Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. Позов мотивує тим, що між нею та відповідачем [PERSON] розірвано шлюб, від якого [INFO] народився син [PERSON] . На даний час син проживає з нею та є повнолітнім, однак, продовжує навчання на заочній формі другого курсу першого бакалаврського рівня вищої освіти інституту фізичної культури і здоров`я Дрогобицького педагогічного університету ім.І.Франка. За навчання сина сплачує вона. Зазначає, що вона ніде не працює, не має постійного заробітку, на утриманні має ще одну дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідач є здоровим та працездатним, може сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина на час навчання. Враховуючи вказане, просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 3000 грн щомісяця до припинення навчання. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Вказала, що відповідач сплачував аліменти на сина до досягнення повноліття і останні місяці платив 4000 - 5000 грн. Син на даний час не має можливості працювати, оскільки професійно займається спортом і щодня тренується по 5-6 годин, брав участь у міжнародних змаганнях. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судовогозасідання; відповідач не з`явився у судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] . Його батьками є відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 17.03.2010, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис за №55 від 17.03.2010. Після повторної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до довідки, виданої заступником директора Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка від 11.10.2021, [PERSON] заочно навчається на другому курсі першого (бакалаврського) рівня вищої освіти інституту фізичної культури і здоров`я Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка. Крім цього, згідно інформації директора СДЮШОР з велоспорту «Медик», [PERSON] займається велоспортом в спеціалізованій дитячо-юнацькій спортивній школі олімпійського резерву з велоспорту «Медик» м.Дрогобича з 2015 року. З Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За цією ж адресою зареєстрована позивач [PERSON] згідно відмітки у паспорті серії [NUMBER] . Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків на повнолітню дочку, сина, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 201 СК України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Отже, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання дитина не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до постанови Верховного Суду від 29.01.2018 по справі № 622/373/16-ц, касаційним судом роз`яснено, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Судом встановлено, що позивач проживає разом з повнолітнім сином, який навчається заочно на другому курсі першого (бакалаврського) рівня вищої освіти інституту фізичної культури і здоров`я Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач, як батько повнолітнього сина, повинен матеріально йому допомагати. Відтак, суд дійшов до висновку щодо наявності підстав для застосування статті 199 СК України. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітнього [PERSON] , який продовжує навчання, суд приймає до уваги обставини, зазначені у статті 182 СК України, зокрема, матеріальне становище позивача, а саме наявність у неї на утриманні неповнолітнього сина, відсутність у неї доходів. У той же час, позивачем не надано доказів, які би підтвердили факт стабільного доходу відповідача і, відповідно, можливість сплачувати ним аліменти в розмірі 3000 грн щомісячно. А тому, на думку суду, з нього слід стягувати аліменти в розмірі 2500 грн від заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з 08.11.2021 до закінчення сином навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23-х років. У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір" з відповідача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved