Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

У жовтні 2021 позивач [PERSON] звернулася до Подільського міськрайонного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, в якому просила: 1) збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2510,00 грн щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а в разі влаштування [PERSON] до державного або комерційно закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу - до досягнення нею 23-річного віку; 2) збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2510,00 грн щомісяця, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною 23-річного віку; 3) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на навчання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у сумі 36 435,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 9 червня 2001 року вона уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 341. У шлюбі у них народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 25 лютого 2010 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] . відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві було розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис № 80. Сторони досягли домовленості у розмірі аліментів та місця проживання спільних дітей, про що 15 червня 2010 року між ними був укладений договір про сплату аліментів на дітей, визначення місця проживання дітей, здійснення права на особисте виховання дітей та участь в їх утриманні. За цим договором сторони дійшли згоди, що розмір аліментів на двох неповнолітніх дітей в місяць буде становити 1500 грн 00 коп., тобто по 750 грн 00 коп. на кожну дитину починаючи з дня укладення договору та його нотаріального посвідчення до досягнення кожною дитиною повноліття. У разу влаштування дітей до державного або комерційного закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, відповідач зобов`язується не припиняти виплату аліментів до досягнення дитино. 23-річного віку. На момент звернення до суду старша донька [PERSON] з 1 вересня 2018 року навчається у політико-правовому коледжі «АЛСКО». Згідно з контрактом загальна сума сплачених коштів становить 54870 грн 00 коп. Сума за весь період навчання становитиме 72870 грн 00 коп. Крім того, позивач посилалася на погіршення її доходи у зв`язку із знеціненням національної грошової одиниці, витрати на утримання дітей, а саме діти ростуть, розвиваються, їм потрібно різноманітно харчуватися, купувати одяг, взуття, засоби гігієни та інше, тому виникає необхідність встановити більший розмір аліментів. Ухвалою суду від 05 листопада 2021 року провадження у справі відкрито за правдами спрощеного позовного провадженням із повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити, зазначав, що його матеріальний стан не дозволяє йому сплачувати аліменти на дітей у збільшеному розмірі, оскільки він має на утримання двох дітей від другого шлюбу, його матеріальний та сімейний стан не покращився, не має доходів. Також вказує на некоректну вимогу щодо стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , оскільки вона ще не досягла повноліття та не навчається. Позивачка надала відповідь на відзив, в якій спростовувала заперечення відповідача на позовні вимоги, зазначила, що заперечення відповідача на позов не обґрунтовано належними і допустимими доказами, аргументи відзиву на позовну заяву спростовуються наданими нею у справу доказами, а сам відзив відповідача на позовну заяву не містить належних правових обґрунтувань. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки, про причини неявку суду не повідомив. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вислухавши пояснення позивача, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що з 09 червня 2001 року сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 25 лютого 2010 році відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 80. У шлюбі у них народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 15 червня 2010 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір про сплату аліментів на дітей, визначення місця проживання дітей, здійснення права на особисте виховання дітей та участь в їх утриманні. За цим договором сторони дійшли згоди, що розмір аліментів на двох неповнолітніх дітей в місяць буде становити 1500 грн 00 коп., тобто по 750 грн 00 коп. на кожну дитину починаючи з дня укладення договору та його нотаріального посвідчення до досягнення кожною дитиною повноліття. У разу влаштування дітей до державного або комерційного закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, відповідач зобов`язується не припиняти виплату аліментів до досягнення дитино. 23-річного віку. Старша донька [PERSON] 1 вересня 2018 року навчається у політико-правовому коледжі «АЛСКО». Згідно з контрактом загальна сума сплачених коштів становить 54870 грн 00 коп. (а.с. 19). Сума за весь період навчання становитиме 72870 грн 00 коп. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів припиняється разом із припиненням навчання. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі з урахуванням положень ст. 182 СК України, а також норм ст.ст. 187, 189-192, 194-197 СК України. Згідно зі ст. 141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу)платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Пунктом 20 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів надано наступні роз`яснення: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від 05.10.2000 за № 2017-111 Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії ). Згідно з ч.1 ст. 180 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, в інших випадках, передбачених СК України. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення має обґрунтуватися на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доводи позивача про необхідність стягувати аліменти у збільшеному розмірі заслуговують на увагу, оскільки суду були надані належні докази. Враховуючи, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини, відповідач є батьком дітей, одна з яких продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, зобов`язаний їх утримувати, але матеріальної допомоги на утримання дитини надає в недостатньому розмірі, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в збільшеному розмірі. При визначенні розміру аліментів, що підлягають сплаті, суд враховує всі наявні в матеріалах справи докази і вважає належний розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача - по 2000,00 грн. на кожну дитину, а також 1/2 частині підтверджених позивачкою витрат на навчання спільної з відповідачем дочки [PERSON] , [INFO] , у сумі 36 435 грн 00 коп. До посилань відповідача на те, що розмір аліментів має бути залишеним у попередньому розмірі, суд ставиться критично і не приймає до уваги оскільки відповідачем не в повному обсязі надано доказів на підтвердження того, що він не має можливості сплачувати аліменти у збільшеному розмірі через обставини, визначені ст. 182 СК України, згідно вимог ст. 81 ЦПК України, за нормами якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Одночасно, відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно частини 1 статті 8, частини 1 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а не з моменту подання цивільного позову до суду. Враховуючи вказане, суд не має підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення аліментів у новому розмірі з часу подачі позовної заяви і вважає в цій частині позовних вимог відмовити. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати, що складаються з судового збору. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року, до позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору буде становити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Законом України Про державний бюджет України на 2021 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 270 гривень 00 копійок. Оскільки, позивач при звернені до суду звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України Про судовий збір з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908 грн 00 коп. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у збільшеному розмірі підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: partial