Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

29 березня 2020 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі - ПрАТ «СК «АРКС») звернулося до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з відповідача шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 6 413,60 грн., а також покласти на відповідача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 270,00 грн. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 30.01.2019 року між ПрАТ «СК «АРКС» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № САВ19000004087, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб LEXUS NX 200 (д.р.н. [NUMBER] ). Відповідно до п. 25.11 Договору страхування при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої Договором франшизи. 04.02.2019 року о 08:35 в м. Новомосковську Дніпропетровської області біля будинку № 28 по вул. Гетьманській, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля LEXUS NX 200 (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] (власник автомобіля - [PERSON] ) та автомобіля ВАЗ - 2107 (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль LEXUS NX 200 (д.р.н. [NUMBER] ), що був застрахований Позивачем за Договором добровільного страхування наземного транспорту № САВ19000004087 від 30.01.2019 року (механічні пошкодження ТЗ зафіксовані в Відповіді від НПУ № 3019049726464961 про ДТП та акті огляду пошкодженого ТЗ з фото додатками). У відповідності до постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2019 року дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] пункту 10.9 ПДР України, останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. В результаті Дорожньо-транспортної пригоди автомобілю потерпілої особи заподіяно матеріальну шкоду. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2450050 від 21.02.2019 року та умов Договору страхування № САВ19000004087 від 30.01.2019 року, розмір страхового відшкодування склав 22 656, 44 грн., які Позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на СТО згідно платіжного доручення № 538 586 від 22.02.2019 року. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу ВАЗ- 2107 (д.р.н. [NUMBER] ) була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «УПСК» згідно полісу № АМ-3705956 (що підтверджується Відповіддю від НПУ № 3019049726464961 про ДТП та роздруківкою з бази МТСБУ щодо полісу АМ-3705956). 11.04.2019 року Позивач звернувся до ПрАТ «УПСК» з Заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за вих. № СУ/006559/3 та 09.08.2019 року ПрАТ «УПСК» було здійснено виплату страхового відшкодування на користь Позивача 16 242,84 грн. з урахуванням зносу пошкодженого автомобіля. За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 6 413,60 грн. (шість тисяч чотириста тринадцять гривень 60 коп.). Таким чином, посилаючись на загальні вимоги щодо відшкодування шкоди, позивач просить стягнути з відповідача зазначену грошову суму. Ухвалою суду від 07 квітня 2021 року відкрите провадження по справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 85). Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.87). Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, вважається таким, що повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, причина неявки суду не відома, в зв`язку з чим суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, провів заочний розгляд справи, за наявними у справі доказами. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами справи. Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Так, 04.02.2019 року о 08:35 в м. Новомосковськ у Дніпропетровської області по вул. Гетьманська, в районі будинку № 28, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля LEXUS NX 200 (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] (власник автомобіля - [PERSON] ) та автомобіля ВАЗ - 2107 (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль LEXUS NX 200 (д.р.н. [NUMBER] ), що був застрахований Позивачем за Договором добровільного страхування наземного транспорту № САВ19000004087 від 30.01.2019 року (механічні пошкодження ТЗ зафіксовані в Відповіді від НПУ № 3019049726464961 про ДТП та акті огляду пошкодженого ТЗ з фото додатками). Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2019 року, у справі №183/771/19, [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 13). Зазначені обставини, в силу ч.4 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що 30 січня 2019 року ПрАТ «СК «АРКС» та [PERSON] уклали договір добровільного страхування наземного транспорту № САВ19000004087, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб LEXUS NX 200 (д.р.н. [NUMBER] ) (а.с.31). Відповідно до п. 25.11 Договору страхування при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої Договором франшизи. Відповідно до звіту №20-10.20 про оцінку вартості збитків, заподіяного СК «АРКС» в результаті пошкодження автомобіля LEXUS NX 200, д/н [NUMBER] в дорожньо-транспортній пригоді, складеного 12.10.2020 року оцінювачем [PERSON] , вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля, пошкодженого в результаті ДТП з урахуванням зносудеталей без ПДВ станом на 12.10.2020 року становить 27 175,29 грн. (а.с. 20-22). Позивачем сплачено на користь ТОВ «Арена Сервіс» страхове відшкодування у розмірі 22656,14 гривень, що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 10). На адресу ПрАТ «УПСК» позивач заяву про випалу страхового відшкодування, оскільки з наявною інформацією відповідальність [PERSON] була застрахована саме цією страховою компанією (а.с. 41). Вимога про відшкодування шкоди була направлена на суму 22656,44 гривні, однак зараховано на рахунок ПАТ «СК «АРКС» 16242,84 гривні (а.с. 42). Таким чином між сторонами виник спір з приводу стягнення спричинених збитків на суму 6 413,60 грн., що є різницею між виплаченою сумою страхового відшкодування за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на косить потерпілої особи та регресною виплатою, отриманою від ПрАТ «УПСК». До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми закону, а саме. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до положень ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року (справа №755/18006/15-ц) у пунктах 68-74 вказала наступне. «68.Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. 69. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. 70. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. 71. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 72. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. 73. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). 74. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.» Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Аналогічне положення закріплено в ст. 993 ЦК України. Таким чином, після виплати страхового відшкодування Страхувальнику, до Страховика (позивача), який вжив усіх заходів для відшкодування шкоди потьерпілому, перейшло право вимоги до відповідальної особи в обсязі відповідальності страхувальника, який обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Поряд з цим, статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. У відповідності до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно із ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до п.4 ч.2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. В свою чергу, відповідачем по справі суду не надано жодного належного та допустимого в розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України доказу на спростування обставин, викладених в позові. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову в повному обсязі, страхове відшкодування сплачене позивачем на користь потерпілої особи - [PERSON] , підлягає стягненню з відповідача, як особи відповідальної за спричинену шкоду. Крім того, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати у виді сплаченої суми судового збору у розмірі у розмірі 2 102,00 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved