Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до фермерського господарства «Бачука Миколи Григоровича» (далі - ФГ «Бачука Миколи Григоровича») і з урахуванням уточнених позовних вимог просить визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 13 вересня 2010 року на підставі рішення №47 від 19 серпня 2010 року, та договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 26 жовтня 2010 року, яка знаходиться за адресою: Хмельницька область, Старокостянтинівський район, с. Сербинівка, вул. Жовтнева, 8/7 , укладений між СГК «Левківський» в особі арбітражного керуючого Матущака В.І. та ФГ «Бачука Миколи Григоровича», посвідчений приватним нотаріусам Старокостянтинівського районного нотаріального округу Сарело Т.П. за реєстровим номером №2517. Також позивач просить припинити право власності ФГ «Бачука Миколи Григоровича» на зазначену нежитлову будівлю. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги [PERSON] вказує, що рішенням майнової комісії СГК «Левківський» від 27 березня 2007 року власникам майнових паїв СГК «Левківський», у тому числі [PERSON] , було виділено в натурі майно на загальну суму 195458 грн, до переліку якого увійшло також вищезазначене приміщення зерноскладу. Рішенням зборів уповноважених власників майнових паїв СГК «Левківський» від 17 листопада 2007 року, оформленим протоколом №2, було затверджено рішення майнової комісії від 27 березня 2007 року про виділення майнових паїв в натурі групі осіб, в тому числі [PERSON] . В подальшому, на виконання вище вказаних рішень був підписаний акт приймання-передавання майна від 17 листопада 2007 року, майнових сертифікатів з відповідними відмітками про виділення майна в натурі та договори купівлі-продажу майнових паїв. Таким чином, спірна будівля зерноскладу була виділена йому в особисту власність та перебувала у його користуванні. В подальшому, 26 березня 2010 року спірну будівлю зерноскладу ліквідатором - арбітражним керуючим Матущаком В.І. було включено до ліквідаційної маси СГК «Левківський» та оформлено право власності із присвоєнням спірному приміщенню адреси: вул. Жовтнева (на даний час вул. Незалежності), 8/7 с. Сербинівка Старокостянтинівського району Хмельницької області . В подальшому, 26 жовтня 2010 року СГК «Левківський» в особі ліквідатора Матущака В.І. відчужило спірну будівлю зерноскладу на підставі договору купівлі-продажу для ФГ « Бачука Миколи Григоровича ». Вказує, що спірна будівля зерноскладу є його особистою власністю, тому вважає, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно та укладений на його підставі договір купівлі-продажу необхідно визнати недійсними та припинити право власності як речове право ФГ « Бачука Миколи Григоровича » на спірну нежитлову будівлю. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити. Представник позивача [PERSON] - адвокат Іваницький А.М. позов підтримав та пояснив, що право власності на спірну будівлю зерноскладу у [PERSON] виникло у 2007 році на підставі рішення майнової комісії СГК «Левківський» від 27 березня 2007 року, рішення зборів уповноважених власників майнових паїв СГК «Левківський» від 17 листопада 2007 року, акту приймання-передавання майна від 17 листопада 2007 року, майнових сертифікатів з відповідними відмітками про виділення майна в натурі та договорів купівлі-продажу майнових паїв. У позивача наявні майнові сертифікати з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна є підставою для виникнення та оформлення права власності на виділене майно. Вказав, що ліквідатор Матущак В.І. незаконно включив спірне приміщення зерноскладу до ліквідаційної маси та відчужив на користь ФГ «Бачука Миколи Григоровича», оскільки майно, до складу якого увійшло зазначене приміщення, було розпайоване задовго до відкриття ліквідаційної процедури. Представник відповідача ФГ «Бачука Миколи Григоровича» - адвокат Вонсович М.М. в судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на його необґрунтованість. Вказує, що ФГ «Бачука Миколи Григоровича» набув право власності на спірне приміщення у встановленому законом порядку. Треті особи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області №47 від 19 серпня 2010 року «Про оформлення права власності» вирішено оформити право власності за СГК «Левківський» на будівлю складу зернотоку, розташованого за адресою: вул. Жовтнева, 8/7 с. Сербинівка Старокостянтинівського району Хмельницької області . На підставі вищезазначеного рішення 13 вересня 2010 року виконавчим комітетом Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області на ім`я СГК «Левківський» видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно - цілу будівлю складу зернотоку, розташованого по вул. Жовтнева, 8/7 в с. Сербинівка Старокостянтинівського району Хмельницької області . Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №27321844 від 15 вересня 2010 року за СГК «Левківський» 15 вересня 2010 року зареєстровано право власності на цілу будівлю складу зернотоку, розташованого по вул. Жовтнева, 8/7 в с. Сербинівка Старокостянтинівського району Хмельницької області . 26 жовтня 2010 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Сарело Т.П., зареєстрованого в реєстрі за №2517, СГК «Левківський» відчужило на користь ФГ «Бачука Миколи Григоровича» вищезазначену нежитлову будівлю складу зернотоку загальною площею 374,3 кв.м, що розташована за адресою: вул. Жовтнева, 8/7 с. Сербинівка Старокостянтинівського району Хмельницької області . 02 лютого 2011 року ФГ «Бачука Миколи Григоровича» зареєструвало своє право власності на вищезазначене нерухоме майно, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №28867599 від 02 лютого 2011 року. Вищезазначені обставини підтверджуються матеріалами інвентарної справи на нежитлову будівлю складу зернотоку, розташованого по вул. Жовтнева, 8/7 в с. Сербинівка Старокостянтинівського району Хмельницької області . Звертаючись до суду із даним позовом та обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, [PERSON] вказував, що право власності на вищезазначену будівлю складу зернотоку у нього виникло на підставі рішення майнової комісії СГК «Левківський» від 27 березня 2007 року, рішення зборів уповноважених власників майнових паїв СГК «Левківський» від 17 листопада 2007 року, акту приймання-передавання майна від 17 листопада 2007 року, майнових сертифікатів з відповідними відмітками про виділення майна в натурі та договорів купівлі-продажу майнових паїв. Питання виділення у натурі частки в майні колективного сільськогосподарського підприємства регулювалось Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Указом Президента України «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» від 29 січня 2001 року №62/2001, Порядком визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» від 28 лютого 2001 року №177 (далі - Порядок-1), Порядком розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року №62 (далі - Порядок-2). Згідно з абзацом другим частини першої статті 7 та статті 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. До пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Право членів підприємства на пайовий фонд залежить від їх трудового внеску. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. У пункті 13 Порядку-1 визначено, що майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. Відповідно до пунктів 8 та 9 Порядку-2 кожен із співвласників має право скористатися своїм майновим паєм в один із таких способів: об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність та передати його до статутного (пайового) фонду новостворюваної юридичної особи, у тому числі до обслуговуючого кооперативу; об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність, укласти договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном та передати його в оренду; отримати свій майновий пай у натурі індивідуально чи разом із членами своєї сім`ї і використати його на свій розсуд; відчужити пай будь-яким способом в установленому законом порядку. Виділення із складу майнового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників. Судом встановлено, що рішенням загальних зборів співвласників майна СГК «Левківський», оформленим протоколом №1 від 19 березня 2007 року, було затверджено перелік та вартість майна пайового фонду СГК «Левківський» станом на 19 березня 2007 року, де під номером 17 значиться будівля зерноскладу в с. Сербинівка, 1974 року забудови, залишковою вартістю 15465 грн. Із копії наданого позивачем рішення засідання майнової комісії СГК «Левківський» від 27 березня 2007 року, оформленого протоколом №2, оригінал якого позивачем не надано та судом не здобуто, вбачається, що на підставі 61 заяви власників майнових паїв їм було виділено в натурі через уповноважену особу [PERSON] майно СГК «Левківський» на загальну суму 195458 грн, в тому числі зерносклад вартістю 15465 грн. В подальшому рішенням зборів уповноважених власників майнових паїв СГК «Левківський», оформленим протоколом №2 від 17 листопада 2007 року, було затверджено рішення майнової комісії про виділення майнових паїв в натурі групі осіб через уповноважену особу [PERSON] . Згідно наданих позивачем та оглянутих у судовому засіданні оригіналів свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнових сертифікатів), виданих на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вбачається, що вказані особи мають право на пайовий фонд майна СГК «Левківський». Кожен із вищезазначених майнових сертифікатів містить відмітку про видачу власнику сертифіката майнового паю в натурі через уповноважену особу [PERSON] на підставі рішення зборів уповноважених громадян співвласників від 17 листопада 2007 року та рішення майнової комісії від 27 березня 2007 року, оформленого протоколом №2. У пункті 15 Порядку-2 визначено, що виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводиться підприємством - користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі. При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою. Свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна можуть бути підставою для оформлення права власності на зазначене майно в установленому порядку. При виділенні майна у натурі групі співвласників, які уклали договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, співвласники передають підприємству правонаступнику (користувачі) один примірник цього договору і копію рішення зборів співвласників про виділення майна в натурі. Підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітки про виділення майна в натурі у спільну часткову власність у свідоцтвах цієї групи співвласників, що засвідчені підписом керівника підприємства та печаткою. Свідоцтва з відмітками про виділення майна в натурі у спільну часткову власність, акт приймання-передавання майна та договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності, можуть бути підставою для оформлення співвласниками права власності на зазначене майно в установленому порядку. Вбачається, що свідоцтва про право власності на майнові паї, що містяться в матеріалах справи, не містять жодних відміток про виділення в натурі індивідуально чи на праві спільної часткової власності будь-якого конкретного майна, як індивідуального визначеного об`єкта. Крім того, в матеріалах справи також відсутній договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності, а також акти приймання-передавання такого майна власникам майнових паїв індивідуально чи у спільну часткову власність. При цьому, наданий позивачем [PERSON] оригінал акту приймання-передавання майна від 17 листопада 2007 року суд не приймає до уваги з наступних підстав. Так, зі змісту вищевказаного акта приймання-передавання майна вбачається, що СГК «Левківський» на виконання рішення, що зафіксовані у протоколі №2 засідання майнової комісії СГК «Левківський» від 27 березня 2007 року про виділення майна в натурі та протоколі №2 зборів уповноважених власників майнових паїв СГК «Левківський» від 17 листопада 2007 року, передав, а [PERSON] прийняв в індивідуальну власність майно, яке виділене в натурі за рахунок майнових паїв членів СГК «Левківський», зокрема зерносклад залишковою вартістю 15465 грн. Однак, оригінал протоколу №2 засідання майнової комісії СГК «Левківський» від 27 березня 2007 року відсутній та судом не оглядався, а зі змісту рішення зборів уповноважених власників майнових паїв СГК «Левківський» від 17 листопада 2007 року, оформленого протоколом №2, вбачається, що ним затверджено рішення майнової комісії про виділення майнових паїв в натурі групі осіб через уповноважену особу [PERSON] , а не в індивідуальну власність [PERSON] . Отже, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази передачі власникам майнових сертифікатів, наданих позивачем, копії яких наявні в матеріалах справи, майна СГК «Левківський», зокрема спірної будівлі зерноскладу в натурі, як індивідуально так і у спільну часткову власність. Судом також встановлено, що на підставі договорів купівлі-продажу майнового паю від 27 березня 2007 року та від 28 березня 2007 року [PERSON] придбав майнові паї СГК «Левківський» у власників майнових паїв, майнові сертифікати яких наявні в матеріалах справи, а саме, у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В подальшому рішенням загальних зборів співвласників майна СГК «Левківський», виділеного в натурі (через [PERSON] по дорученням) на засіданні майнової комісії 27 березня 2007 року (протокол №2), оформленим протоколом від 26 лютого 2009 року, було вирішено виділити в натурі [PERSON] майно на загальну суму 91220 грн, серед якого у списку під номером 10 значиться зерносклад в с. Сербинівка, 1974 року забудови вартістю 15465 грн. Як передбачено Указом Президента України від 29 січня 2001 року №62/2001 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» в Україні забезпечується вільне здійснення права власності на паї, зокрема передачі паїв в оренду, купівлі-продажу, дарування, міни, передачі у спадщину. В пунктах 13 та 14 Порядку-1 визначено, що майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. На підставі заяви особи, яка набула майнові паї, зокрема на підставі договорів купівлі-продажу, органи місцевого самоврядування зобов`язані видати на ім`я цієї особи нове свідоцтво на сумарну номінальну вартість викуплених майнових паїв. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Факт оформлення свідоцтва засвідчується гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради. Оформлені свідоцтва реєструються у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Позивач [PERSON] не дотримався вищезазначених положень та не надав суду нового свідоцтва на сумарну номінальну вартість викуплених ним майнових паїв, яке в силу положень п.13 та п.14 Порядку-1 є єдиним документальним підтвердженням права особи на майновий пай. Показання свідка [PERSON] суд не бере до уваги, оскільки вони не містять інформації щодо предмета доказування. Зазначені показання зводяться щодо порядку виділення майна в натурі співвласникам майнових паїв СГК «Левківський». Крім того, суд звертає також увагу на те, що у листопаді 2016 року деякі із власників майнових сертифікатів, копії яких наявні в матеріалах справи, а саме: [PERSON] та [PERSON] , які набули право на майнові паї в порядку спадкування, звертались до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області із позовом до ФГ «Бачука Миколи Григоровича», СГК «Левківський» про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області №47 від 19 серпня 2010 року «Про оформлення права власності», свідоцтва про право власності СГК «Левківський» на будівлю складу зернотоку, який є предметом даного спору, та визнання недійсним договору купівлі-продажу (справа №683/3300/16-ц), стверджуючи, що будівля складу зернотоку, розташована по вул. Незалежності, 8/7 в с. Сербинівка , яка є предметом даного спору, належить їм, як співвласникам майнових паїв. Отже, враховуючи, що [PERSON] не надав суду доказів набуття ним у встановленому законом порядку права на майнові паї, а також доказів передачі йому спірної будівлі зерноскладу в натурі та оформлення ним права власності на спірне майно у встановленому законом порядку, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed