Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

В листопаді 2021 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Василевську А.А. звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову зазначено, що 26.11.2019 року в м. Києві по вул. Мала Кільцева відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 23.12.2019 року у справі № 759/22563/19, [PERSON] було визнано винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки, автомобіль під керуванням відповідача не був застрахований, позивач звернувся до МТСБУ, яким за рахунок коштів фонду захисту потерпілих було прийнято рішення про виплату позивачу шкоди в сумі 14522,26 грн. Позивач вказує, що згідно звіту № 494/М/2019, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] склала суму в розмірі 28543,21 грн. без ПДВ без врахування фізичного зносу та 14522,26 грн. без ПДВ із врахуванням фізичного зносу. Позивачем було відновлено автомобіль, на що фактично витрачено суму в розмірі 28730,00 грн. З огляду на те, що вина відповідача встановлена, виплачена сума страхового відшкодування в розмірі 14522,26 грн. не в повній мірі покрила понесені позивачем витрати, пов`язані із фактичним відновленням автомобіля, а тому різниця між фактичним розміром шкоди і регламентною виплатою підлягає стягненню із відповідача, як винуватця ДТП, на користь позивача. Посилаючись на викладене, позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та просить суд стягнути в примусовому порядку із відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 14207,74 грн., а також судові витрати. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25.11.2021 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача після відкриття провадження з будь-якими клопотаннями до суду не зверталась. Від відповідача відзив на позов до суду не надходив, із будь-якими клопотаннями сторона відповідача до суду не зверталась. Третя особа надіслала до суду письмові пояснення, в яких просила суд постановити у справі рішення на підставі чинного законодавства. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що автомобіль «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] на праві власності належить позивачу [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. 26.11.2019 року о 17-20 год. в м. Києві по вул. Мала Кільцева, 4/1 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 23.12.2019 року у справі № 759/22563/19, [PERSON] було визнано винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Зазначена постанова набрала законної сили 03.01.2020 р. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В матеріалах справи наявні докази, які свідчать про те, що автомобіль «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] станом на дату дорожньо-транспортної пригоди не був застрахований. Позивач звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування, та, на підставі наказу МТСБУ від 15.04.2020 року № 4496, позивачу було виплачено суму шкоди, заподіяну внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди в сумі 14522,26 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 1477859 від 16.04.2020 року. Крім того, судом встановлено, що відповідно до звіту ТОВ «Незалежна експертна компанія» № 494/М/2019, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] склала суму в розмірі 28543,21 грн. без ПДВ без врахування фізичного зносу, 14522,26 грн. без ПДВ із врахуванням фізичного зносу, та 16943,71 грн. з урахуванням фізичного зносу із ПДВ. Позивачем були вжиті заходи щодо фактичного відновлення транспортного засобу «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] , вартість якого склала суму в розмірі 28730 грн., що підтверджується замовленням-нарядом № 0008167 від 19.12.2019 р., актом виконаних робіт № 0008167 від 23.12.2019 року, та копією квитанції до прибуткового касового ордеру № 0008167/68997. Сторона позивача в обґрунтування позовних вимог вказує, що вина відповідача встановлена, виплачена сума страхового відшкодування не в повній мірі покрила понесені позивачем витрати на відновлювальний ремонт автомобіля, а тому невідшкодована сума шкоди в розмірі 14207,74 грн. підлягає стягненню із відповідача, як винуватця ДТП, на користь позивача. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Пунктом 36.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик,

Outcome: approved