Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

29 червня 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець Лабчук Роман Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню так, як він став підставою для відкриття виконавчого провадження і порушує законні права та інтереси позивача. Позивач зазначає,\~що виконавчий\~напис нотаріуса\~№17073\~від 05.04.2021\~року,\~вчинений приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Остапенком\~Євгеном Михайловичем, про звернення стягнення за кредитним договором №008-22812-170513 від 17.05.2013 року з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки документ, на якому було вчинено виконавчий напис (кредитний договір) не є безспірним, оскільки позивач не погоджується з сумами, які з нього стягуються, та йому не було направлено письмової вимоги з розрахунком суми заборгованих коштів. Окрім того, підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач вважає: нарахування коштів після спливу позовної давності; розрахунок суми заборгованості без врахування сплачених коштів боржником; надання банком довідки про розрахунок заборгованості, складеної у довільній формі, без підтвердження первинними документами. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.07.2021 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 30.08.2021 року. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.11.2021 року закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, а також стягнути з відповідача на користь позивача, судові витрати, витрати на правничу допомогу, кошти сплачені за кореспонденцію та кошти, відраховані приватним виконавцем із заробітної плати [PERSON] . Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, подав до суду заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Треті особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, подані докази, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» укладено кредитний договір від 17.05.2013 року на суму 15\~000 грн. На підставі договору №2254/К про відступлення прав вимоги від 04 червня 2020 року право вимоги за кредитним договором №008-22812-170513 від 17 травня 2013 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Постановою приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчуком Р.М. від 26.05.2021 року було відкрито виконавче провадження №65587830 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича №17073 від 05.04.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості на загальну суму 52 356 грн. 14 коп. 07 червня 2021 року приватним виконавцем Лабчуком Р.М. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника про стягнення з [PERSON] боргу у сумі 52\~356,14 грн. За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого\~напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд вважає, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем не надано жодної оцінки документам на підтвердження безспірності заборгованості, не перевірено факту\~надання стягувачем всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, що є порушенням при вчиненні виконавчого напису всіх вищезазначених вимог закону. Більше того, на виконання ухвали суду приватним нотаріусом не надано копій документів, на підставі яких було видано виконавчий напис, що не дає можливості суду встановити наявність у нотаріальній справі примірника кредитного договору, а також на яку суму, строк та на яких умовах його було видано. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що при винесенні спірного виконавчого напису не було дотримано одну із умов для винесення напису, а саме безспірність заборгованості. Таким чином,\~нотаріальна дія\~щодо видачі\~виконавчого напису\~№17073\~від 05.04.2021\~року,\~вчиненого приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Остапенком\~Є.М., про звернення стягнення за кредитним договором з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», не була передбачена чинним законодавством. Суд вважає, що на момент вчинення оспорюваного вище зазначеного виконавчого напису була відсутня законодавча підстава для його вчинення, а саме порушено вимоги п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За таких обставин спірний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає до виконання. Щодо розподілу судових витрат, а саме: витрат на професійну правничу допомогу, заявлених до відшкодування представником позивача у сумі 60000 грн., судом враховано наступне. Вимогами ч.1, 2 статті 137\~ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження витрат на правничу допомогу адвокатом Фандою Н.М. до заяви про вирішення питання судових витрат надано: Договір про надання професійної правничої допомоги від 23.06.2021 року, попередній розрахунок витрат від 30.06.2021 року, квитанцію №686/15575/21 про отримання гонорару на суму 6000 грн. від 30.06.2021 року. Згідно п.5.5. договору про надання професійної правничої допомоги від 23.06.2021 року, сторони погодили, що клієнт сплачує гонорар у день укладення договору 6000 грн. 30.06.2021 року сторони підписали акт прийому-передання виконаних послуг і робіт за договором від 23.06.2021 року та прийому-передання гонорару за виконану роботу, відповідно до якого клієнт передав, а адвокат прийняв 6000 грн. суми гонорару згідно зазначеного договору. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, понесених [PERSON] , суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати ВСУ від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати ВСУ від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Також, суд приходить до висновку, що судові витрати в частині стягнення з відповідача на користь позивача коштів, відрахованих із заробітної плати [PERSON] у розмірі 5571 грн. 12 коп., не підлягають задоволенню, оскільки нормами ст. 444 ЦПК України визначений окремий порядок повернення стягнутих коштів. Окрім того, не підлягають стягненню також кошти за відправку кореспонденції у сумі 44 грн., оскільки у квитанції АТ «Укрпошта» від 11.10.2021 року відсутня інформація щодо призначення платежу і прізвища, імені та по батькові платника. З урахуванням наведених норм права, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн., а також судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви у сумі 908 грн. та комісію банку у сумі 25 грн., а також за подачу заяви про забезпечення позову у сумі 454 грн. та комісію банку у сумі 25 грн.

Outcome: approved