Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

В серпні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. [PERSON] зазначає, що рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2017 року стягнено з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи з дня вступу рішення в законну силу. [PERSON] не сплачував аліменти на дітей належним чином, внаслідок чого за період з березня 2018 року по травень 2021 року виникла заборгованість у розмірі 33 915 грн. Наразі, ця заборгованість не погашена відповідачем. Відповідно до ст. 196 СК України позивач має право на стягнення з [PERSON] неустойки у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За період з березня 2018 року по травень 2021 року сума пені склала 181 278 грн. 31 коп., однак ця сума не може перевищувати 100 відсотків заборгованості за аліментами (33 915 грн.). За таких обставин, [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь 33 915 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Ухвалою судді від 20 серпня 2021 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, вказала, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відтак, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності сторін. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що у сторін є двоє малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується їхніми свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] . Заочним рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 09 січня 2015 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 50 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 19 грудня 2014 року і до повноліття дітей. В подальшому, рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2017 року в справі № 675/2311/17, змінено розмір стягуваних аліментів на дитину, які присуджені за рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 09 січня 2015 року, а саме з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи з дня вступу рішення в законну силу. На виконання зазначеного рішення суду був виданий виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні у Придніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Відповідно до довідки - розрахунку про суму нарахування та сплату аліментів № 32397 від 29 червня 2021 року заборгованість по аліментах на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , станом на 01 червня 2021 року становить 33 915 грн. Зазначений розрахунок відповідачем не оскаржувався та є чинним. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як передбачено ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що одним із основних обов`язків батьків є матеріальне утримання дитини, тобто забезпечення дитини мінімально необхідними благами, які необхідні для її життя та виховання. У разі ухилення батьків від виконання зобов`язання утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття суд може присудити з них на користь іншого з батьків або законного представника, з яким проживає дитина, кошти на її утримання (аліменти). Неустойка (пеня) може бути стягнута з особи, яка є винною в ухиленні (простроченні) сплати аліментів. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів: приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання. У разі несплати аліментів у поточному місяці з 1 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць множиться на кількість днів заборгованості та на 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Також суд враховує правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 19 січня 2022 року в справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21), відповідно до яких якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин (ст. 8 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Грошове зобов`язання представляє собою зобов`язання по сплаті грошових коштів. Воно може бути, зокрема: як договірним, так і недоговірним; готівковим і безготівковим та ін. У грошових зобов`язаннях предметом виконання виступає певна грошова сума, що має бути сплачена. Причому сплата коштів може відбуватися як готівкою, шляхом передачі коштів, так і в безготівковому порядку. У разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу (ст. 534 ЦК України). Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (ч. 3 ст. 195 СК України). Аналіз вказаних норм свідчить, що: - загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії; - положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин; - у СК України не передбачено, як відбувається погашення вимог за грошовим зобов`язанням. Тому в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства, а саме ст. 534 ЦК України; - при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць. Враховуючи розмір заборгованості зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) і кількість днів прострочення платежу в період із 30 березня 2018 року по 30 травня 2021 року (дати, визначеної позивачем у наведеному нею розрахунку як кінцевої) розмір пені складає: - за березень 2018 року - 105.15 коп. (68.28 х 154 дні (до 01.09.2018) х 1%); - за квітень 2018 року - 6 936.99 грн. (2504.33 грн. х 277 днів (до 01.02.2019) х 1%); - за травень 2018 року - 3 222.24 грн. (1176 грн. х 274 дні (до 01.03.2019) х 1%); - за червень 2018 року - 7 676.08 грн.(1676 грн. х 458 днів ( до 01.10.2019) х 1%); - за липень 2018 року - 7 478.91 грн. (1751.5 грн. х 427 днів (до 01.10.2019) х 1%); - за серпень 2018 року - 6 935.94 грн. (1751.50 грн. х 396 днів (до 01.10.2019) х 1%); - за вересень 2018 року - 0 грн.; - за жовтень 2018 року - 0 грн.; - за листопад 2018 року - 1 882.67 грн. (617.27 грн. х 305 днів (до 01.10.2019) х 1%); - за грудень 2018 року - 4 516.59 грн. (1648.39 грн. х 274 дні (до 01.10.2019) х 1%); - за січень 2019 року - 686.50 грн. (282.51 грн. х 243 дні (до 01.10.2019) х 1%); - за лютий 2019 року - 0 грн.; - за березень 2019 року - 0 грн.; - за квітень 2019 року - 1 036.62 грн. (673.13 грн. х 154 дні (до 01.10.2019) х 1%); - за травень 2019 року - 10 759.83 грн.(3202.33 грн. х 336 днів (до 01.05.2020) х 1%); - за червень 2019 року - 7 638.64 грн. (2266.66 грн. х 337 днів (до 01.06.2020) х 1%); - за липень 2019 року - 7 012.15 грн. (2086.95 грн. х 336 днів (до 01.07.2020) х 1%); - за серпень 2019 року - 8 808 грн. (2400 грн. х 367 днів (до 01.09.2020) х 1%); - за вересень 2019 року - 7 127.14 грн. (1942 грн. х 367 днів (до 01.10.2020) х 1%); - за жовтень 2019 року - 0 грн.; - за листопад 2019 року - 10 791.85 грн. (3202.33 грн. х 337 днів (до 01.11 2020) х 1%); - за грудень 2019 року - 17 428.94 грн. (3364.66 грн. х 518 днів (до 01.06.2021) х 1%); - за січень 2020 року - 16385.89 грн. (3364.66 грн. х 487 днів (до 01.06.2021) х 1%); - за лютий 2020 року - 15 410.14 грн. (3364.66 грн. х 458 днів (до 01.06.2021) х 1%); - за березень 2020 року - 14 367.10 грн. (3364.66 грн. х 427 днів (до 01 06 2021) х 1%); - за квітень 2020 року - 13 357.70 грн. (3364.66 грн. х 397 днів (до 01.06.2021) х 1%); - за травень 2020 року - 0 грн.; - за червень 2020 року - 0 грн.; - за липень 2020 року - 0 грн.; - за серпень 2020 року - 0 грн.; - за вересень 2020 року - 0 грн.; - за жовтень 2020 року - 0 грн.; - за листопад 2020 року - 0 грн.; - за грудень 2020 року - 0 грн.; - за січень 2021 року - 4 601.63 грн. (3803 грн. х 121 день (до 01.06.2021) х 1%); - за лютий 2021 року - 3 536.79 грн. (3803 грн. х 93 дні (до 01.06.2021) х 1%); - за березень 2021 року - 2 357.86 грн. (3803 грн. х 62 дні (до 01.06.2021) х 1%); - за квітень 2021 року - 1 216.96 грн. (3803 грн. х 32 дні (до 01.06.2021) х 1%); - за травень 2021 року - 0 грн. (в розрахунку до 01.06.2021). Всього розмір пені становить 181 278 грн. 31 коп. Разом з тим, виходячи з положень ч. 1 ст. 196 СК України, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 33 915 грн. неустойки (пені), розмір якої не може перевищувати 100 відсотків заборгованості за аліментами. Суд звертає увагу, що оскільки судовим рішенням визначено обов`язок [PERSON] зі сплати аліментів на утримання дітей в визначеному судовим рішенням розмірі, тому відсутні будь - які підстави для звільнення відповідача від обов`язку зі сплати аліментів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58). З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи, необхідні та достатні для ухвалення даного рішення, отримали достатню оцінку. Також відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави 908 грн. 00 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved