Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

14 грудня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що в період подружнього життя почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Неодноразові спроби налагодити сімейні стосунки результату не дали. Вважає подальше спільне життя із [PERSON] та збереження сім`ї неможливим. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~ Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2021 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи позивач, в судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду надала заяву з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач, в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду надав заяву з проханням розглянути справу без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 листопада 2014 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що 21.11.2014 складено відповідний актовий запис за № 2460. Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, але за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується. Враховуючи викладене,

Outcome: approved