Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

Позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 31208 від 07.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») заборгованості в розмірі 25275,50 гривень, мотивуючи позов тим, що приватний нотаріус діяв незаконно: при вчиненні виконавчого напису ним не було перевірено безспірність суми заборгованості. Також відповідачем не було дотримано положення ст.ст.87, 88 ЗУ «Про нотаріат». Ухвалою від 30.11.2021 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач та треті особи про розгляд справи повідомлялися належним чином, заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву чи пояснень до суду не подавали. За ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом, 07.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. на підставі ст.87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис № 31208 про стягнення з [PERSON] на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» загальної суми 25275,50 гривень. Згідно вказаного виконавчого напису [PERSON] є боржником за кредитним договором № 2244801 від 27.10.2020 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на підставі Договору відступлення прави вимоги № 61-МЛ від 10.02.2021 року (а.с.9). Також, у виконавчому написі зазначено, що стягнення проводиться за період з 09.02.2021 року по 06.05.2021 року. Виконавчий напис набрав чинності з дня його вчинення та має бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років. 26.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаганом О.А. за заявою ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на підставі виконавчого напису № 31208 від 07.05.2021 року відкрито виконавче провадження № 66611093 (а.с.14-15), і 17.09.2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.16). За ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою ст.39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Так, за ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» затверджений перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік документів). Вказаний Перелік документів містить розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами», в якому зазначено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 у Перелік документів внесені зміни, а саме: доповнено розділом 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», відповідно до якого на підставі виконавчих написів нотаріусів проводиться стягнення у безспірному порядку за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 в частині доповнення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Зі змісту наведених судових рішень вбачається, що з Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, виключені кредитні договори, укладені у простій письмовій формі. Відповідач не надав суду доказів того, що кредитний договір №2244801 від 27.10.2020 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Мілоан», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на підставі Договору відступлення прави вимоги №61-МЛ від 10.02.2021 року, - є нотаріально посвідченим договором. Оскаржуваний виконавчий напис, вчинений нотаріусом 07.05.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Відповідно до ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Міністерство юстиції України в своєму листі від 25.06.2020 року № 5235/19.5.6/32-20 звернуло увагу нотаріусів на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишену без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, та зазначило, що вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не вбачається за можливе. Зважаючи на встановлені обставини, суд приходить до висновку що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, всупереч роз`яснень Міністерства юстиції України, ігноруючи судові рішення у справі № 826/2084/14, вчинив виконавчий напис на підставі документів, що не відносяться до переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Таким чином нотаріус діяв незаконно, що є підставою для задоволення позову. Суд не розглядає питання безспірності заборгованості за відсутності в даному випадку правових підстав для вчинення виконавчого напису нотаріуса. Враховуючи положення ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 908 грн. за подання позовної заяви, 454 грн. за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved