Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

Представник Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 26.08.2008 року. З урахуванням заяви від 31.12.2021 року про зменшення позовних вимог, представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 18761,74 грн., з яких 4989,62 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 10829,32 грн. заборгованість за простроченими відсотками, та 2942,80 грн., заборгованість з пені. Також просить суд стягнути судові витрати по справі. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у результаті чого виникла заборгованість. Свої вимоги також обґрунтовує у відповіді на відзив від 22.12.2021 року, а саме зазначає, що відповідно до укладеного договору №б/н від 26.08.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зазначає, що відповідач ознайомлений із умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви. Факт укладення кредитного договору та наявності не виконаних договірних зобов`язань підтверджується копією кредитного договору, розрахунком заборгованості, копіює паспорта відповідача, виписка по рахунку, фото клієнта з карткою. Відповідач тривалий час виконував зобов`язання за кредитним договором. Представник позивача звертає увагу на те, що відповідачем у встановлений законом порядком не оспорювався та не визнавався недійсним кредитний договір. Заперечує проти доводів відповідача щодо пропуску строку позовної давності, зазначає, що строк позовної давності позивачем дотримано. Заперечуючи проти задоволення позову, від представником відповідача подано відзив на позовну заяву від 03.12.2021 року. Проти задоволення позову заперечує повністю. Представник відповідача зазначає, що підписуючи заяву відповідач була певна, що підписувала погодження на користування банківськими послугами, дана заява не містила жодної згадки про кредитний договір, кредитні кошті, відсотки за користування кредитом, номеру кредитної картки, номеру кредитного рахунку, строку дії кредитного договору, тощо. У заяві зазначено, що кредитний ліміт «0», та відсутні умови, які повинні бути у кредитному договорі. Представник відповідача зазначає, що відсутні докази, що відповідачем від позивача отримано кошти, в сумі 5000 грн. Також представником відповідача подано заяву про застосування строку позовної давності. В якій зазначає, що відповідно до поданого розрахунку заборгованості, останній платіж було здійснено 05.04.2015 року, а позивач звернувся до суду 15.06.2018 року, тобто позивачем пропущений строк позовної давності. В задоволенні позову просить відмовити. Ухвалою від 30.11.2021 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24.09.2018 року задоволено. Заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24.09.2018 року по цивільній справі №569/11137/18 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідач у судове засідання не з`явилася. Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк». Як встановлено, 26.08.2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н 26.08.2008 року. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача складає 18761,74 грн., що складається з 4989,62 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита, 10829,32 грн. заборгованість за простроченими відсотками та 2942,80 грн. заборгованість по пені. На підтвердження узгодження умов договору АТ КБ "Приватбанк" додано до позовної заяви копію цієї заяви відповідача, розрахунок заборгованості, витяг з Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до виписки за договором відповідач користувався кредитними коштами шляхом зняття їх з кредитної карти, здійснював платежі. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1\~ст. 1055 ЦК України\~визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Крім того, за правилами частин 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Натомість матеріали справи не містять доказів про те, що відповідач розумів, ознайомився та погодився з Умовами та правилами банківських послуг. Суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді пені. Суд вважає, що Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому його не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 26.08.2008 року шляхом підписання анкети-заяви. Отже, неможливо застосувати до спірних правовідносин правила ч. 1\~ст. 634 ЦК України. Зазначене узгоджується з висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року за результатами розгляду справи № 342/180/17-ц , які відповідно до\~ст. 263 ЦПК України\~враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. \~Аналогічні висновки викладені Першої судовою палатою Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 23 грудня 2020 року у справі № 191/2648/17 (№ 61-5662св19). Таким чином, умови надання банківських послуг залежать від волевиявлення і дій однієї сторони - Банку. Однак, в заяві позичальника визначено базову процентну ставку за кредитом в розмірі 2,5% в місяць (тобто 30 % на рік) Оскільки довідка підписана відповідачем, то сторонами узгоджено умови які в ній викладені. Відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом. Разом з цим, із розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку відповідача вбачається, що банком безпідставно нараховувалися проценти, зокрема, за підвищеними процентними ставками, які не були обумовлені сторонами, а саме у розмірі 34,8%, 43,2%. Грошові кошти, які були сплачені відповідачем на погашення заборгованості неправомірно відносилися на погашення протиправно збільшених відсотків та тіла кредиту, збільшеного за рахунок списання цих відсотків. Отже, розмір заборгованості за відсотками, заявлений позивачем, визначений усупереч вимог закону та умов договору. Враховуючи, що позичальник періодично здійснювала погашення кредитної заборгованості, у т.ч. й нарахувань не передбачених в заяві від 26.08.2008 року, суд позбавлений можливості встановити дійсний розмір заборгованості за відсотками. Неправильність розрахунку позивача полягає не в арифметичних діях, а в принципах та підставах нарахування боргу, що безумовно впливає на його розмір, який не може ґрунтуватися на припущеннях. Іншого належного розрахунку заборгованості за відсотками, який би відповідав обумовленими сторонами умовами кредитування, позивач не долучив. Відтак, наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості за відсотками не є безспірним доказом їх розміру, а тому позовні вимоги про їх стягнення не можуть бути задоволені. Відсутність позову про визнання кредитного договору недійсним як оспорюваного правочину чи заперечень щодо його умов не може бути перешкодою для неврахування інтересів позичальника при вирішенні справи за позовом банку до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» неповернуті, а також вимоги ч.2ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, які підлягають захисту шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості за в розмірі 4989,62 грн., а саме заборгованість за простроченим тілом кредита. Щодо заяви представника відповідача про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 256 ЦК України позовну давність визначено як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Суд не погоджується з доводами представника відповідача, що початок перебігу позовної давності починається з моменту внесення позичальником останнього платежу на погашення кредитної заборгованості, оскільки за таким договором перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня дії картки. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104 цс16. Згідно довідки від 18.10.2021 року №20180611/75, строк дії перевипущеної картки до 10.2018 року. З огляду на викладене та з урахуванням наведених обставин і фактів, банк звернувся до суду з позовом 15.06.2018 року, тобто в межах позовної давності з часу закінчення строку дії картки. Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову частково. Відповідно до\~статті 141\~ЦПК України\~\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також даною статтею визначено, що, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2102 грн. Позов задоволено на 26,59 % (4989,62 грн. : 18761,74 грн. х 100). В зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору у сумі 468,51 грн.(1762,00 грн. х 26,59 %). На підставі викладеного,

Outcome: partial