Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

18.10.2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання за нею права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Вказала, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . Після його смерті вона є спадкоємцем за законом, проте позбавлена можливості оформити спадкові права на житловий будинок, який належав батькові, оскільки будівлі не були зареєстровані у органах реєстрації нерухомого майна. В судове засідання [PERSON] не з`явилася. В поданій до суду заяві представник позивачки, адвокат Орендарчук В.О. просила розгляд справи проводити у її відсутності та відсутності позивачки, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із письмовими заявами сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що будівництво житлового будинку, який знаходиться по [ADDRESS] проведено в 1970 році. При його будівництві права суміжних землекористувачів не порушені. Власником житлового будинку в погосподарських книгах сільської ради рахувався [PERSON] на підставі діючого на той час законодавства, про що свідчить запис в погосподарській книзі. Вказані обставини підтверджуються даними довідок №№2601,265, виданих 30.08.2021 року Ямпільською селищною радою Хмельницької області, та даними технічного паспорту на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] , виготовленого КП «Білогірське бюро технічної інвентаризації» 29.09.2021 року. [INFO] [PERSON] помер, що вбачається із свідоцтва про його смерть, серії [NUMBER] , виданого 12 жовтня 2018 року виконавчим комітетом Довгалівської сільської ради Білогірського району Хмельницької області. [PERSON] є дочкою [PERSON] та прийняла спадщину після смерті останнього відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України, якою передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Вказані обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження позивачки, серії [NUMBER] , та даними довідки №261, виданої 30 серпня 2021 року виконкомом Ямпільської селищної ради Хмельницької області. Крім того, після смерті [PERSON] прийняв спадщину [PERSON] , відповідач по справі, звернувшись у встановлений законодавством строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що вбачається із повідомлення приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Разумей Л.О. №115-01-16 від 04.11.2021 року. Із оглянутої в судовому засіданні копії спадкової справи №42-2018 слідує, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , приватним нотаріусом Білогірського районного нотаріального округу Разумей Л.О. 17.10.2018 року заведено спадкову справу №63151834 (номер у нотаріуса - 42). Незважаючи на прийняття спадщини позивачка не може оформити право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями, оскільки спадкодавцем право власності на житловий будинок не було зареєстровано в органах реєстрації нерухомого майна, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Разумей Л.О. про відмову у оформленні спадщини на житловий будинок, що належав спадкодавцю [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок №126-01-16 від 31.08.2021 року. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва на законодавчому рівні вперше встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом державного замовлення». Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. Постановою Кабінету Міністрів України від 9 вересня 2009 року "Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт" було передбачено, що підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки, дачні та садові будинки, споруджені до 5 серпня 1992 року, є складений БТІ висновок про технічний стан будівлі та документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вона розміщена. Зазначена постанова втратила чинність 2 червня 2011 року. Законом України від 17 лютого 2011 року "Про регулювання містобудівної діяльності" (Закон N 3038-VI) встановлено, що прийняття в експлуатацію зведених до 31 грудня 2009 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж таких об`єктів за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані. Відповідно до ст. 58 Конституції України нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, тому загальні правила прийняття в експлуатацію не можуть поширюватися на приватні житлові будинку з господарськими будівлями та спорудами, які збудовані до 5 серпня 1992 року. Житловий будинок [PERSON] збудований в 1970 році, тому для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно було б достатньо технічного паспорта, складеного за результатами технічної інвентаризації, виписки із погосподарської книги сільської ради, рішення місцевої ради про згоду на оформлення права власності на нерухоме майно. Проте, право власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться по [ADDRESS] як власника, припинилося на підставі п. 11 ч.1 ст.346 ЦК України у зв`язку із його смертю. Згідно ст. 1218 даного Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тому до позивача, як до спадкоємця, який прийняв спадщину, відповідно до ст. 1216 цього ж Кодексу перейшли всі права власника майна, проте із за відсутності на житловий будинок правовстановлюючих документів, оформити право власності на вказане майно у позасудовому порядку неможливо. Згідно ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають в державі, тому у суду є всі підстави для розгляду вказаного позову та достатньо доказів вважати, що житловий будинок з господарським будівлями, що знаходяться по [ADDRESS] повинен належати позивачу, як спадкоємцю [PERSON] . На підставі наведеного,

Outcome: approved