Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулась із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що 10.11.2020 року між сторонами зареєстрований шлюб. Шлюб був укладений без наміру створення сім`ї, з метою допомоги відповідачу як громадянину Ісламської Республіки Пакистан отримати підстави для оформлення посвідки на проживання в Україні. Позивач стверджувала, що сторони ніколи близьких стосунків не мали, не проживали разом, не вели спільного господарства, спільного сумісного майна не мають, спільних дітей, друзів не мають. Місцезнаходження відповідача позивачу не відоме. В процесі розгляду справи позивач позов підтримала. Відповідач процесуальним правом надання відзиву не скористався. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 10.11.2020 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 2805 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Зі свідоцтва вбачається, що відповідач є громадянином Ісламської Республіки Пакистан. Місце проживання позивача з 12.05.2008 року зареєстровано в України за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За статтями 3, 27 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, а державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Недійсність шлюбу це особливий вид сімейно-правової санкції, яка застосовується у випадках порушення передбачених законом умов укладення шлюбу і означає анулювання тих юридичних наслідків, які законом пов`язуються з дійсним шлюбом. В порядку ч.2 ст. 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Абзацом 2 п. 13 ППВСУ від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що за рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а такожу разіфіктивності. Шлюб не може бути визнано недійсним, якщо на момент розгляду справи відпали обставини, які засвідчують відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю. В матеріалів справи, допитаного судом свідка [PERSON] вбачається, що сторони ніколи близьких стосунків не мали, не проживали разом, не вели спільного господарства, спільного сумісного майна не мають, спільних дітей, друзів не мають. Причиною реєстрації шлюбу стала допомога позивача відповідачу як громадянину Ісламської Республіки Пакистан отримати підстави для оформлення посвідки на проживання в Україні як транзитної країни, через яку він завдяки безвізовому режиму міг потрапляти до країн Європейського Союзу, а згодом - набути громадянство України за спрощеною процедурою. Вищевикладене відповідачем не спростовано. Так, суд погоджується із доводами позивача про фіктивність шлюбу, що обумовлено бажанням відповідача отримати певні права, підставою виникнення яких самостійно чи у складі інших юридичних фактів є шлюб. Обставини, які засвідчують небажання сторін створити сім*ю не відпали. Враховуючи викладене, позов є доведеним, спосіб захисту порушеного права обраний позивачем правильною. Відповідно до ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, про що зазначає в рішенні. Так, рішення суду є підставою для скасування актового запису про шлюб у книзі реєстрації актів про шлюб.

Outcome: approved