Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог. 15.06.21 [PERSON] звернулась до суду в своїх інтересах та інтересах [PERSON] , [INFO] до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування моральної шкоди після уточнених позовних вимог по 350000 грн. на кожного. В обґрунтування заявленого позову зазначено, що [INFO] поблизу станції «Любитів» пікет 9 км. 358 м. потяг №1505 (ВЛ 80 №142 ТЧ-3 Козятин ТЧМ3) скоїв наїзд на [PERSON] , [INFO] , яка від отриманих травм померла. Постановою слідчого від 31.03.2021 кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 12020030110001477 було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 276 КК України. У відповідності до висновку судово-медичної експертизи смерть потерпілої настала внаслідок поєднаної тупої травми тіла, а відтак між наїздом на [PERSON] ( дія джерела підвищеної небезпеки) та смертю останньої наявний причинно-наслідковий зв`язок. З посиланням на вимоги ст.ст.1187, 1167, 1172, 1168, 23 ЦК України просить ухвалити рішення відповідно до якого стягнути на її користь та користь [PERSON] в її особі по 350000 грн. кожному з АТ «Українська залізниця» як належну моральну шкоду. Обґрунтовуючи суму яка на думку позивача підлягає стягненню з відповідача [PERSON] вказала, що вона та [PERSON] є дітьми загиблої. Після смерті матері вона відчуває пригнічення, депресію, а також гостре відчуття несправедливості так як трагічна подія змінила її життя. Загибель матері призвела до виникнення додаткових обов`язків так як є піклувальником [PERSON] , [INFO] , що включає в себе додаткові обов`язки в тому числі фінансові, щодо організації свого життя та життя молодшого сина загиблої. Стислий виклад заперечень відповідача. У відзиві на позов відповідачем зазначено, що позов не визнається і в задоволені його просив відмовити з таких підстав. При завдані шкоди джерелом підвищеної небезпеки, не могло бути покладено обов`язок з її відшкодування, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Сума моральної шкоди, яка заявлена в позові не відповідає принципу розумності та справедливості. Як встановлено з матеріалів кримінальної справи [PERSON] знаходилась на колії в темну пору доби в позі «навкарачки» і хиталась з боку на бік. Локомотив після подачі звукового сигналу, застосувавши екстрене гальмування з об`єктивних причин уникнути наїзду не міг. У відповідності до висновку судово-медичного експерта потерпіла [PERSON] перебувала в тяжкому ступені алкогольного сп`яніння (3,53 проміле в крові). Досудовим слідством вина локомотивної бригади у скоєні даної пригоди не встановлена, а потерпілою було допущено грубу необережність та нехтування правилами безпеки на залізничному транспорті. Рух справи в суді. Позовна заява подано до суду 15 червня 2021 року. 17.06.2021 відкрито провадження по справі і призначено підготовче судове засідання з викликом сторін на 16.07.2021 з одночасним визначенням строку для подачі відзиву на позов. В подальшому підготовче судове засідання неодноразово відкладалось за клопотанням сторін. 16.09.2021 представником позивача було подано відповідь на відзив, у якому він вказав, що встановлена матеріалами справи відсутність винуватості локомотивної бригади у скоєні наїзду на потерпілу не звільняє відповідача від обов`язку відшкодувати моральну шкоду. Ухвалою суду від 23 листопада 2021 року залучено до участі в справі як третю особу на стороні позивача виконавчий комітет Колодяженської сільської ради Ковельського району, а 22.12.2021 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. Позиція учасників судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав викладених в позові. Представник відповідача в його задоволені просила відмовити, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позов. Представник третьої особи яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача в судове засідання не з`явився, надіславши письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові докази приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Так судом встановлені фактичні обставини по справі. [PERSON] , [INFO] відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.12.2020 року померла [INFO] . Причина смерті відповідно до висновку судово-медичного експерта від 16.02.2021 - отримання поєднаної травми тіла: розтрощення голови, множинних переломів ребер, кісток тазу з розривами внутрішніх органів та з розвитком шоку. Постановою про закриття кримінального провадження від 31.03.2021 підтверджено причину нещасного випадку на залізниці, а саме неуважність [PERSON] та перебування в стані тяжкого ступеня алкогольного сп`яніння і відсутність в діях локомотивної бригади складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.276 КК України. Свідоцтвами про народження підтверджено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (після одруження змінено прізвище на [PERSON] відповідно до повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення виконавчого комітету Колодяженської сільської ради Ковельського району від 22.02.2021, [PERSON] призначена піклувальником над неповнолітнім [PERSON] , який є дитиною-сиротою. Матеріалами кримінального провадження №12020030110001477, які були предметом дослідження в ході судового розгляду, стверджується факт загибелі потерпілої від наїзду потяга внаслідок грубої необережності останньої, яка стояла на залізничній колії в позі «навкарачки» і хиталась з боку в бік при цьому перебувала в тяжкій ступені алкогольного сп`яніння. Винуватість локомотивної бригади у наїзді на потерпілу відсутня. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. При завданні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на особу, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не може бути покладено обов`язок з її відшкодування, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України). Під непереборною силою слід розуміти, зокрема, надзвичайні або невідворотні за даних умов події (пункт 1 частини першої статті 263 ЦК України), тобто ті, які мають зовнішній характер. Під умислом потерпілого слід розуміти, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату (наприклад, суїцид). Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом (частина друга статті 1193 ЦК України). Згідно з частиною четвертою статті 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Положення статті 1193 ЦК України про зменшення розміру відшкодування з урахуванням ступеня вини потерпілого застосовуються і в інших випадках завдання шкоди майну, а також фізичній особі, однак у кожному разі підставою для цього може бути груба необережність потерпілого (перебування у нетверезому стані, нехтування правилами безпеки руху тощо), а не проста необачність. Питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою (частина друга статті 1193 ЦК України), у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо). Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно з частиною другою статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Системний аналіз й тлумачення зазначених норм права вказує, на те, що слід прийти до висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди, спричиненою смертю потерпілої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, із його володільця, незалежно від його вини. Зменшуючи суму відшкодування, яка заявлена в позові суд враховує обставини при яких загинула потерпіла, допущена нею груба необережність при переході залізничної колії, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що позбавило останню в достатній мірі управляти своїми діями. На переконання суду, саме такий розмір відшкодування моральної шкоди буде відповідати засадам цивільного судочинства, не порушуватиме вимоги розумності та справедливості, при цьому слід зазначити, що необережна поведінка потерпілої жодним чином не зменшує душевного болю її дітям. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, на підставі ЗУ «Про судовий збір» позивач від сплати судового збору була звільнена, тому, відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1816 грн. суд стягує з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial