Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова із позовною заявою про стягнення матеріальної шкоди, завданої неправомірними діями, бездіяльністю державних виконавців посилаючись на те, що він є стягувачем у виконавчому провадженні № 52399443, яке приєднане до зведеного виконавчого провадження № 55892641 про примусове стягнення з Кредитної спілки «Регіон» грошових коштів на його користь. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 19.07.2018 було визнано дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області по не проведенню виконавчих дій щодо виявлення майна Кредитної спілки «Регіон» в будинку [ADDRESS] в період з 10 січня 2017 року по 29 січня 2018 року неправомірними. Таким чином позивач вважає що, державний виконавець в період з 10 січня 2017 року по 29 січня 2018 року порушував його конституційне право на виконання рішення суду за проведення стягнення боргу з боржника та виявлення майна КС «Регіон» в будинку [ADDRESS] , а саме: кондиціонера LG S091 HP та жалюзів. Крім того, позивач зазначив про наявність у нього на протязі тривалого періоду часу моральних переживань, оскільки у результаті вищезазначених систематичних дій та бездіяльності державного виконавця Червонозаводського ВДВС ХМУЮ позивач постійно перебував у стресовій ситуації, постійно змушений докладати надмірних зусиль та витрачати весь свій вільний час на подалання проблем, створених посадовою особою в результаті невиконання ним своїх посадових обов`язків. Всі ці обставини негативно сказались на моральному стані позивача. Тому позивач просив стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу на його користь моральну шкоду у розмірі 670140 грн., та звільнити його від сплати судових витрат за подання даного позову. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкові від 26.07.2021 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та визначено вказану справу розглядати у загальному позовному провадженні. Ухвалою суду від 31.08.2021 закрито підготовче провадження та призначено дану цивільну справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 15.09.2021 за клопотанням позивача з КНП «Міська поліклініка №3 ХМР витребувано докази. Окремою ухвалою суду від 11.10.2021 повідомлено керівника КНП «Міська поліклініка №3 ХМР щодо ненадання витребуваних судом доказів та повторно направлено ухвалу суду від 15.09.2021. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та розпорядження керівника апарату суду №02-13-135 від 17.11.2021 року про повторний авторозподіл справ в провадження судді Теслікової І.І. надійшла вищевказана справа. Ухвалою суду від 22.11.2021 справа прийнята до провадження судді та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 12.01.2022 відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] про відвід судді. Позивач, будучи належним чином повідомлений про судове засідання призначене на 14-00 год. 01.02.2022, про що свідчить розписка від 12.01.2022, в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що дана справа перебуває в провадженні Червонозаводського районного суду м.Харкова з 19.07.2021, а в провадженні судді з 19.11.2021, та з урахуванням того, що позивач був присутній на попередньому судовому засіданні, згідно розписки від 12.01.2022 безпосередньо в суді був належним чином повідомлений про судове засідання призначене на 14-00 год. 01.02.2022, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомленого позивача. Представник відповідача будучи належним чином повідомлений про судове засідання призначене на 14-00 год. 01.02.2022, про що свідчить розписка від 12.01.2022, в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. В матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечує проти позовних вимог, посилаючись, що державним виконавцем здійснювались та здійснюються всі необхідні виконавчі дії щодо знаходження майна боржника КС «Регіон» на території Основ`янсько-Слобідського ВДВС у місті Харкові, а майно яке перебуває за адресою: м.Харків, вул.Боротьби, 6, відноситься до території обслуговування Міжрайонного відділу ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові. Крім того, заперечував проти задоволення позову, оскільки позивачем не доведено факту нанесення йому шкоди саме у вигляді не проведення виконавчих дій. Крім того, враховуючи положення ч.1 ст.223 ЦПК України, з урахуванням того, що дана справа перебуває в провадженні Червонозаводського районного суду м.Харкова з 19.07.2021, а в провадженні судді з 19.11.2021, та те, що представник відповідача був присутній на попередньому судовому засіданні, згідно розписки від 12.01.2022 безпосередньо в суді був належним чином повідомлений про судове засідання призначене на 14-00 год. 01.02.2022, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомленого представника відповідача. Суд, перевіривши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є стягувачем у виконавчому провадженні № 52399443, яке приєднано до зведеного виконавчого провадження № 55892641 про примусове стягнення з Кредитної спілки «Регіон» грошових коштів на користь фізичних осіб - членів спілки. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 19.07.2018 було визнано дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області по не проведенню виконавчих дій щодо виявлення майна Кредитної спілки «Регіон» в будинку [ADDRESS] в період з 10 січня 2017 року по 29 січня 2018 року неправомірними. З мотивувальної частини ухвали Апеляційного суду Харківської області від 19.07.2018 вбачається, що неправомірними дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області було визнано в виконавчому провадженні №52399443. Позивач [PERSON] звернув увагу суду на те що, державний виконавець, в рамках виконавчого провадження №52399433, в період з 10 січня 2017 року по 29 січня 2018 року не вжив жодних заходів примусового характеру до Кредитної спілки «Регіон», щодо виявлення майна КС «Регіон» за адресою: [ADDRESS] , а саме знаходження за даною адресою кондиціонера та жалюзів, які належать боржнику, порушував його конституційне право на виконання рішення суду за проведення стягнення боргу з боржника і судового рішення, винесеного в порядку судового контролю за виконанням у примусовому порядку. Відповідач зазначені обставини належними та допустимими доказами не спростував. Відповідно до ч.5 ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільна права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 4 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у період зупинення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим законом, а також вживати заходів щодо розшуку боржника (його або майна) або перевірки його майнового стану. Крім того, позивач зазначив про наявність у нього на протязі часу з 10.01.2017 по 29.01.2018 моральних переживань, оскільки у результаті вищезазначених систематичних дій та бездіяльності державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, позивач постійно перебував у стресовій ситуації, постійно змушений докладати надмірних зусиль та витрачати весь свій вільний час на подалання проблем, створених посадовою особою в результаті невиконання ним своїх посадових обов`язків. Всі ці обставини негативно сказались на моральному стані позивача. Відповідно до ст.. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не вчиняються, суд може постановити рішення щодо поновлення порушеного права, а також відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням (ч.2 ст.276 ЦК України). Якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню (ст.. 280 ЦК України). Статтею 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченого законом, за рахунок держави. Відповідно до п. 41 Порядку, Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування: шкоди, заподіяної громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та судів; шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень; шкоди, заподіяної органом державної влади у сфері нормотворчої діяльності; різниці між сумою коштів, що надійшли до державного бюджету від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, та сумою, встановленою у судовому рішенні; шкоди, заподіяної фізичній особі внаслідок злочину. Конституційним Судом України у рішенні від 03.10.2001 по справі № 1-36/2001 (про відшкодування шкоди державою) зазначено, що відшкодування шкоди (матеріальної чи моральної), завданої фізичним особам незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень, покладається саме на державу, а не на відповідні органи державної влади, тобто відшкодування шкоди у таких випадках здійснюється за рахунок держави, а не за рахунок коштів на утримання державних органів. Відповідно до п. 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 № 6 «Належним доказом протиправних (неправомірних ) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби». Так відповідно до п. 63 рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року: «Суд дотримується точки зору, що заявник зазнав моральних страждань в результаті визнаних Судом порушень, а саме по собі визнання, на думку Суду, не може вважатися достатньою компенсацією». Суд приходить до висновку про наявність у позивача з 10.01.2017 по 29.01.2018 моральних переживань, оскільки у результаті систематичних, протиправних, дій та бездіяльності державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо невстановлення майна боржника КС «Регіон» за адресою: м.Харків, вул.Боротьби, 6, позивач постійно перебував в стресовій ситуації, постійно змушений докладати надмірних зусиль, витрачати свій час, щоб примусити відповідача вчинити ті дії, які він був зобов`язаний виконати відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Всі ці обставини негативно сказались на моральному стані позивача. Аналізуючи вищевикладені обставини,

Outcome: partial