Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

10 грудня 2021 року [PERSON] звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ушкодженням здоров`я. Позиція позивача Позивач посилається на те, що більше 19 років він працював на підприємствах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у шкідливих умовах і отримав професійні захворювання. Висновком МСЕК йому встановлено 60 відсотків втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності. Позивач просить стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» моральну шкоду, завдану ушкодженням здоров`я у сумі 120 000 грн, оскільки саме з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я. Позовна заява містить клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою від 17 грудня 2021 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Заяви та клопотання відповідача 30 грудня 2021 року надійшла заява представника відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. На думку представника відповідача справа є складною, становить значний суспільний інтерес, оскільки має прецедентний характер , та потребує розгляду у порядку загального позовного провадження. Зокрема представник відповідача вважає за необхідне призначення по справі судово-психологічної експертизи, витребування первинної медичної документації, копій індивідуальної програми реабілітації інваліда та інших документів. Також відповідач вважає обов`язковою особисту участь позивача при розгляді справи. Крім того від представника відповідача надійшли клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, про визнання обов`язковою участі позивача при розгляді справи, про витребування додаткових доказів - медичних документів, про призначення судово-психологічної експертизи для підтвердження факту заподіяння позивачу моральної шкоди. Як передбачено частинами 4, 5 статті 277 ЦПК України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Згідно пункту 2 частини 1 статті 189 ЦПК України, завданнями підготовчого провадження є зокрема з`ясування заперечень проти позовних вимог, вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті. Представник відповідача посилається на те, що проведення підготовчого засідання необхідно для вирішення питання щодо витребування письмових доказів, що стосуються стану здоров`я позивача, проходження ним лікування та реабілітації. За змістом статей 81, 83 ЦПК України, позивач зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Позивачем додані до позовної заяви письмові докази, що підтверджують обставини, на які він посилається у позовній заяві, а саме його роботу на підприємстві відповідача у шкідливих умовах, встановлення йому висновком МСЕК третьої групи інвалідності та втрати професійної працездатності внаслідок професійних захворювань. Відповідачем не обґрунтовано необхідність витребування додаткової медичної документації для повного та всебічного розгляду справи. Як визначено постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 210/3177/17, право працівника на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання, настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати працездатності. Таким чином факт встановлення позивачу стійкої втрати працездатності висновком МСЕК вже є підставою для відшкодування йому моральної шкоди. Детальне вивчення всіх медичних документів, що стосуються захворювання позивача, не є обов`язковим для встановлення факту спричинення йому моральної шкоди, спеціальні знання для цього не потрібні. За змістом позовної заяви та відповіді на відзив позивач не бажає брати участь у судовому засіданні через стан свого здоров`я та карантинні обмеження. Позиція позивача по справі детально викладена у позовній заяві та відповіді на відзив, зокрема позивачем зроблений докладний опис негативних змін у його житті, спричинених професійними захворюваннями. Призначення у справі судово-психологічної експертизи є недоцільним, оскільки позивачем такого клопотання не заявлено, проведення експертизи без участі позивача неможливо. Тому суд не знаходить підстав для задоволення клопотань представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, про витребування додаткових доказів, про обов`язкову участь позивача при розгляді справи, про призначення судово-психологічної експертизи. 18 січня 2022 року надійшло клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору на підставі пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України, оскільки моральна шкода відшкодовується одноразово, а 31 березня 2016 року позивачем була підписана угода з представником ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» стосовно відсутності будь-яких претензій щодо відшкодування моральної шкоди, пов`язаної з виявленими у нього професійними захворюваннями. Верховний Суд у своїй постанові від 14 вересня 2021 року у справі № 909/243/18 зазначив, що предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносин, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Предметом позову є стягнення моральної шкоди, яка на думку позивача заподіяна йому ушкодженням здоров`я внаслідок праці у шкідливих умовах на підприємствах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». Спір між сторонами виникає з трудових правовідносин, предметом спору є порушення прав працівника з боку роботодавця, на теперішній час спір не припинений, про що свідчить сам факт звернення позивача до суду. Підписання угоди між сторонами про відсутність претензій щодо відшкодування моральної шкоди не позбавляють позивача права на звернення до суду з позовом відповідно до положень статті 4 ЦПК України. Таким чином суд приходить до висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі згідно з пунктом 2 частини 1 статті 255 ЦПК України. Заперечення відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» згідно поданого відзиву позовні вимоги не визнає з наступних підстав: -позивачем не надано первинних довідок МСЕК, тому невідомо, коли саме виникло право позивача на відшкодування моральної шкоди, якщо це право виникло до 01 січня 2006 року, він мав право на відшкодування моральної школи за рахунок Фонду соціального страхування, -копії документів, додані до позовної заяви, не засвідчені належним чином, особисті підписи позивача у позовній заяві та документах, що додаються до неї, не збігаються з підписом у паспорті позивача, -для встановлення факту наявності або відсутності заподіяння позивачу моральної шкоди є доречним проведення судово-психологічної експертизи, -при розгляді справи має суттєве значення зміст індивідуальної реабілітаційної програми позивача, однак цього документу до позовної заяви не додано, -при укладенні трудового договору позивач був ознайомлений з умовами праці, сама важкість, небезпечність та шкідливість технологічного процесу виробництва на підприємстві відповідача не є достатньою та самостійною підставою для відшкодування моральної шкоди, -позивачем не надано доказів на підтвердження порушень його психологічного здоров`я, а саме моральних переживань, -позивач міг отримати професійні захворювання сукупно під час роботи на інших підприємствах, оскільки його загальний трудовий стаж складає більше 30 років, з них на підприємстві відповідача він працював 16 років (з 2000 по 2016 рік), -31 березня 2016 року була підписана угода між представником відповідача та позивачем стосовно відсутності у позивача будь-яких претензій щодо відшкодування моральної шкоди. Фактичні обставини, встановлені судом Згідно з записами у трудовій книжці [PERSON] (а.с.9-10), він був прийнятий на роботу на шахту «Павлоградська» об`єднання «Павлоградвугілля» 20 вересня 1996 року учнем підземного гірничого робітника з повним робочим днем у шахті. 13 листопада 1996 року [PERSON] був переведений на посаду підземного гірничого робітника 3 розряду з повним робочим днем у шахті. 01 листопада 2000 року [PERSON] був переведений на посаду підземного прохідника 4 розряду з повним робочим днем у шахті. 01 грудня 2000 року [PERSON] був переведений на посаду підземного прохідника 5 розряду з повним робочим днем у шахті. 05 січня 2016 року [PERSON] був звільнений у зв`язку з невідповідністю стану здоров`я виконуваній роботі. 31 березня 2016 року Павлоградським міськрайонним управлінням ГУ Держсанепідслужби у Дніпропетровській області був затверджений акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, з якого видно, що [PERSON] 29 березня 2016 року Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини встановлений діагноз: радикулопатія попереко-крижова та шийна на фоні полісегментарної дископатії з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим, м`язово-тонічним і периферичним нейросудинним синдромами з вазомоторними порушеннями на кистях, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу, остеоартрозу, в поєднанні з періартрозами ліктьових і колінних суглобів, хронічне обструктивне захворювання легень (пиловий бронхіт, емфізема легень першої стадії), нейросенсорна приглухуватість першого ступеня з легким зниженням слуху. Захворювання професійні. Дата встановлення остаточного діагнозу - 29 березня 2016 року (а.с.12). Цим же актом встановлено обставини виникнення професійного захворювання: тривала дія шкідливих факторів виробничого середовища на організм робітника, недосконалість технологічних процесів. Причини виникнення професійного захворювання: фізичне перенавантаження, пил гірничої маси, шум. Довідкою МСЕК серії 12ААА № 075989 від 15 квітня 2019 року [PERSON] повторно встановлено третю групу інвалідності та 60 відсотків втрати професійної працездатності сукупно, у тому числі 45 відсотків - радикулопатія, 10 відсотків - ХОЗЛ, 5 відсотків - туговухість (а.с.11). Довідки МСЕК про первинне встановлення втрати професійної працездатності позивачем не надано. Проте згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського НДІ промислової медицини м.Кривого Рогу, у [PERSON] вперше виявлено професійне захворювання у березні 2016 року (а.с.20-21). Право позивача на відшкодування моральної шкоди виникло з дня первинного встановлення йому висновком МСЕК стійкої втрати працездатності, однак судом не отримано відомостей про те, що позивач скористався цим правом шляхом звернення з позовом до суду. Це саме право позивача було підтверджено висновком МСЕК 15 квітня 2019 року при повторному встановленні йому стійкої втрати 60 відсотків професійної працездатності та третьої групи інвалідності. Тому відсутність у матеріалах справи довідки МСЕК про первинне встановлення позивачу втрати працездатності не позбавляє позивача права на відшкодування моральної шкоди. Надані позивачем письмові докази є належними, оскільки містять інформацію щодо предмета доказування. Копії письмових доказів засвідчені особистим підписом позивача із зазначенням дати такого засвідчення. Підпис позивача на копіях документів та у позовній заяві не відрізняється від його підпису та першій сторінці паспорта (а.с.8). У тексті позовної заяви позивач зазначає про наявність у нього оригіналів письмових доказів, які ним засвідчені. Тому у суду немає підстав для сумніву у достовірності цих доказів. Наявність письмової угоди між ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та позивачем про відсутність претензій стосовно відшкодування моральної шкоди у зв`язку з професійним захворюванням не є підставою для відмови у позові, оскільки згідно з частиною 3 статті 4 ЦПК України, відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Норми права, які застосував суд Відповідно до статті 237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Нормою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок тривалої дії шкідливих факторів на робочому місці позивач втратив професійну працездатність, став інвалідом третьої групи, що порушило його звичне життя, змусило лікуватися, пристосовуватися до життя з обмеженими можливостями. Ушкодженням здоров`я позивачу заподіяні фізичні та моральні страждання, зокрема внаслідок пилового бронхіту та емфіземи легень йому важко дихати, що змушує його обмежувати свою фізичну активність. Через туговухість позивач також відчуває дискомфорт у повсякденному житті і спілкуванні з оточуючими, оскільки не завжди може виразно почути інших людей. Таким чином судом встановлено порушення права позивача на безпечні та здорові умови праці, що призвело до виникнення професійних захворювань та встановлення позивачу інвалідності. Тому наявні підстави для відшкодування роботодавцем заподіяної працівнику моральної шкоди. З урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на ступінь втрати позивачем професійної працездатності, неможливість відновлення здоров`я позивача, необхідність постійного лікування та реабілітації, наявність вимушених змін у житті у зв`язку з наявністю професійних захворювань та інвалідності, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у сумі 120 000 грн, що відповідатиме характеру та обсягу моральних страждань, які позивач пережив і які переживатиме надалі через ушкодження здоров`я. Згідно підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Визначена судом сума моральної шкоди перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2021 року, тому ця сума підлягає стягненню з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі, діючому на день звернення позивача до суду, за подання позовної заяви майнового характеру фізичної особою (один відсоток розміру задоволених позовних вимог).

Outcome: approved