Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), від імені якого діє представник за довіреністю, звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне. 12.04.2006 між [PERSON] та позивачем був укладений кредитний договір б\\н, відповідно до якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 7000,00 грн. Зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. На думку позивача, підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно п. 3.2 та п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду, що підписана ним анкета-заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між банком і відповідачем кредитний договір. Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Для користування кредитним рахунком відповідач отримав кредитну картку, з кредитним лімітом в сумі 7000 грн. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.5.5 «Правил користування платіжною карткою». У порушення норм Цивільного кодексу України та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв`язку із чим станом на 30.04.2018 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 102689,02 грн., яка складається з: 6380,66 грн. - заборгованісті за кредитом; 87108,10 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 3834,12 грн. - заборгованість за пенею та комісією; штраф (фіксована частина) - у сумі 500,00 грн., штраф (процентна складова) - у сумі 4866,14 грн. Звертаючись до суду з заявою про зменшення розміру позовних вимог, яка надана до суду 05.03.2021, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у сумі 17523,46 грн. за кредитним договором № б/н від 12.04.2006 (яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі - 6380,66 грн, заборгованості за простроченим відсотками в сумі - 11142,80 грн), а також судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі - 1762,00 грн. Представник позивача до суду не з`явився, в позовній заяві зазначив, що АТ КБ «Приватбанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: 12.04.2006 [PERSON] були фактично отримані від позивача кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 7000 грн. Відповідач 12.04.2006 підписав заяву про приєднання, у якій вказано, що [PERSON] погодився, що заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифи, складають собою договір про надання банківських послуг. Також, у заяві зазначено, що Умови та Правила надання банківських послуг і Тарифами були надані для ознайомлення відповідачеві в письмовому вигляді. Відповідач надав згоду Банку на зменшення, збільшення або анулювання кредитного ліміту. В підписаній відповідачем заяві приєднання від 12.04.2006, також було узгоджено основні умови кредитування з використання вказаного виду кредитної картки, зокрема: валюта кредитування - українська гривня, базова відсоткова ставка - 3% щомісячно з розрахунка 360 днів на рік. До заяви приєднання позивач додав Умови та правила надання банківських послуг у ПриватБанку, розрахунок заборгованості[PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 30.04.2018. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За правилами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами або стороною. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст. 638 ЦК). Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що зміст правовідносин учасників договору повинен оцінюватись виходячи з дійсних намірів учасників договору та відповідно до всіх документів, підписаних сторонами при укладенні або виконанні цього договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з абзацом першим частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частина третя статті 12, частина перша статті 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пред`являючи позов до суду, предметом і підставою якого є стягнення заборгованості за кредитним договором, зокрема процентів за користування кредитом, позивач на підтвердження тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог, додав до позовної заяви, крім іншого, заяву позичальника, витяг з Умов та правил надання банківських послуг, , розрахунок заборгованості . Згідно змісту заяви приєднання віж 12.04.2006, сторони узгодили: валюту кредитування - українська гривня, базову проценту процентну ставку - 3% щомісячно. За правилом частин першої - третьої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Установивши, що заява приєднання, в якій зазначена процентна ставка, підписана позичальником, суд дійшов висновку про доведеність АТ КБ «ПриватБанк» обставини, що сторонами договору була узгоджена базова процентна ставка. Відповідач на спростування цих обставин не подав суду належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, як передбачено статтями 12, 81 ЦПК України. За таких обставин, АТ КБ «ПриватБанк» має право на захист порушеного права шляхом отримання процентів за користування кредитом, оскільки кредитним договором встановлений конкретний розмір процентів (базова процентна ставка). 05.03.2021 позивач звернувся до суду з заявою про зменшення розміру позовних вимог, просить стягнути з відповідача відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у сумі 17523,46 грн. за кредитним договором № б/н від 12.04.2006 (яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі - 6380,66 грн, заборгованості за простроченим відсотками в сумі - 11142,80 грн), а також судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі - 1762,00 грн. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що уточнений позов підлягає задоволенню Таким чином, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню на суму 17523,46 грн., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі - 6380,66 грн, заборгованості за простроченим відсотками в сумі - 11142,80 грн. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у вигляді судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved