Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і вказав, що [INFO] помер його батько, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 24 грудня 2019 року Криничанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . При зверненні до нотаріальної контори з відповідною заявою про отримання спадщини, позивачу було відмовлено у зв`язку з тим, що ним пропущено визначений законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що від [PERSON] йому стало відомо, що батько за життя склав заповіт, яким заповів останній все своє майно. Із зазначеним заповітом позивач не погоджується та зазначає, що за життя [PERSON] , він зі своїм сином здійснювали догляд за домоволодінням, що по [ADDRESS] , а також багато допомагали по господарству. На думку позивача, волевиявлення [PERSON] щодо складання саме такого заповіту не відповідало дійсному волевиявленню останнього. З урахуванням наведеного позивач вважає, що він, як пенсіонер, має право на обов`язкову частку у спадковому майні [PERSON] . Крім того, позивач вказує, що у зв`язку із зазначеною сімейною ситуацією йому було завдано моральної шкоди з боку [PERSON] . Під час намагання вирішити дане питання, намагання довести неправомірність дії [PERSON] , позивач перебував у пригніченому стані, у зв`язку з чим зазнав моральних страждань. З урахуванням наведеного позивач звернувся до суду з цим позовом і просить визнати за ним право на обов`язкову частку спадкового майна в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Крім того позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь 15000 гривень моральної шкоди. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, письмово повідомила суду що позовні вимоги не визнає, просить застосувати до них положення цивільного законодавства в частині позовної давності, оскільки позивачем пропущено визначений законодавством строк для звернення до суду з даними вимогами. Слухання справи просить провести без її присутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату слухання справи сповіщений. Представник Криничанської селищної ради в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи сповіщений. Представник третьої особи в судове засідання не з`вився. У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторони, що не з`явилась. Судом встановлено, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 24 грудня 2019 року Криничанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, який доводився батьком позивачу, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 29 січня 1963 року Маломихайлівською сільською радою Криничанського району Дніпропетровської області. Статтею 256 та 257 ЦК України зазначається, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Ч. 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З позовної заяви вбачається, що у січні 2017 року позивачу стало відомо про наявність складеного [PERSON] заповіту на користь [PERSON] , тобто перебіг позовної давності почався з вказаного терміну та на час звернення позивача до суду з цим позовом 07 вересня 2021 року закінчився. Але ст. 264 ЦК України передбачені випадки переривання перебігу позовної давності, зокрема у випадку пред`явлення особою позову до одного з кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Позивач у грудні 2019 року звертався до суду з позовом до [PERSON] , поставивши однією з позовних вимог визнання за ним права на обов`язкову частку у спадщині і вказана позовна заява ухвалою суду від 17 серпня 2021 року залишена без розгляду. Тобто перебіг позовної давності в цьому випадку перерваний, що свідчить про відсутність спливу позовної давності як підстави для відмови у позові, що передбачено ст. 267 ЦК України. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] . Позивач вказує, що 20 січня 2017 року він вирішив подати заяву про прийняття спадщини, проте від [PERSON] довідався, що батько все своє майно заповів їй. Позивач є пенсіонером, тому вважаючи, що він має право на обов`язкову частку у спадщині на підставі ст. 1241 ЦК України, у січні 2020 року звернувся до нотаріальної контори з заявою про отримання спадщини, але позивачу нотаріусом 09 січня 2020 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на обов`язкову частку у спадщині за правилами ст. 1272 ЦК України в зв`язку з тим, що ним пропущено визначений строк для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Ст. 1220 ЦК України встановлює, що часом відкриття спадщини є день смерті особи. Батько позивача помер [INFO] і відлік шестимісячного строку прийняття спадщини для позивача починається саме з цього часу. З заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори позивач звернувся лише у січні 2020 року, пропустивши визначений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк і в такому випадку позивач, як спадкоємець, не подавший протягом вказаного строку заяву про прийняття спадщини, вважається таким, що не прийняв її, як те встановлює ч. 1 ст. 1272 ЦК України. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено право спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, звернутись до суду з питання визначення йому додатково строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини. Але позивач не навів поважних причин пропуску ним строку для прийняття спадщини і не звернувся до суду з позовом про визначення йому додатково строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тому суд вважає позовну вимогу про визнання за позивачем права на обов`язкову частку у спадщині не підлягаючою задоволенню, що спричиняє висновок суду і про відмову у задоволенні позову про стягнення на користь позивача з [PERSON] 15000 грн. моральної шкоди, оскільки порушення прав позивача з боку [PERSON] , як те передбачає ст. 23 ЦК України, в судовому засіданні не встановлено. А відмова в задоволенні позову за правилами ст. 141 ЦПК України звільняє відповідачів від обов`язку по сплаті судових витрат.

Outcome: dismissed