Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 03.10.2018 між ПрАТ «СК «АРКС» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №098ак8юб, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль «Субару» д.н.з. [NUMBER] . 02.04.2019 у м. Києві по вул. Жмаченка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мітсубісі» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Субару» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.04.2019 відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На підставі заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування та всіх необхідних документів страховою компанією було складено страховий акт, на підставі якого здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 30308,40 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ТДВ «Ю.Ес.Ай.», остання відшкодувала позивачу страхове відшкодування в розмірі 16720,09 грн., у зв`язку з чим різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням склала 13588,31 грн., яку згідно вимог чинного законодавства зобов`язаний сплатити відповідач. На підставі викладеного позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 13588,31 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. Подав до суду відзив на позов, у якому заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів щодо обсягу відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля, страхова сума передбачена страховим полісом повністю покриває завдані збитки, акт виконаних робіт відсутній. Зазначив, що уклавши договір обов`язкового страхування з ТДВ «Ю.Ес.Ай.» він фактично делегував страховику свою відповідальність за відшкодування збитків. Вказував, що позивач скористався правом вимоги та отримав відшкодування від страхової компанії, у якій була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача. В подальшому відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у задоволенні позовних вимог просив відмовити. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як убачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «Субару» д.н.з. [NUMBER] , належить [PERSON] (а.с. 7). 03.10.2018 між ПрАТ «СК «АРКС» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №098ак8юб, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль «Субару» д.н.з. [NUMBER] (а.с.15-24). Згідно інформаційної довідки Національної поліції України (а.с.11-12), 02.04.2019 у м. Києві по вул. Жмаченка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мітсубісі» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Субару» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.04.2019 відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.13-14). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТДВ «Ю.Ес.Ай.», на підставі полісу №АМ4450400 (а.с.36). Як встановлено судом, 02.04.2019 водій пошкодженого транспортного засобу [PERSON] звернувся до позивача з заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу (а.с.6). Згідно рахунку ФО-П [PERSON] №00038 від 08.04.2019 та ремонтної калькуляції ТОВ «Ремонтавтоальянс Київ» від 10.04.2019 (а.с.26-29), вартість ремонту автомобіля «Субару» д.н.з. [NUMBER] , склала 31 308,40 грн. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування ПАТ «СК «АХА Страхування» та страхового акту №АХА2461958 від 19.04.2019 розмір страхового відшкодування склав 30 308,40 грн., яке було виплачено страховою компанією на рахунок ФО-П [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням №554831 від 22.04.2019 (а.с.33-35). В матеріалах справи міститься наряд-замовлення (акт виконаних робіт) №АС000998 на рихтувально-малярні роботи від 14.05.2019, підписаний між власником пошкодженого «Субару» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] та ФО-П [PERSON] , з якого вбачається, що по пошкодженому автомобілю виконано робіт на загальну суму 31 308,40 грн. Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором. Згідно із ст.27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно із частинами 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТДВ «Ю.Ес.Ай.», останнє здійснило виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 16 720,09 грн., що підтверджується платіжним дорученням №7749 від 02.09.2019. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала: 30308,40 грн. - 16720,09 грн. = 13588,31 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. В той же час, ст. 29 вказаного закону визначає, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п.2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24.11.2003 вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу. Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості) (п.2.4 Методики). Фізичний знос обумовлюється погіршенням технічного стану колісного транспортного засобу унаслідок експлуатаційного зносу його складників. Фізичний знос ураховується як втрата вартості колісного транспортного засобу, що виникає в процесі його експлуатації. Отже, розрахунок страхового відшкодування та його сплата ТДВ «Ю.Ес.Ай.» було здійснено із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, що узгоджується з нормами чинного законодавства. Твердження відповідача про відсутність доказів на підтвердження обсягу відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, відсутність даних щодо осіб які складали ремонтну калькуляцію по пошкодженому автомобілю, відсутність акту виконаних робіт, а також про делегування своєї відповідальності за відшкодування збитків страховику на підставі договору обов`язкового страхування не відповідають дійсним обставинам справи, не узгоджуються з наявними в матеріалах справи доказами та з нормами чинного законодавства. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування збитків. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved