Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, де просив ухвалити рішення, яким встановити факт народження дитини [PERSON] , [INFO] , яка народилась у громадянки Українки [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Леніне, АР Крим. На обґрунтування заяви вказав, що 01.11.2011 він уклав шлюб з [PERSON] [INFO] його дружина [PERSON] , перебуваючи у своєї матері в м. Сімферополі АР Крим, народила доньку [PERSON] . Вказав, що дитині видали свідоцтво про народження за законодавством Російської Федерації. Однак, оскільки і він, і його дружина є українцями, вважають, що громадянство доньки повинно бути українським. Встановлення факту народження дитини необхідно для здійснення державної реєстрації народження в органах ДРАЦС та отримання свідоцтва про народження дитини. З урахуванням вищевикладеного просив заяву задовольнити. Представник заявника [PERSON] адвокат Пахомова А.І. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій уточнила вимоги заяви та просила суд встановити факт народження дитини жіночої статі, [PERSON] , [INFO] о 03 год. 40 хв. в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим громадянкою України [PERSON] , [INFO] , уродженкою с. Леніне, АР Крим, батько дитини [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Оболонь Семенівського району Полтавської області, громадянин України. В заяві просила розгляд справи проводити у її відсутність. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду листа, відповідно до якого просив розгляд справи проводити у його відсутність, врахувати ч.1 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Одночасно повідомив, що актового запису про народження дитини жіночої статі, [PERSON] у громадянки України [PERSON] , [INFO] , в архіві відділу не виявлено У зв`язку з неявкою учасників процесу в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є громадянами України та з 01.11.2008 перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Залізничним відділом реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, Україна (актовий запис № 673). Відповідно до медичного свідоцтва про народження серії 35 № 052114 від 14.03.2021, виданого ГБУЗРК «Симферопільський КРД №2» [PERSON] , [INFO] , народила [INFO] о 03 год. 40 хв. дівчинку. У свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , виданого Ленінським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим 24.03.2021, зазначено її місце народження Російська Федерація Республіка Крим, м. Сімферополь та її батьками зазначені [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, що підтверджується світлокопією паспорту серії [NUMBER] , виданого 04.12.2008 Семенівським РВ ГУМВС України в Полтавській області. [PERSON] є громадянином України, що підтверджується світлокопією паспорту серії [NUMBER] , виданого 10.03.2006 Семенівським РВ ГУМВС України в Полтавській області. Встановлення факту народження необхідне заявнику для державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження дитини зразка, встановленого у державі Україна. У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Згідно роз`яснень,\~викладених в\~пункті 1\~Постанови пленуму\~Верховного суду\~України N\~5\~від 31.03.1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~за нормами\~ЦПК в\~порядку окремого\~провадження розглядаються\~справи про\~встановлення фактів,\~якщо:\~згідно з\~законом такі\~факти породжують\~юридичні наслідки,\~тобто від\~них залежить\~виникнення,\~зміна або\~припинення особистих\~чи майнових\~прав громадян; чинним\~законодавством не\~передбачено іншого\~ порядку\~їх встановлення; заявник\~не має\~іншої можливості\~одержати або\~відновити загублений\~чи знищений\~документ,\~який \~посвідчує факт,\~що має\~юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року визначено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна\~реєстрація народження\~дитини проводиться\~за письмовою\~або усною\~заявою батьків\~чи одного\~з них\~за місцем\~її народження\~або за\~місцем проживання\~батьків або\~за заявою,\~поданою в\~електронній формі. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Відповідно до ч.1 ст.144 СК України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 7 Закону України «Про громадянство України» визначено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до\~ст.\~7\~Конвенції про\~права дитини\~від 20.11.1989\~року,\~ратифікованою постановою\~Верховної ради\~України №789-ХІІ\~від 27.02.1991\~року,\~дитина має\~бути зареєстрована\~зразу ж\~після народження\~і з\~моменту народження\~має право\~на ім`я\~і набуття\~громадянства,\~а також,\~наскільки це\~можливо,\~право знати\~своїх батьків\~і право\~на їх\~піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Статею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів\~України,\~їх посадові\~та службові\~особи на\~тимчасово окупованій\~території діють\~лише на\~підставі,\~у межах\~повноважень та\~у спосіб,\~що передбачені\~Конституцією та\~законами України. Будь-які\~органи,\~їх посадові\~та службові\~особи на\~тимчасово окупованій\~території та\~їх діяльність\~вважаються незаконними,\~якщо ці\~органи або\~особи створені,\~обрані чи\~призначені у\~порядку,\~не передбаченому\~законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, медичне свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане в м. Симферопіль АР Крим, та свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , видане Ленінським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим 24.03.2021, відповідно до ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" видані органом, що непідконтрольний державній владі України, є недійсними і не створюють правових наслідків. Оцінюючи надані заявником докази та зважаючи на так звані «намібійські винятки» Міжнародного суду ООН, який дійшов висновку, що документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, суд вважає, що визнання фактів, викладених у актах окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином їх не легітимізує. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про встановлення факту народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість заявнику отримати свідоцтво про народження дитини, видане державним органом України.

Outcome: approved