Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся в суд з позовом до відповідача, Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовував тим, що [PERSON] згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 014651 від 10.12.2003 року, який виданий на підставі розпорядження Тлумацької РДА № 719 від 08 жовтня 2003 року, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 156, на праві власності належали три земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Колінцівської сільської ради, Тлумацького району, Івано-Франківської області, загальною площею 0,579 га. Після смерті останньої відкрилася спадщина на все належне їй майно. Він прийняв спадщину шляхом вступу в управління або володіння спадковим майном. Однак приватний нотаріус Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославська Н.В., відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з тим, що державний акт на право на земельну ділянку виданий після смерті спадкодавця. Даний факт позбавляє його права на оформлення спадкового права на дану земельну ділянку. Позивач [PERSON] , в підготовчесудове засідання не з`явився, однак в позовній заяві зазначив, що позов підтримує, просить його задовольнити та розглядати без його участі (а.с.1). Представник відповідача Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в підготовчесудове засідання не з`явився. 12.01.2022 року від нього надійшла заява через канцелярію суду, в якій просив розглядати справу у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує та визнає позов у повному обсязі (а.с.36). 21.12.2021 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 014651 від 10.03.2003 року, який виданий на підставі розпорядження Тлумацької РДА №719 від 08.10.2003 року та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №156, три земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані за адресою: Колінцівська сільська рада, Тлумацький район, Івано-Франківська область, загальною площею 0,579 га, на праві власності належали [PERSON] (а.с.2). 15.03.1995 року [PERSON] було складено та посвідчено у виконавчому комітеті Колінцівської сільській ради заповіт, зареєстрований в реєстрі за №3, згідно із яким все її майно рухоме і не рухоме, заповіла позивачу [PERSON] 1962 року народження, який проживає в м. Тлумач, що підтверджується копією заповіту (а.с.3). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.5). Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 1 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах по спадкування» роз`яснив, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР (далі - ЦК УРСР), якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року. Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця - [PERSON] для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Iвано-Франківського районного нотаріального округу Водославської Н.В., щодо видачi свідоцтва про право на спадщину за заповiтом. Проте нотаріус відмовила позивачу у видачi свідоцтва про право на спадщину оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) видана після смерті йогоматері, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №789/02-31 від 14.12.2021 року(а.с.6). Згідно копії спадкової справи № 345/2021, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті матері, який прийняв спадщину, оскільки проживав разом з спадкодавцем та вступив в управління спадковим майном, що також підтверджується копією довідки від 27.08.2021 року №193, виданої Тлумацькою міською радою Івано-Франківського району Івано-Франківська область Колінцівський старостинський округ №5 та в якій стверджується, що [PERSON] , яка померла [INFO] була постійною жителькою с. Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області та на день смерті зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS] , за вказаною адресою також проживав [PERSON] , який після її смерті вступив в управління спадковим майном. Інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає (а.с.19-32). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює судове рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст. 316-319, 328, 392, 1216 - 1222 ЦК України, ст. 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) та

Outcome: approved