 від 10.07.2020, укладеного між ПрАТ "СК "ВУСО" та [PERSON] , транспортний засіб марки "Daewoo Seans", д.н.з. [NUMBER] , та причеп до легкового автомобіля, д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] застрахований в ПрАТ "СК "ВУСО" на суму 130 000,00 грн. (а.с.7-9). 08.09.2020 потерпілий [PERSON] (довірена особа власника автомобіля „Ravon R4", д.н.з. [NUMBER] ), звернувся до ПрАТ "СК "ВУСО" із зявою про виплату страхового відшкодування (а.с.16). 08.09.2020 ПрАТ "СК "ВУСО" складено акт огляду колісного транспортного засобу марки „Ravon R4", д.н.з. [NUMBER] , 2017 року випуску, із зазначенням переліку механічних пошкоджень, а 10.09.2020 складено повторний акт огляду колісного транспортного засобу (а.с.18-19). Відповідно до страхового акту № 2052624-1 від 07.10.2020, затвердженого заступником голови правління ПрАТ "СК "ВУСО" М.В.Пластомак та розрахунку страхового відшкодування від 01.10.2020 сума страхового відшкодування становить 30 248,43 гривень (а.с.42-43). Копією платіжного доручення № 28636 від 07.10.2020 підтверджується, що ПрАТ "СК "ВУСО" було здійснено виплату страхового відшкодування власнику пошкоджено автомобіля „Ravon R4", д.н.з. [NUMBER] - ТОВ „Укр-Узавто" в розмірі 30 248,43 грн. (а.с. 44). 08.02.2021 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ВУСО" (первісним кредитором) та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (новий кредитор) укладено Договір № 08/02/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого новий кредитор отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування № 200557625 від 10.07.2020. (а.с. 45-47). Відповідно до п. 2.2 даного Договору загальний розмір заборгованості боржників, права вимоги до яких відступається складає 1 147 707 грн 13 коп., згідно реєстру прав вимог, який складається сторонами в паперовому та електронному вигляді (на СД накопичувачі у форматі хls) за формою, що наведена у Додатку 1 до цього Договору. Відповідно до п. 3.1.3 даного Договору право вимоги переходить до нового кредитора з моменту перерахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, внаслідок чого новий кредитор набуває прав нового кредитора по відношенню до боржників стосовно їх. Із додатку № 1 до Договору № 08/02/2021 про відступлення права вимоги від 08.02.2021 вбачається, що сума страхового відшкодування становить 30 248,43 грн., та залишок боргу складає 30 248,43 грн (а.с. 47). Як вбачається з копії квитанції № ПН2040026 від 11.02.2021 ФОП [PERSON] здійснила на користь ПрАТ "СК "ВУСО" виплату в розмірі 1 49999 грн 00 коп., призначення платежу: "оплата згідно договору № 08/02/2021 від 08.02.2021 про відступлення права вимоги (а.с. 49). Відповідачам було направлено повідомлення про відступлення права вимоги та вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, що підтверджується списком № 216 згрупованих поштових відправлень та фіскальним чеком від 04.03.2021 (а.с. 54). Нормами Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст. 11 ЦК України). Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Це передбачено також п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України відповідно до якого, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Згідно підпункту „в" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Факт заподіяння шкоди та вина заподіювача шкоди встановлена та підтверджується постановою Печерського районного суду міста Києва від 10.11.2020 у справі № 757/43228/20. Відповідно до ч. 4-5 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Таким чином, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем доведено: факт заподіяння шкоди відповідачем [PERSON] у вигляді пошкодження транспортного засобу марки „Ravon R4", д.н.з. [NUMBER] ; протиправну винну поведінку відповідача [PERSON] , щодо заподіяння цієї шкоди та причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, що встановлено постановою Печерського районного суду міста Києва від 10.11.2020. Розмір заподіяної шкоди встановлено страховим актом № 2052624-1 від 07.10.2020, затвердженого заступником голови правління ПрАТ "СК "ВУСО" М.В.Пластомак та розрахунком страхового відшкодування від 01.10.2020. Відшкодування шкоди підтверджується платіжним дорученням № 28636 від 07.10.2020, згідно якого ПрАТ "СК "ВУСО" було здійснено виплату страхового відшкодування ТОВ „Укр-Узавто" в розмірі 30 248,43 грн. Проаналізувавши положення підпункту „в" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд дійшов висновку, що при зверненні до суду з даним позовом законодавець наділив позивача правом вибору, а саме пред`явити позов до страхувальника, яким є [PERSON] або до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди, тобто до [PERSON] . Суд звертає увагу, що чинним законодавством позивач не наділений правом одночасно пред`явити позов до страхувальника та до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що свідчать про перебування [PERSON] в трудових відносинах з [PERSON] , факт заподіяння шкоди та вина заподіювача шкоди - [PERSON] встановлена та підтверджується постановою Печерського районного суду міста Києва від 10.11.2020, суд дійшов висновку, що правомірним буде покладення обов`язку щодо відшкодування шкоди на водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив та залишив місце ДТП, тобто на відповідача [PERSON] . Таким чином, завдані збитки в порядку регресу в розмірі 30 248 грн 43 коп. підлягають стягненню з відповідача [PERSON] . В частині стягнення витрат на правову допомогу та судового збору суд виходить з такого. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст. 15 ЦПК України. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень частин 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Окрім того, Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статті 137 ЦПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини". Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що позивач має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем до суду надано письмові документи: копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адвокатського об`єднання "Правовий Горизонт"; копію Договору № 17 про надання правової (правничої) допомоги від 10.02.2021, укладеної між адвокатським об`єднанням "Правовий Горизонт" та фізичною особою-підприємцем « [PERSON] »; копію Додаткової угоди № 2 про акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги № 17 від 10.02.2021; копію квитанції до прибуткового касового ордера від 15.03.2021 на суму 11 863 грн 80 коп.; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 6069/10 видане 18.05.2017; копію посвідчення адвоката на ім`я [PERSON] та копією ордера на надання правничої (правової) допомоги ФОП « [PERSON] » від 01.06.2021. Із Додаткової угоди № 2 акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги № 17 від 10.02.2021 вбачається, вартість послуг, зокрема за вивчення матеріалів страхової (регресної справи), формування правової допомоги - 2636,40 грн; підготовка та відправка адвокатських запитів до поліції та суду про отримання адміністративних матеріалів по ДТП - 878,80 грн; підготовка позовної заяви про відшкодування шкоди в порядку регресу - 1757,60 грн; підготовка процесуальних документів у кількості необхідних для подачі позову про відшкодування шкоди в порядку регресу - 1757,60 грн; підготовка заяви, клопотання - 439,40 грн; представництво інтересів позивача у суді - 4 394,00 грн. Враховуючи те, що справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, від учасників справи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні не надходило, то суд не вбачає правових підстав для стягнення вартості витрат за представництво інтересів позивача у суді в розмірі 4 394,00 грн., оскільки зазначена послуга не надавалась. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу підлягають частковому задоволенню в розмірі 7 469 грн 80 коп. Із квитанції про оплату судового збору № 94221 від 28.08.2021 вбачається, що позивачем сплачено 908 грн 00 коп. судового збору за подання позову до суду та квитанції № С0ЕН-Р1Е9-РОС2-479К від 11.04.2021 сплачено 54 грн 48 коп. за виготовлення копій адміністративної справи. Таким чином, стягненню підлягає судовий збір в розмірі 962 грн 48 коп.

Outcome: partial