Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

1. Описова частина 04.11.2020 [PERSON] в особі свого представника - адвоката Кравця Миколи Анатолійовича звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просить припинити право [PERSON] на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , сплативши [PERSON] грошову компенсацію вартості вказаної частки житлового будинку та визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину вищевказаного житлового будинку. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позовна заява [PERSON] обґрунтована тим, що на підставі договору довічного утримання від 03.04.2008, свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.09.2020, витягів з Державного реєстру на нерухоме майно від 07.06.2013 № 4553049, 29.09.2020 № 225209217, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.08.2020 № 220262734 вона є власницею 5/6 частки житлового будинку, загальною площею 86,7 кв.м з господарськими будівлями, який розташований по [ADDRESS] . Іншу 1/6 частка вищевказаного будинку з господарськими спорудами, успадкувала [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON] . Проте відповідачка свідоцтво про право на спадщину за законом не отримала та не зареєструвала право власності на нерухоме майно. Згоди щодо спільного використання спірного нерухомого майна вони не досягли та оскільки 1/6 частка у спірному житловому будинку є незначною, а відповідачка є власницею житлового будинку [ADDRESS] , припинення права відповідачки на частку у житловому будинку по [ADDRESS] не завдасть істотної шкоди інтересам [PERSON] та членам її сім`ї. Відзив на позовну заяву не надходив. У судовому засіданні відповідачка позовні вимоги не визнала. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою від 04.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження(а.с. 23). Ухвалою від 03.02.2021 у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу проведення якої доручено експертам ТОВ «Центр будівельних та земельних експертиз» (а.с. 94). Ухвалою від 21.09.2021 провадження у справі поновлено (а.с. 164). Представник позивачки адвокат Кравець М.А. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Доповнив, що відповідачка у судовому засіданні підвередила, що за час попереднього шлюбу вони з чоловіком придбали будинок у с. Махнівка Козятинського р-ну, отже, виходячи із презумпції спільного майна подружжя, відповідачці належить половина будинку, придбаного в шлюбі. Крім того їй належить житловий будинок у с. Видричка. Також грошова компенсація, яку позивачка внесла на депозитний рахунок суду за часту у спірному будинку надасть можливість відповідачці придбати житло у Житомирській області. Тобто припинення права на частку у майні не завдасть істотної шкоди її правам. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що її чоловік до смерті доглянув свого батька. Вона працює у місті Бердичеві у СФ "Ріф" та проживає у спірному будинку із 2014 року. Зареєстрована у будинку вона із березня 2021 року. Їй більше немає де проживати. У власності вона не має житлового будинку у с. Видричка, оскільки той будинок продала ще у 2012 році, отримавши грошові кошти та видавши довіреність на ім`я [PERSON] . Наскільки їй відомо той будинок розвалено і нові власники на тій ділянці будують нове житло. Запропонована компенсація за її частку в будинку її не влаштовує, оскільки вона не погоджується на гроші, так як їй потрібне жило. Їй немає де проживати. Житла від попереднього шлюбі вона не має. Вони розлучилися із попереднім чоловіком у 2016 році та не ділили майно. Вона не може проживати у будинку її попереднього чоловіка у с. Махнівка, так як чоловік має іншу дружину. Вона не бажає втрачати право проживання у цьому житлі. Проживає вона у одній кімнаті будинку. Представник відповідача адвокат Бреднєв О.О. не визнав позов із тих підстав, що його довірителька не має у власності іншого житла. Їй немає де проживати. Будинок у с. Видричка продано давно, що доводиться відомостями із сільської ради, проте чому містяться відомості у реєстрі прав на нерухоме майно не відомо. [PERSON] не має іншого житла. Вона не погоджується на грошову компенсацію, оскільки не зможе купити собі житло. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Відповідно до договору довічного утримання від 03.04.2008 та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 220262734 сформованого 14.08.2020, [PERSON] та [PERSON] являлися співвласниками житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-7, 8-9). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] помер [INFO] (а.с. 47). З матеріалів спадкової справи № 250/2019 від 21.06.2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що після його смерті із заявами від 25.06.2019 про прийняття спадщини за законом звернулися сестра померлого [PERSON] та дружина [PERSON] . Згідно заяв від 02.07.2019 діти померлого [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини за законом після смерті батька на користь сестри батька - [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні (а.с. 43-88). 23.09.2020 [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом р. № 4-508 на 2/3 частки спадкового майна, яке складається з 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та який розташований на неприватизованій земельній ділянці. Таким чином [PERSON] є власником 5/6 частки житла (а.с. 12, 13). Згідно висновку експерта № 311/09-2021 від 08.09.2021 дійсна ринкова вартість житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] станом на дату проведення дослідження без врахування вартості земельного компоненту становить 434 300 грн., вартість 1/6 становить 72 383 грн. Здійснити виділ 1/6 частки житловому будинку по [ADDRESS] технічно не виявляється можливим, оскільки ідеальна частка в розмірі 1/6 по площі в житловому будинку не задовольняє вимоги ДБН В.2.2-15:2019 "Житлові будинки. Основні положення та п. 3.14. Методичних рекомендацій щодо проведення досліджень з поділу, виділу та визначення порядку користування нерухомим майном. Крім того, технічний стан конструктивних елементів будинку не забезпечить міцність, стійкість та просторову жорсткість, спроможність сприймати додаткові навантаження і зберігати статичну непорушність в разі реконструкції та переобладнанні (а.с.116-160). [PERSON] внесла 24.01.2022 на депозитний рахунок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області 72 384 гривні, що вбачається із копії чеку АТ "Ощадбанк" від 24.01.2022 про поповнення карткового рахунку та довідкою АТ «Ощадбанк» ( а.с.193-194). Відповідно до довідки ФОП [PERSON] (агентство нерухомості « [INFO] » ), станом на 4 квартал 2021 року у власній базі даних об`єктів нерухомого майна, яке продається у м. Бердичеві та Бердичівському районі містить наступна інформація: [ADDRESS] комунальна, вартість 81000 грн; [ADDRESS] - 5/8 частин житлового будинку - 80 000 грн, [ADDRESS] - 12,5 кв.м. 80 000 грн., [ADDRESS] , ч.будинку - 100 000 грн (а.с. 196) Із скріншоту сайту ОЛХ наявні пропозиції продажу нерухомого майна по Житомирський області за ціною від 1048 доларів США до 3000 доларів США ( а.с. 197). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 220273550 сформованого 14.08.2020 за [PERSON] зареєстровано житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Відповідно до рішення виконавчого комітету Комсомольської сільської ради Козятинського району від 19.11.2010 року [PERSON] було надано дозвіл на продаж будинку [ADDRESS] , оскільки житлові права її дочки [PERSON] не порушуються (а.с. 171). Відповідно до розписки від 10.11.2011 [PERSON] отримала від [PERSON] документи на земельну ділянку та житловий будинок [ADDRESS] (а.с .174). У листі від 22.11.2021 № 1556 Богданівська сільська рада повідомила, що за даними облікової карти об`єкта по господарського обліку за адресою: [ADDRESS] землеволодільцем та власником будинку відповідно до договору купівлі-продажу від 24.04.2015 являється громадянин [PERSON] , який фактично використовує земельну ділянку. За даними реєстру Богданівської ТГ [PERSON] не зареєстрована за адресою: [ADDRESS] станом на 22.11.2021. Згідно записів погосподарських книг відсутні відомості про дану громадянку серед членів домогосподарства за адресою: [ADDRESS] ( а. с.188). Норми права, застосовані судом, релевантна судова практика Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Згідно з положеннями статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частинами першою, другою статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до змісту частини четвертої цієї статті якщо порядок володіння та користування спільним майном відповідно до часток співвласників у праві спільної часткової власності визначений рішенням суду, він є обов`язковим і для особи, яка згодом придбає у праві спільної часткової власності на це майно. У статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Тлумачення пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України свідчить, що припинення права на частку має відбуватися, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Тобто можливе порушення інтересів як самого співвласника, так і членів його сім`ї виступатиме перешкодою для задоволення позову про припинення права на частку. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку, з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Ця умова спрямована на запобігання порушення інтересів співвласника та членів його сім`ї. Оскільки мається на увазі недопущення порушення прав інтересів співвласника, то суд при розгляді справи повинен перевіряти, чи не будуть порушені інтереси й заподіяна шкода (майнова або немайнова) внаслідок припинення права на частку (постанова Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 750/11178/17, провадження № 61-42000св18). У постанові від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Приписи пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України («таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї») перш за все спрямовані на регулювання майнових відносин, учасниками яких є співвласники - фізичні особи. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналіз доводів сторін, висновки суду Наявними у справі доказами доводиться, що позивачці належить 5/6 частки по [ADDRESS] , а відповідачка успадкувала 1/6 частку цього будинку після її чоловіка [PERSON] Здійснити виділ 1/6 частки житловому будинку технічно не виявляється можливим, що доводиться висновком експерта. Тобто позивакою доведено існування підстави для припинення частки у спірному майні, визначену п. 1 ч. 1 ст. 365 ЦК України. Проте позивачкою не доведено, що припинення права на частку у спільному майні не завдають істотної шкоди інтересам відповідачці (п. 4 ч. 1 ст. 365 ЦК України). Так, судом встановлено, що відповідачка проживає у спірному будинку у якому зареєстрована із березня 2021 року, про що наявна відмітка у паспорті відповідачки, який було оглянуто у судовому засіданні. Відповідачка твердить, що працює у м. Бердичеві на СФ «Ріф». Позивачка не надала суду доказів неможливості спільного із відповідачкою користування будинком. На спростування доводів позивачки, що відповідачка має у власності житловий будинок у Закарпатській власності, про що наявний запис у Державному реєстрі речових прав відповідачкою надано докази відчуження нею цього будинку. Зокрема, надано розписку про передання документів на будинок та земельну ділянку у 2011 році [PERSON] , рішення виконкому Комсомольської сільської ради про отримання дозволу на відчуження будинку та відповіддю Богданівської сільської ради про належність цього будинку [PERSON] , який є землекористувачем власником будинку у [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу від 24.04.2015. Хоч відповідачка і не надала копії договору купівлі-продажу будинку та не змогла пояснити наявність у державному реєстрі речових прав відомостей про права власності на цей будинок, наявними у справі доказами доводиться, що відповідачка на будинок у [ADDRESS] не претендує, не може та не бажає там проживати. Стороною позивача не надано належних та допустимих доказів, що у попередньому шлюбі відповідачки придбавалося житло, право на частку у якому та право на проживаня у якому має відповідачка. Також суд вважає, що компенсація вартості належної відповідачці на праві власності частки спільного будинку є незначною та такою, що не забезпечить відповідачку рівноцінним житлом. Надані представником позивача докази про вартість пропозицій житла у м. Бердичеві свідчать, що за 73 382 грн житло у м. Бердичеві неможливо купити, а скріншот із сайту ОЛХ про вартість пропозицій житла по Житомирській області не є достатнім доказом на підтвердження можливості придбання житла за 73 382 грн, придатного до проживання та із розташуванням таким чином, щоб відповідачка могла безперешкодно доїхати до місця праці. За таких обставин, суд вважає, що позбавлення відповідачки права на її частки у нерухомому майні на даний час та за встановлених фактичних обставин буде суперечити статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки таке втручання держави у право особи мирно володіти своїм майном завдасть істотної шкоди інтересам відповідачки, внаслідок чого буде порушений принцип рівності прав співвласників, за яких мають враховуватися інтереси всіх її учасників і забороняється обмеження прав одних учасників за рахунок інших. Тому у задоволенні позову [PERSON] належить відмовити та повернути позивачці внесені нею 24.01.2022 грошові кошти на депозитний рахунок суду у розмірі 72382 гривні. Розподіл судових витрат Оскільки у позові відмовлено, підстави для стягнення судових витрат позивачки відсутні.

Outcome: dismissed