Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 14.07.1998 уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстрований у виконавчому комітеті Головеської сільської ради Турківського району Львівської області. Від вказаного шлюбу у 2001 році народився син [PERSON] , який на даний час є повнолітнім, а у 2007 році - син [PERSON] . Вказує на те, що спільне життя з відповідачем спочатку було нормальне. Однак, згодом відносини погіршились через несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя, що почало призводити до виникнення конфліктів, різного роду суперечок. Намагання зберегти сім`ю не дало позитивних результатів. Вона втратила до відповідача почуття любові, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Враховуючи вказане, просить розірвати шлюб. 14.12.2021 за клопотанням відповідача сторонам надано один місяць на примирення. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала. Вказала, що строк на примирення не дав жодних позитивних результатів, збереження сім`ї є неможливим. Між нею та відповідачем виникають постійні конфлікти, при цьому, із застосуванням з боку відповідача фізичного насильства до неї та сина, а тому, категорично заперечує щодо повторного надання строку для примирення та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вказав, що не бажає розлучатись, просив надати додатковий строк на примирення. Щодо застосування фізичного насильства відносно дружини та сина пояснив, що не пам`ятає даного факту, оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 14.07.1998 у с.Головське, про що складено відповідний актовий запис № 1. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.01.2008, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Стаття 51 Конституції України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у статті 24 СК України, у якій, серед іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч. 3, 4 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 2 статті 104 цього ж Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до змісту пункту 10 постанови пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Таким чином, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а також забезпечення державою принципу свободи шлюбу та принципу свободи розірвання шлюбу. Судом встановлено, що збереження шлюбних відносин між [PERSON] та [PERSON] суперечить інтересам останньої, строк, наданий судом для примирення сторін, не дав жодних позитивних результатів. Судом відмовлено відповідачу у наданні додаткового строку для примирення, оскільки будь-яких заходів для збереження сім`ї ним не вживалося. Натомість, позивач стверджує про вчинення відповідачем у вказаний період фізичного насильства відносно неї та сина, у зв`язку з чим остання змушена була звертатися у правоохоронні органи. При цьому, [PERSON] не заперечив такого факту, а лише вказав, що тоді перебував у нетверезому стані. Відтак, [PERSON] категорично заперечує щодо додаткового строку на примирення, зважаючи також на те, що втратила почуття любові до відповідача та не бажає збереження шлюбу. Сторони не ведуть спільного господарства і не мають спільного бюджету, а тому суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved