Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач-1), ГУ Держгеокадастру у Черкаській області (далі - відповідач-2), Відділу № 3 управління у Золотоніському районі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області (далі - відповідач-3) про скасування рішення про державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку, припинення права приватної власності на земельну ділянку та про внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку та її розташування відповідно до державного акта. В обґрунтування позову зазначалося, що позивач є власником земельної ділянки з кадастровим номером 7125155100:04:000:0030 на підставі державного акта на право приватної власності на землю. На даний час вказана земельна ділянка перебуває в оренді ТОВ «Силікат-1». На прохання вказаного товариства позивач звернувся до державного реєстратора з наміром отримати витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, однак дізнався, що його земельна ділянка не внесена до державного реєстру, а на місці її фактичного розташування знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером 7125155100:04:000:3344. У травні 2021 року позивач звернувся до державного кадастрового реєстратора із заявою про внесення змін до Державного земельного кадастру, щодо його земельної ділянки, однак отримав відмову, оскільки на її місці розташування знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером 7125155100:04:000:3344. Відповідно до відомостей з державного земельного кадастру, та з державного реєстру речових прав, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7125155100:04:000:3344 зареєстровано за відповідачем-1. У відповідь на адвокатський запит щодо надання технічної документації на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки за відповідачем-1, відповідач-3 відмовив у її наданні, оскільки така документація відсутня. Позивач стверджує, що відповідачу-1 на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером 7125155100:04:000:0028, яка на підставі договору емфітевзису передана у користування ТОВ «Лєтол», що підтверджується відомостями з державних реєстрів, та свідчить про належність останній однієї земельної ділянки, а не двох. Зважаючи на те, що прийнятими рішеннями про реєстрацію права власності на земельну ділянку за відповідачем-1 порушуються права позивача на володіння, користування та розпорядження належної йому земельної ділянки, посилаючись на приписи законодавства, представник позивача просила скасувати рішення про державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7125155100:04:000:3344 за відповідачем-1 та припинити право приватної власності на неї; зобов`язати державного кадастрового реєстратора відповідача-3 внести до Державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку та її розташування відповідно до даних державного акта виданого на ім`я позивача; стягнути з відповідача-1 судові витрати; витребувати у відповідача-1 технічну документацію із землеустрою, на підставі якої була здійснена державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 7125155100:04:000:3344 та витребувати копію державного акту на вказану земельну ділянку. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2021 року вказану позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 01 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні. Відповідач-3 подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив визнати його неналежним відповідачем, оскільки не є самостійною юридичною особою, а є структурним підрозділом відповідача-2. Відповідач-2 подав до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким стверджував, що є неналежним відповідачем, оскільки у позові не зазначено жодного доказу, щодо порушення ним прав позивача. Крім того, зазначив, що прохальна частина позовної заяви будь-яких позовних вимог до нього не містить. Водночас стверджував, що не наділений повноваженнями внесення відомостей до Державного земельного кадастру. Відповідач-1 подала до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просила відмовити позивачу у задоволенні позову в частині стягнення з неї судових витрат, а також у витребуванні технічної документації та копії державного акта не земельну ділянку з кадастровим номером 7125155100:04:000:3344. В обґрунтування відзиву зазначала, що реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 7125155100:04:000:3344 проведена по незалежних від неї причинах, а тому вона не має нести відповідальності за незаконні дії службових осіб державних установ, які внесли до державного реєстру відомості про належну позивачу земельну ділянку. Крім того, наголошувала, що не має можливості надати технічну документацію та копію державного акту, оскільки вони у неї відсутні. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27 жовтня 2021 року у справі оголошено перерву та витребувано у відповідача-1 технічну документацію із землеустрою, на підставі якої була здійснена державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 7125155100:04:000:3344 та належним чином завірену копію державного акта на земельну ділянку з кадастровим номером 7125155100:04:000:3344. 04 листопада 2021 року представник позивача подала до суду уточнені позовні вимоги, відповідно до змісту яких пункт 3 прохальної частини позовної заяви, а саме про стягнення судових витрат, просила не вирішувати. Відповідач-1 подала відзив на уточнені позовні вимоги, згідно з яким не заперечувала проти задоволення позовних вимог викладених у пунктах 1 та 2 позовної заяви, як таких, що не порушують її права. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 07 грудня 2021 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку SMS. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві та уточнених позовних вимогах, просила їх задовольнити. Відповідач-1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Водночас раніше подала до суду заяву, в якій розгляд справи просила проводити за її відсутності, у зв`язку із хворобою. Відповідач-2 і відповідач-3 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Крім того, відповідач-3 подав до суду ще один відзив, згідно із яким просив визнати сектор № 1 відділу № 2 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Черкаській області неналежним відповідачем. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,47 га, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР 19-29-01-0030 т від 29 березня 2001 року (а.с. 9). Зі змісту позовної заяви вбачається, що земельна ділянка позивача перебуває в оренді у ТОВ «Силікат-1». Відповідно до копії угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20 грудня 2013 року позивач передав в оренду належну йому земельну ділянку ТОВ «Силікат-1» строком на 10 років (а.с. 12-13). Вказана угода 16 червня 2014 року пройшла державну реєстрацію, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 26 червня 2014 року № 23553243 (а.с. 10). При цьому у відомостях про об`єкт нерухомого майна, що містяться у вказаній копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, земельна ділянка позивача має кадастровий номер 7125155100:04:000:0030. Аналогічні відомості щодо державної реєстрації угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі, а також кадастрового номера земельної ділянки позивача містяться і у копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08 червня 2021 року № 260482010 (а.с. 11). Як зазначає представник позивача у своїй позовній заяві, саме після того, як ТОВ «Силікат-1» попросив позивача надати йому витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, останній дізнався, що земельна ділянка з кадастровим номером 7125155100:04:000:0030 не внесена до державного реєстру, а на її місці фактичного розташування знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером 7125155100:04:000:3344. Рішенням державного кадастрового реєстратора Відділу у Красилівському районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області Кравчук А.Є. від 27 травня 2021 року № РВ-6800748622021, позивачу відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, щодо його земельної ділянки, оскільки, зокрема встановлено перетин ділянок, з ділянкою 7125155100:04:000:3344, площа співпадає на 99,9983%, та рекомендовано повторно звернутись до розробника документації для усунення помилок, після чого повторно подати документацію (а.с. 15). Згідно із відомостями, що містяться у копіях інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 26 травня 2021 року (а.с. 21), витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 08 червня 2021 року № НВ-7116463662021 з додатком (а.с. 25-27), інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08 червня 2021 року № 260482892 (а.с. 28-29), земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4690 га, кадастровий номер 7125155100:04:000:3344, на праві приватної власності належить [PERSON] (відповідачу-1). При цьому право власності на вказану земельну ділянку за відповідачем-1 зареєстровано 10 березня 2021 року, а рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 57089995 від 15 березня 2021 року здійснено державним реєстратором виконавчого комітету Чорнобаївської селищної ради Яковенком С.В. Крім того, відносно вказаної земельної ділянки за ТОВ «Силікат-1» зареєстровано речове право - право оренди земельної ділянки, з датою закінчення терміну дії договору оренди 01 квітня 2032 року. Водночас судом встановлено, що відповідачу-1 на праві власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4691 га, кадастровий номер 7125155100:04:000:0028, яка на підставі договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) від 13 листопада 2019 року передано у користування строком на 49 років ТОВ «Лєтол» та 14 листопада 2019 року проведено державну реєстрацію вказаного речового права (а.с. 23, 30-31, 32-34). Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права (ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 321 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Згідно із абз. 1 ч. 2 розділу VII Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Абзацом 1 п. 4 розділу VII Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення. Наявність у позивача державного акта на право приватної власності на землю, виданого 29 березня 2001 року, навіть за відсутності кадастрового номера земельної ділянки, свідчить про те, що він є її законним, титульним власником. Частинами 2, 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. З аналізу вищенаведених положень земельного законодавства вбачається, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення порушення його прав на землю, зокрема шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також виданих на його підставі правовстановлюючих документів. Таким порушенням, на переконання суду, безумовно є факт накладення земельної ділянки відповідача-1 на земельну ділянку позивача, оскільки в такому випадку не тільки порушуються цивільні права та законні інтереси землевласників, але і порушується встановлений в Україні правовий порядок у сфері обліку земельних ділянок та ведення земельного кадастру, що є недопустимим. В даному випадку факт накладення земельних ділянок позивача та відповідача-1 підтверджений скріншотом з Публічної кадастрової карти України (а.с. 17). При цьому таке накладення є значним, оскільки земельна ділянка зареєстрована за відповідачем-1, накладена на 99,9983% на земельну ділянку позивача. Вирішуючи питання про можливість задоволення позову з підстав накладення земельних ділянок з кадастровими номерами 7125155100:04:000:0030 і 7125155100:04:000:3344, суд враховує, що спірна земельна ділянка в установленому законом порядку з користування позивача не вилучалась та не була вільною, а належала йому на праві приватної власності. Щодо позовних вимог про припинення права приватної власності відповідача-1 на земельну ділянку з кадастровим номером 7125155100:04:000:3344 необхідно зазначити наступне. Право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом (ст. 378 ЦК України). Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції. Так, відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній з 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пп. «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому пп. «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Зміст зазначеної правової норми переконливо свідчить про те, що, на відміну від ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, чинна редакція встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи: 1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; 2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; 3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Отже, за змістом цієї правової норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр»). Разом з тим, відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Схожі положення щодо скасування Державним кадастровим реєстратором державної реєстрації земельної ділянки, також закріплені і у п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051. Таким чином, чинне законодавство визначає, що ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Враховуючи те, що в ході судового розгляду було встановлено, що на земельну ділянку з кадастровим номером 7125155100:04:000:3344, зареєстровано речове право (право приватної власності) за відповідачем-1, то позовні вимоги про припинення права власності на дану ділянку підлягають задоволенню. За таких обставин, з метою захисту порушених прав позивача, який позбавлений можливості належним чином використовувати та розпоряджатися своєю земельною ділянкою, зважаючи на визнання відповідачем-1 позову в частині скасування рішення про державну реєстрацію за нею права приватної власності на земельну ділянку та зобов`язання державного кадастрового реєстратора внести до Державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку та її розташування, відповідно до даних державного акта позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved