Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

23 грудня 2021 року до суду надійшла позовна заява, в якій позивач, в особі представника адвоката Підмогильної Я.Я., посилаючись на ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №31105 від 08 вересня 2020 року, виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 47 497,81 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з електронного додатку «Дія» позивачу стало відомо про наявність виконавчого провадження № 63725032, відкритого на підставі виконавчого напису №31105 від 08.09.2020, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., яке перебуває на виконанні приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клітченко О.А. Згідно з постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клітченко О.А. про відкриття виконавчого провадження № 63725032 від 25.11.2020 на підставі вказаного виконавчого напису з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» стягнуто заборгованість в розмірі 47 497,81 гривень. Позивач вважає виконавчий напис незаконним з таких підстав. Так, позивачем у 2013 році було отримано від ПАТ «Дельта Банк» кредитну картку, однак він ніколи нею не користувався, про наявність заборгованості його ніхто не інформував та не повідомляв. У 2015 році ПАТ «Дельта банк» було визнано банкрутом, про правонаступника позивачу не було нічого відомо. Крім того, позивачу не було відомо, що його борг було передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд». Жодних документів про наявність заборгованості не було надано позивачу протягом останніх 8 років. Нотаріус вчинив виконавчий напис всупереч вимогам ст.88 Закону України « Про нотаріат», оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Станом на 25.11.2021 пройшло близько 8 років та дана заборгованість є спірною. При вчинення виконавчого напису нотаріус не повідомляв та не отримував від позивача первинні документи щодо видачі кредиту та його погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем є безспірним. Таким чином, виконавчий напис було вчинено з порушенням норм чинного законодавства, а сума заборгованості, яка визначена стягувачем, не є безспірною, стягнення заборгованості проведено поза межами трирічного строку позовної давності, крім того, боржник не був належним чином повідомлений про вчинення виконавчого напису, в зв`язку з чим наявні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Позивач 21 жовтня 2020 року уклав договір про надання правничої допомоги з адвокатом Підмогильною Я.Я., тому судові витрати позивача складаються з витрат на правничу допомогу в сумі 5000 гривень та по оплаті судового збору в сумі 908 гривень, які просить стягнути з відповідача на користь позивача. Ухвалою судді від 24 грудня 2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд справи на 21 січня 2022 року. Ухвалою судді від 24 грудня 2021 року задоволено заяву [PERSON] в особі представника адвоката Підмогильної Я.Я. про забезпечення позову та зупинене стягнення у виконавчому провадженні № 63725032, відкритому 25 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. на підставі виконавчого напису нотаріуса № 31105 від 08.09.2020, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. Ухвалою суду від 21 січня 2022 року судовий розгляд справи було відкладено на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України на 04 лютого 2022 року. У призначене судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним. Від представника позивача адвоката Підмогильної Я.Я. надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, зазначила про згоду позивача на заочний розгляд справи. Відповідач свого представника повторно в судове засідання не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки його представника суд не повідомив. Відзив на позов відповідач до суду не направив. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України заяви про продовження строку, встановленого судом для подання відзиву, в зв`язку з неможливістю вчинення цієї процесуальної дії у визначений строк, зумовленої обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, відповідач не надав. Клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Заява про розгляд справи за відсутності його представника до суду не надійшла. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. За наявності умов, передбачених ст.ст.280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 04 лютого 2022 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено з матеріалів справи, що 14 вересня 2013 року, [PERSON] звернувся до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» із заявою № 006-24005-140913, в якій зазначив свої персональні дані: ПІБ, код платника податку, серію і номер паспорта, адресу проживання та реєстрації (а.с.81). У пунктах 2.1.-2.6. частини 2 «Основні умови Договору» заяви № 006-24005-140913 від 14.09.2013 зазначено: рахунок № [NUMBER] ; валюта рахунку гривня; ліміт кредитної лінії 50\~000, 00 гривень; строк ліміту кредитної лінії -364 календарних дні; картка - Visa International та/або Master Card Worldwide та/або ВОПС Дельта. Відповідно до пункту 2.4 частини 3 заяви №006-24005-140913 від 14.09.2013 кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п.2.4. частини 2 цієї пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цій пропозиції, та не потребує підписання додаткових угод до цієї пропозиції. Згідно з виконавчим написом, зареєстрованим в реєстрі за № 31105, вчиненим 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, запропоновано стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , який є боржником за Кредитним договором № 006-24005-140913 від 14 вересня 2013 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2/К від 19 грудня 2016 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-КА від 11 серпня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», далі іменований Стягувач, заборгованість за Кредитним договором № 006-24005-140913 від 14 вересня 2013 року. Строк платежу за кредитним договором № 006-24005-140913 від 14 вересня 2013 року настав. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11 серпня 2020 року по 14 серпня 2020 року. Сума заборгованості складає 46 997,81 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 40 031,16 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 6 966,65 гривень. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача в розмірі 500 гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 47 497,81 гривень. Дата набрання виконавчим написом законної сили - 08 вересня 2020 року. Строк пред`явлення виконавчого напису до виконання -3 роки (а. с. 82). 24 листопада 2020 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» за довіреністю Карпук І.А. звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. (а. с. 23,79). 25 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. на підставі вищевказаного виконавчого напису було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 63725032 (а.с.21-22, 86). 25 листопада 2020 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. у виконавчому провадженні №63725032 винесла постанову про стягнення з боржника основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ( а.с.88, 90). 14 грудня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Клітченко О.А. у виконавчому провадженні №63725032 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.92). Вирішуючи спір згідно з встановленими обставинами справи та відповідними їм правовідносинами, суд виходить з такого. За загальним правилом статей 15, 16\~ЦК України кожна\~особа має\~право на\~захист свого\~цивільного права\~у разі\~його порушення,\~невизнання або\~оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадах. Водночас відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 1\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами\~органів місцевого\~самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так,\~згідно із\~статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат»\~для стягнення\~грошових сум\~або витребування\~від боржника\~майна нотаріуси\~вчиняють виконавчі\~написи на\~документах,\~що встановлюють\~заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частини 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. За змістом частини 2 вказаної статті якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з\~підпунктом 2.1\~пункту 2\~Глави 16\~розділу ІІ\~Порядку для\~вчинення виконавчого\~напису стягувачем\~або його\~уповноваженим представником\~нотаріусу подається\~заява,\~у якій,\~зокрема,\~мають бути\~зазначені: відомості\~про найменування\~і\~місце проживання\~або місцезнаходження\~стягувача та\~боржника; дата\~і місце\~народження боржника\~-\~фізичної\~особи,\~місце\~його\~роботи; номери\~рахунків\~у банках,\~кредитних установах,\~код за\~ЄДРПОУ для\~юридичної\~особи; строк,\~за\~який\~має провадитися\~стягнення; інформація\~щодо суми,\~яка підлягає\~стягненню,\~або предметів,\~що підлягатимуть\~витребуванню,\~включаючи пеню,\~штрафи,\~проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі\~якщо нотаріусу\~необхідно отримати\~іншу інформацію\~чи документи,\~які мають\~відношення до\~вчинення виконавчого\~напису,\~нотаріус вправі\~витребувати їх\~у стягувача\~(підпункт\~2.2\~пункту 2\~Глави 16\~розділу ІІ\~Порядку).\~Вчинення виконавчого\~напису в\~разі порушення\~основного зобов`язання\~та\~(або)\~умов\~іпотечного договору\~здійснюється нотаріусом\~після спливу\~тридцяти днів\~з моменту\~надісланих іпотекодержателем\~повідомлень \~письмової вимоги\~про усунення\~порушень іпотекодавцю\~та боржнику,\~якщо він\~є відмінним\~від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц. Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За правилом ч.4 цієї статті кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як вбачається зі змісту оспорюваного виконавчого напису нотаріуса, з [PERSON] за період з 11 серпня 2020 року по 14 серпня 2020 року, крім простроченої заборгованості за сумою кредиту, стягнуто прострочену заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом в сумі 6 966,65 гривень. Відповідно до частини першої, другої статті 1056-1 ЦК України ( в редакції, чинній на час укладення кредитного договору) процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторі. Водночас в Заяві №006-24005-140913 від 14 вересня 2013 року, підписаній [PERSON] , всупереч вимогам статті 1056-1 ЦК України розмір процентної ставки не визначений. Згідно з пунктом 7.1. Заяви складовою та невід`ємною частиною цієї пропозиції є Правила та Тарифи банку, які відсутні в матеріалах справи, що свідчить про те, що розмір простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, який зазначений в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки виникає обґрунтований сумнів, що вказана в оспорюваному виконавчому написі прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 6\~966,65 гривень виникла в період часу з 11 серпня 2020 року по 14 серпня 2020 року, а також чи взагалі існувала вказана прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом в такому розмірі на період часу, що зазначений у виконавчому написі. Розрахунок заборгованості із зазначенням руху коштів, розміру відсоткової ставки відповідачем суду не наданий. Крім того, суд зазначає, що відповідачем суду не надані документи, які б свідчили про відступлення прав вимоги відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» та вказаному товариству первісним кредитором Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» за договором №006-24005-140913 від 14 вересня 2013 року, що укладений позивачем з ПАТ «Дельта Банк». З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що сума заборгованості 46\~977,81 гривень, яка вказана у виконавчому написі нотаріуса, є спірною. Також суд враховує, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 662, в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. у виконавчому написі від 08 вересня 220 року № 31105 послався на пункт постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, який є нечинним. У той же час підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову Кабінету\~Міністрів України\~від 26.11.2014\~«Про внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих \~написів \~нотаріусів» №\~662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17. Установлені обставини свідчать про те, що серед документів, наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, оригінал нотаріально посвідченого договору ( договорів), за якими стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній. Заява № 006-24005-140913 від 14 вересня 2013 року, підписана Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] , не посвідчена нотаріально, тому не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича, зареєстрований в реєстрі за № 31105 від 08 вересня 2020 року, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за Кредитним договором №006-24005-140913 від 14 вересня 2013 року у розмірі 46 997,81 гривень та за вчинення виконавчого напису в розмірі 500,00 гривень, всього на суму 47\~497,81 гривень, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Водночас суд не враховує доводи позивача, викладені в позовній заяві про те, що приватний нотаріус вчинив виконавчий напис всупереч вимогам статті 88 Закону України « Про нотаріат», виходячи з такого. Пунктом 2.4. частини 2 «Основні умови Договору» заяви № 006-24005-140913 від 14.09.2013 передбачений строк ліміту кредитної лінії -364 календарних дні. Як зазначено в пункті 2.4.частини 3 заяви №006-24005-140913 від 14.09.2013, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного в п.2.4. частини 2 цієї пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цій пропозиції, та не потребує підписання додаткових угод до цієї пропозиції. Таким чином, враховуючи пункти 2.4. частин 2-3 заяви №006-24005-140913 від 14.09.2013, кожен наступний кредитний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, та не потребує підписання додаткових угод. Водночас в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б містили відомості про закінчення строку кредитування за заявою №006-24005-140913 від 14.09.2013. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Згідно з ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За правилом частини 3 вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як зазначено у п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з ч. 3 ст.\~141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Судом встановлено, що 21 жовтня 2021 року між адвокатом Підмогильною Я.Я. та Федченком І.Г. укладено Договір про надання правничої допомоги №21/10/21, відповідно до пункту 1.2. якого клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надати клієнту правові послуги в обсязі та на умовах, визначених цим договором, а клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду за надання правової допомоги ( а. с.30-32). Як вбачається з підпункту 2.2.4. пункту 2.2. Договору № 21/10/21 від 21.10.2021, адвокат має право отримувати від клієнта плату за надану правову допомогу в порядку та на умовах, передбачених цим договором. Згідно з підпунктом 2.3.2. пункту 2.3. Договору № 21/10/21 від 21.10.2021 клієнт зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі здійснити оплату наданої адвокатом правової допомоги в порядку, передбаченому цим договором. Як зазначено в пункті 3.1. Договору № 21/10/21 від 21.10.2021, клієнт проводить оплату гонорару за надані ним послуги в розмірі, що визначається сторонами згідно з актом виконаних робіт або розрахунком оплати правової допомоги. З попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, доданого до позовної заяви, вбачається, що загальна вартість послуг складає 5000 гривень ( а.с.34). Згідно з розрахунком суми адвокатських витрат по судовій справі в рамках Договору № 21/10/21 про надання правової допомоги від 21.10.2021 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, на замовлення [PERSON] адвокатом Підмогильною Я.Я. планується надання наступних правничих послуг: правовий аналіз документів та підготовка позову, вартість 2000,00 гривень; участь у судовому розгляді справи, вартість 2000,00 гривень; участь в судовому засіданні при розгляді справи 1000,00 гривень. Загальна вартість послуг складає 5000,00 гривень. Орієнтовна вартість адвокатських послуг в справі в рамках цивільного процесу розраховано відповідно до Рекомендації щодо застосування рекомендаційних (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, затвердженої Радою адвокатів Чернігівської області, рішення №99 від 16.04.2021. Сума вартості послуг сплачена клієнтом в повному обсязі ( а. с. 35-37). Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 20/12/21 від 20.12.2021, доданої до позовної заяви, [PERSON] за договором про надання правової допомоги №21/10/21 від 21.10.2021 сплачено адвокату Підмогильній Я.Я. 5000,00 гривень (а.с.36). Закон України\~«Про судоустрій\~і статус\~суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Згідно зі статтею 17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Оскільки представник позивача адвокат Підмогильна Я.Я. не брала безпосередньої участі в жодному із судових засідань, призначених на 21.01.2022 та 04.02.2022, та надіслала заяви про розгляд цивільної справи за відсутності позивача, то витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги позивачу адвокатом Підмогильною Я.Я. необхідно зменшити на 3000 гривень, які визначені у розрахунку суми адвокатських витрат по судовій справі в рамках Договору №21/10/21 про надання правової допомоги від 21.10.2021 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню на замовлення [PERSON] , за участь у судовому розгляді та судових засіданнях. Враховуючи час, затрачений адвокатом Підмогильною Я.Я. на правовий аналіз документів та підготовку позову, суд вважає, що розмір витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою адвоката, в сумі 2000,00 гривень є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами у цій справі. За таких обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 908 гривень та за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454 гривні, всього на загальну суму 1362 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved