Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив суд: зменшити розмір аліментів з нього на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дитини з ј частини до 1/8 частини зі всіх видів заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в період з 22.08.2009 р. по 29.04.2011 р. [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач) перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу народилась донька - [PERSON] [INFO] . Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 29.04.2011р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Відповідно до виконавчого листа по справі № 2-307/10 виданого 16.06.2010р. Звенигородським районним судом Черкаської області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки - [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.05.2010 року і до її повноліття. 07 липня 2010р. постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ульяновського районного управління юстиції Жученко І.В. було відкрито виконавче провадження № 20120184 по стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки - [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.05.2010 року і до її повноліття. На сьогодні виконавче провадження перебуває на виконанні Савранського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та заборгованість за виконавчим листом № 2-307/10 виданого 16.06.2020 р. Звенигородським районним судом Черкаської області станом на 01.08.2021р. становить 63089 грн. 65 коп. 20 грудня 2019р. [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] . Від цього шлюбу народився син - [PERSON] [INFO] . Судовим наказом Савранського районного суду Одеської області від 16.07.2021р. по справі № 512/441/21 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно, починаючи з 08.07.2021р. аліменти в розмірі ј заробітку (доходу) платника аліментів , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина - [PERSON] [INFO] по день до його повноліття, тобто до [INFO] . Крім цього на утриманні [PERSON] перебуває його матір [PERSON] , яка є інвалідом і на користь якої рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 05.07.2021р. по справі № 402/301/21 стягнуті щомісячні кошти на утримання [PERSON] в сумі 3000 грн. починаючи з 01.05.2021р. до зміни матеріального та сімейного стану сторін. Відповідач була належно повідомлена про розгляд справи що підтверджується поштовим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи, а також відповідач була повідомлена про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, однак, відзив до суду на позов не надала, про причини неподання суду відзиву не повідомила, зустрічного позову не пред`являла, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник третьої особи Савранський відділ державної виконавчої служби у Подільському районі, Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з» явився. Про причини неявки суду не повідомив. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області (суддя Сакун Д.І.) від 03.11.2021 було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 28.01.2022 року на електронну адресу суду надійшло клопотання від представника заявника [PERSON] адвоката Анікєєнко Є.О. в якому він просить розглянути справу за наявними у справі доказами та задоволити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, дійшов до наступних висновків. В період з 22.08.2009 р. по 29.04.2011 р. [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач) перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу народилась донька - [PERSON] [INFO] . Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 29.04.2011р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Відповідно до виконавчого листа по справі № 2-307/10 виданого 16.06.2010р. Звенигородським районним судом Черкаської області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки - [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.05.2010 року і до її повноліття. 07 липня 2010р. постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ульяновського районного управління юстиції Жученко І.В. було відкрито виконавче провадження № 20120184 по стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки - [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.05.2010 року і до її повноліття. Виконавче провадження перебуває на виконанні Савранського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та заборгованість за виконавчим листом № 2-307/10 виданого 16.06.2020 р. Звенигородським районним судом Черкаської області станом на 01.08.2021р. становить 63089 грн. 65 коп. 20 грудня 2019р. [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] . Від цього шлюбу народився син - [PERSON] [INFO] . Судовим наказом Савранського районного суду Одеської області від 16.07.2021р. по справі № 512/441/21 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно, починаючи з 08.07.2021р. аліменти в розмірі ј заробітку (доходу) платника аліментів , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина - [PERSON] [INFO] по день до його повноліття, тобто до [INFO] . На утриманні [PERSON] перебуває його матір [PERSON] , яка є інвалідом і на користь якої рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 05.07.2021р. по справі № 402/301/21 стягнуті щомісячні кошти на утримання [PERSON] в сумі 3000 грн. починаючи з 01.05.2021р. до зміни матеріального та сімейного стану сторін. Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін Вказані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. При цьому слід враховувати, що зміна сімейного стану - народження дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, а позивач повинен довести належними та допустимими доказами погіршення свого майнового стану. Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071, від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20, від 30 серпня 2021 року у справі № 301/2160/20. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Суд враховує, що після стягнення судовим рішенням аліментів на дочку [PERSON] , рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 29.04.2011 аліменти з позивача також було стягнуто на підставі судового наказу Савранського районного суду Одеської області від 16.07.2021 аліменти на сина [PERSON] в аналогічному розмірі. Вказаний судовий наказ набрав законної сили, позивачем (боржником за судовим наказом) не оскаржено. Разом з тим доказів його виконання суду не надано. При цьому суд звертає увагу, що питання про зменшення розміру аліментів на іншу дитину позивачем не ставиться. Крім того рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 05.07.2021р. по справі № 402/301/21 з позивача стягнуті щомісячні кошти на утримання матері [PERSON] в сумі 3000 грн. В ході розгляду означеної справи відповідач позовні вимоги щодо стягнення з нього вказаних витрат визнав повністю. Визнання позивачем позову прийнято судом. Вказане рішення набрало законної сили, та [PERSON] не оскаржено, виконується ним у добровільному порядку, про що свідчать однотипні розписки аналогічного змісту. При цьому, визнаючи вказаний позов та не заперечуючи проти визначеної суми стягнення [PERSON] не вказував на скрутний матеріальний стан та наявність двох неповнолітніх дітей на утриманні, що на думку суду може свідчити про «штучність» вказаного спору, що певним чином підтверджують і докази виконання такого рішення. Відтак погоджуючись з зазначеною сумою у розмірі 3000,00грн. [PERSON] вважав свої доходи достатніми для можливості її стягнення з урахуванням наявних аліментних зобов`язань. Таким чином, після ухвалення вищевказаних судового рішень відбулася зміна матеріального стану батька дітей, оскільки на останнього покладений обов`язок не лише у силу вимог ст. 180 СК України щодо утримання іншої дитини, а зобов`язано у судовому порядку утримувати непрацездатну матір. Суд наголошує на тому, що діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу. Такий висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 21 липня 2021 року у справі № 691/926/20. Крім того суд звертає увагу, що до наявності судових рішень про стягнення на користь інших осіб позивач не виконував свого обов`язку по сплаті аліментів, про що свідчить значна заборгованість. До того ж, сукупний розмір аліментів, що стягуються із позивача на утримання обох дітей у примусовому порядку, не може перевищувати розміру відрахувань, встановлених ст.70 Закону України «Про виконавче провадження». Більш того, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей не може перевищувати 70 відсотків. (ч. 3 вказаної статті Закону) Відтак, враховуючи, що зменшення аліментів призведе до порушення прав дитини від першого шлюбу порівняно з другою дитиною, те, що позивачем не ставиться питання про зменшення розміру аліментів на обох дітей та те, що обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні ст. 192 СК України, суд не визнає істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, розмір яких на переконання суду не є завищеним, у задоволенні позову слід відмовити. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, суд прийшов до висновку про відмову у позові то судові витрати залишаються за позивачем.

Outcome: dismissed