Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

12.11.2021 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість у розмірі 44767,05 грн. у виді пені за прострочення сплати аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , яка виникла у зв`язку із невиконанням [PERSON] наказу Новокаховського міського суду від 11.09.2020 року про стягнення з останнього аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку , починаючи з 17.09.2020 року і до досягнення дітьми повноліття, оскільки, відповідач за період з 17.08.2020 року по 01.11.2021 року свої зобов`язання виконував не належним чином, а тому у нього виникла заборгованість, по їх сплаті, у зв`язку із чим позивачка вимушена звернутись з даним позовом до суду. Також [PERSON] просила суд стягнути з відповідача на її користь судові витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. 26.11.2021 року судом постановлено по справі ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання 24.01.2022 року позивачка та її представник - адвокат Пасько Н.В. не з`явились, проте, остання надала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу без їх участі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Представник третьої особи _ Новокаховського відділу державної виконавчої служби у Каховському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання також не з`явилась, разом з тим 14.01.2022 року вона надіслала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що 05.10.2020 року державним виконавцем Новокаховського ВДВС було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63189443 відповідно до наказу Новокаховського міського суду від 11.09.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/3 частину заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку , починаючи з 17.09.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Від відповідача на рахунок ДВС не надходили кошти в якості сплати аліментів за ВП №63189443, платіжні документи про їх сплату також не подавались, у зв`язку із чим постановами державного виконавця від 28.11.2020, 25.01.2021, 04.02.2021 року було арештовано кошти та рахунки [PERSON] , а також обмежено останнього у праві виїзду за кордон, праві керування транспортними засобами, праві полювання, тощо. Станом на 24.12.2021 року його заборгованості по аліментам складає 55990,25 грн. Також представник ДВС Краснопер Л. просила розгляд справи проводити без її участі, ухвалити рішення на розсуд суду відповідно до чинного законодавства. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин та на підставі ст. 280 ЦПК України, а також зі згоди позивачки, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи та, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у [PERSON] та [PERSON] народились діти: доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 15.01.2008 та [NUMBER] від 30.09.2014. Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 24.06.2020 року шлюб між сторонами було розірвано, а наказом Новокаховського міського суду від 11.09.2020 року присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку , починаючи з 17.08.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. З метою примусового виконання вищезазначеного рішення суду у Новокаховському міському відділі ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відкрито виконавче провадження №23443303. Із розрахунку державного виконавця, доданого до позову, вбачається, що свої аліментні зобов`язання [PERSON] не виконує, внаслідок чого, починаючи з 17.08.2020 року по 01.11.2021 рік, його заборгованість за несплату аліментів складає 97588,08 гривень. З цього ж розрахунку вбачається, що відповідачем жодного разу не було сплачено грошові кошти в рахунок аліментів. Вирішуючи вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, суд вважає необхідним зазначити наступне. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо. Тобто, в разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше як 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів. Згідно роз`яснень, викладених в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 14-37цс18, а тому повинна враховуватись судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Позивачкою надано розрахунок пені, згідно з яким її розмір, належний до сплати відповідачем, складає 44767,05 гривень. У свою чергу, відповідачем вказаний розрахунок не спростовано, жодних заперечень щодо визначеної позивачем суми неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів ним не надано. За таких обставин суд доходить до висновку, що розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 17.08.2020 року по 01.11.2021 року, становить 44767,05 гривень. Враховуючи те, що заборгованість та прострочення по сплаті аліментів виникли з вини відповідача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача судових витрат, суд зазначає, що такі вимоги задоволенню не підлягають. Так, відповідно до ч. 1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу . Відповідно до ч. 2 ст.137 ЦПК розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Проте, позивачка не надала суду жодних доказів, які б підтверджували факт понесення нею витрат на правничу допомогу, як зазначено у заявленому в позові розмірі 10000 грн., а тому такі вимоги суд вважає безпідставними та такими , що не підлягають задоволенню. При зверненні до суду позивачка не сплачувала судовий збір, оскільки звільнена від його сплати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави, у розмірі 992,40 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial