Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 26 вересня 2014 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, зареєстрований Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №225. У період шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що сімейне життя з відповідачкою не склалося, оскільки вони виявилися людьми із різними характерами та поглядами на життя, подружніх відносин не підтримують. Указує, що вже понад два роки проживають окремо, вважає подальше збереження їх сім`ї неможливим, просить суд шлюб розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] подав заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідачка [PERSON] також подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи провести у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує, позовні вимоги визнає. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд уважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 26 вересня 2014 року між [PERSON] та [PERSON]. зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом повторного свідоцтва про шлюб, виданого Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №225. У період шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, а також, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній їх волі, розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, а також прав їхньої дитини, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати. Оскільки позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору за подачу позову до суду на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» як учасник бойових дій, тому при розподілі судових витрат суд виходить з положень ч.6 ст.141 ЦПК України і стягує з відповідачки [PERSON] на користь держави витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн.

Outcome: approved