Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати бездіяльність голови правління ОСББ «Едельвейс-Фортуна» Голуб Н.М. у відмові прийняття та ненаданні відповіді на заяву від 10 травня 2021 року неправомірною; стягнути з голови правління ОСББ «Едельвейс-Фортуна» Голуб Н.М. моральну шкоду на користь [PERSON] , [PERSON] по 20000 грн. на кожного. Позов обґрунтовано тим, що 10 травня 2021 року [PERSON] , як опікун, та дитина-сирота звернулися до голови правління ОСББ «Едельвейс-Фортуна» Голуб Н.М. із письмовою заявою, в якій просили надати копію протоколу обрання загальними зборами мешканців будинку [ADDRESS] її головою ОСББ «Едельвейс-Фортуна», та надати відповідь на вказану адресу. Голуб Н.М. відмовлялася прийняти під розпис подану ними заяву, говорила, що журнал реєстрації ще не готовий, але після їхніх наполягань прийняла їхню заяву, поставила підпис та число. Вмотивованої відповіді вони не отримали, відповідач порушила права на вчасний, всебічний розгляд звернення згідно ЗУ «Про звернення громадян». Своїми незаконними діями відповідач завдала їм моральну шкоду, яка виразилася у ненаданні вмотивованої відповіді. Відповідачка порушила їхні життєві стосунки між сусідами, принизила його, [PERSON] , авторитет, дитина хворіє. Відповідно до ст.15 ЗУ «Про звернення громадян», звернення розглядаються та вирішуються в термін не більше одного місяця від дня реєстрації усіма установами. Моральну шкоду та затрати на посилене харчування вони оцінюють в 40000 гривень. Ухвалою від 09 листопада 2021 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 02 грудня 2021 року до суду надійшла заява Голуб Н.М. , в якій вона зазначила, що раніше судом вже була розглянута справа за позовом [PERSON] до неї, і суд постановив рішення 16 вересня 2021 року. Суд не може розглядати іншого позову до того самого відповідача за тим самим предметом та з тих самих підстав. Відзиву на позовну заяву відповідачкою не подано. За ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково з таких підстав. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є інвалідом ІІ групи трудового каліцтва з 01.08.1977 року довічно, що підтверджується довідкою ЛТЕ Серії ВТЭ-29 № 009390 (а.с.6). 10 травня 2021 року [PERSON] від свого імені та від імені [PERSON] та [PERSON] звернувся письмово до голови ОСББ «Едельвейс-Фортуна» Голуб Н. із заявою, в якій проси надати копії протоколу обрання її загальними зборами мешканців будинку [ADDRESS] головою ОСББ «Едельвейс-Фортуна». Відповідь про прийняте рішення просив надати на вказану адресу. Заява містить дату її отримання - 10 травня 2021 року, та містить підпис Голуб Н.М. (а.с.5). На заяву [PERSON] від 10 травня 2021 року, головою правління ОСББ «Едельвейс-Фортуна» Голуб Н.М. підготовлено відповідь, яку зареєстровано за вих.№ 3 від 11 травня 2021 року (а.с.16). Жодних доказів того, що [PERSON] направлялась відповідь на його звернення від 10 травня 2021 року поштовою кореспонденцією, чи намагались йому вручити відповідь особисто, відповідачем суду не надано. В частині 1 ст.7 Закону України «Про звернення громадян» зазначено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Відповідно до ст.15 вказаного Закону, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. Статтями 19, 20 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення. Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. Враховуючи встановлені в ході судового розгляду обставини, суд вважає доведеним, що головою правління ОСББ «Едельвейс-Фортуна» Голуб Н.М. порушено право [PERSON] на вчасний, всебічний розгляд його звернення, а саме: в порушення ст.ст.15, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян» Голуб Н.М. письмово не повідомила позивача про результати розгляду його заяви в місячний термін. Разом з тим, суд не вбачає відмови у прийнятті заяви, оскільки така була прийнята відповідачем 10 травня 2021 року, про що на заяві стоїть дата та підпис Голуб Н.М . Суд не приймає доводів голови правління ОСББ «Едельвейс-Фортуна» Голуб Н.М., викладених нею в заяві від 02 грудня 2021 року, щодо неможливості розгляду даної справи у зв`язку з ухваленням судом рішення від 16 вересня 2021 року між тими ж самими сторонами, за тим самим предметом та з тих самих підстав. Так, дійсно, 16 вересня 2021 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області ухвалено рішення у цивільній справі № 180/1341/21 за позовом [PERSON] в своїх інтересах, [PERSON] та [PERSON] в особі [PERSON] до голови правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Едельвейс-Фортуна» Голуб Наталії Михайлівни про визнання неправомірною бездіяльності у відмові прийняття та ненаданні відповіді на інформаційний запит (заяву) та відшкодування моральної шкоди. Рішення набрало законної сили 27 січня 2022 року на підставі постанови Дніпровського апеляційного суду. Однак, вищвказане рішення постановлене судом за позовом [PERSON] , [PERSON] , підставою якого було ненадання відповіді на інформаційний запит (заяву) від 27 березня 2021 року, тоді як підставою даного позову є ненадання відповіді на заяву [PERSON] від 10 травня 2021 року. Отже, відсутні підстави для закриття провадження у справі в порядку ст.255 ЦПК України. Як зазначає [PERSON] в позовній заяві, відповідач своїми діями завдала позивачам моральну шкоду: порушила їх життєві стосунки між сусідами, принизила його авторитет, діти хворіють, хворіє й він сам. Як докази моральних страждань надані наступні документи: - довідка КНП «МЦПМСД» про те, що [PERSON] , 2009 року народження, з 12.10.2021 року по 29.10.21 року не відвідував навчальний заклад через ОРЗ (а.с.8). На довідці мається напис [PERSON] , що лікування та посилене харчування підопічного [PERSON] , а також його реабілітація склала 40000 гривень. Згідно із загальними підставами цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в його заподіянні. Частиною 1 ст.1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У пункті 4 своєї Постанови «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року (далі - Постанова Пленуму ВСУ № 4 від 31 березня 1995 року) Пленум Верховного Суду України зазначає, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Згідно положень Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31 березня 1995 року, під моральної шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не надав суду жодних переконливих доказів на підтвердження причинного зв`язку між бездіяльністю відповідача та завданням йому та його онуку моральної шкоди у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань тощо: - не доведено, яким чином ненадання відповіді на заяву вплинуло на життєві стосунки між сусідами та принизило авторитет [PERSON] ; - не доведено, що ненадання відповіді на запит призвело до хвороб онука на ГРЗ та інших захворювань. Крім того, захворювання [PERSON] на ГРЗ з 12.10.21 року по 29.10.21 року ніяк не може бути наслідком неправомірних дій відповідача, оскільки відбулись через п`ять місяців після звернення від 10 травня 2021 року. Разом з тим, зважаючи на порушені у зверненні [PERSON] від 10 травня 2021 року питання, їх вирішення є актуальним для позивача та має для нього значення. Суд вважає, що позивач [PERSON] був обманутий в своїх сподіваннях отримати обґрунтовану відповідь на звернення у встановлений законом строк, тобто йому була завдана моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві [PERSON] моральної шкоди, суд приходить до такого. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Відповідно до п.9 Постанови Пленуму ВСУ № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Частиною 3 ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи характер та обсяг переживань [PERSON] , виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди є значно завищеним, а тому визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 500 грн. Також у зв`язку із звільненням позивачів від сплати судового збору при подачі позову та частковим задоволенням позовних вимог, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в доход держави у розмірі 908,00 грн. (з розрахунку: 1% від суми моральної шкоди, присудженої до стягнення, але не менше 908,00 грн.) - за позовну вимогу майнового характеру та 908,00 грн. за позовну вимогу немайнового характеру. Враховуючи викладене,

Outcome: partial