Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON] просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на\~утримання сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~з 1/4\~до 1/6\~частини з\~усіх видів\~його заробітку\~(доходу)\~щомісячно,\~але не\~менше ніж\~50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~та розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. Судовим наказом від 22.07.2021 року з позивача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Рішенням суду від 12.08.2021 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та на утримання самої [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Заборгованості по аліментам позивач не має. З часу присудження аліментів на користь [PERSON] змінилось його сімейне та матеріальне становище, він зареєстрував шлюб з [PERSON] , в них народився син [PERSON] . Аліменти, які стягуються з нього на підставі вищевказаних судових рішень, складають 68% від його доходу. Коштів, які йому залишаються, недостатньо для задоволення власних потреб, адже він працює шахтарем в підземних умовах. Посилаючись на норми ст.192 Сімейного кодексу України, позивач просить задовольнити позов. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч.4 ст.19, ст.274 ЦПК України (а.с.35). Позивач\~ [PERSON] та його представник адвокат Ожиганов С.В., який діє на підставі ордеру (а.с.22), в судове засідання не з`явились, за змістом поданих заяв просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують (а.с.3, 47). Відповідач [PERSON] ,\~належним чином\~повідомлена про\~день,\~час та\~місце розгляду\~справи,\~в судове\~засідання не\~з`явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує (а.с.43, 48). Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи (а.с.42),\~в судове\~засідання не\~з`явилась, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов чи будь-які клопотання не подала. Третя особа - Покровський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) правом участі в судовому засіданні не скористалась, свого представника до суду не направила, пояснення щодо позову не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, доходить наступних висновків. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач та відповідач [PERSON] , шлюб між якими розірвано на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16.09.2020 року, яке набрало законної сили та яким було відновлено дошлюбне прізвище відповідача з [PERSON] на [PERSON] , є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.10-12). Судовим наказом Красноармійського міськрайонного\~суду Донецької\~області від\~22.07.2021\~року,\~який набрав\~законної сили\~22.07.2021\~року, з позивача на користь відповідача [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина Максима, [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви про видачу судового наказу, тобто з 20.07.2021 року, і до повноліття дитини, тобто до [INFO] (а.с.14). 20.04.2021 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [INFO] в них народився син [PERSON] (а.с.10,13). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12.08.2021 року з позивача на користь відповідача [PERSON] стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.07.2021 року і до повноліття дитини, а також стягнуті аліменти на утримання відповідача [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, починаючи з 09.07.2021 року до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто до [INFO] . Рішення набрало законної сили 13.09.2021 року (а.с.15-16). \~ \~ \~ \~На виконання вказаного судового рішення видано виконавчі документи від 12.08.2021 року (а.с.17-18). \~ \~ \~ \~За змістом довідки від 28.10.2021 року №20657 вбачається, що позивач з 02.12.2020 року працює у ПрАТ «ШУ «Покровське» на посаді майстер гірничий, загальна сума нарахованого доходу за період з квітня 2021 року по вересень 2021 року становить 153463,45 грн (а.с.19). Спірні відносини сторін врегульовано нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст.141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Зі змістом позову обставинами, які наразі впливають на розмір присуджених аліментів, є зміни матеріального та сімейного стану позивача. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Так, сторони у справі повинні порівно утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить їх належне утримання. При цьому, суд враховує, що розмір стягнених аліментів має бути справедливим та таким, що забезпечить необхідну участь позивача як батька в утриманні своїх дітей, та має бути достатнім для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Законом України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими, - тому суд надає оцінку матеріальному та сімейному стану позивача з урахуванням розміру аліментів, присуджених до стягнення. При розгляді\~справи з\~наданням оцінки\~ступеню обґрунтованості\~позовних вимог,\~суд звертає\~увагу,\~що звернення\~позивача до\~суду з\~позовом об`єктивно\~не може\~бути направлено\~на умисне\~ухилення від\~батьківського обов`язку\~матеріально утримувати\~свою дитину,\~-\~отже,\~суд не\~має сумнівів\~в щирості\~доводів позивача\~про дійсну\~необхідність зменшення\~розміру аліментів.\~Суд звертає\~увагу,\~що на\~теперішній час\~матеріальний стан\~позивача змінився\~у зв`язку\~із зміною\~його сімейного\~стану, у\~нього з`явилися\~нові утриманці\~та в\~його розпорядженні\~залишається менша\~сума грошових\~коштів; загальний розмір аліментів, які позивач сплачує на підставі судових рішень, становить понад 50% від отриманого доходу позивача, яким є заробітна плата. Сукупність вказаних обставин, за переконанням суду, є достатньою підставою для зміни розміру аліментів, адже, такі обставини виникли після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів на користь відповідача [PERSON] . Враховуючи, що майновий стан позивача змінився в бік зменшення, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про зменшення розміру аліментів з 1/4 до 1/6 частини усіх видів доходу позивача на кожну дитину сина [PERSON] та сина [PERSON] , що відповідатиме інтересам неповнолітніх дітей позивача, та не ставить останнього в скрутне становище ані при забезпеченні своїх потреб, ані при забезпеченні матеріальної підтримки дітей. Приймаючи такий висновок, суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами - першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Суд вважає за необхідне, з метою запобігання проблем при подальшому нарахуванні аліментів, встановити час, з якого зменшено розмір аліментів. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року у новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням законної сили. Зміна стану здоров`я, матеріального або сімейного стану сторін автоматично не припиняють виплату аліментів у попередньому розмірі. Вказані обставини є тільки підставами для зміни розміру аліментів. Таким чином, при задоволенні позову суд зазначає, що аліменти виплачуються в новому розмірі від дня набрання рішенням законної сили. До набрання рішенням про зміну розміру аліментів законної сили вони сплачуються в попередньому розмірі. Згідно з п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України у резолютивній частині рішення має бути зазначено про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушено. На підставі викладеного,

Outcome: approved