Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

03 грудня 2021 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк», звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором і просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором від 16 грудня 2019 року, що утворилась станом на 22 листопада 2021 року, в розмірі 18938,82 грн., з яких: 15968,00 грн. - заборгованість за кредитом (основним боргом); 2427,79 грн. - проценти за користування кредитом; 293,02 грн. - комісія; 198,39 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 37,35 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів; 14,27 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 16 грудня 2019 року сторони уклали кредитний договір у формі Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якого відповідачка отримала кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) на картковий рахунок № IBAN [NUMBER] в межах встановленого кредитного ліміту - 16000 гривень. Згідно п. п. 3.3, 3.4 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, процентна ставка є фіксованою та встановлюється в розмірі 38,0 % річних на користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду; клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі мінімального платежу, який складає 5 % від суми заборгованості за кредитом, визначеної за звітний період на дату сплати обов`язкового щомісячного платежу, в порядку та на умовах, передбачених договором. Пункт 1.21 Розділу ХХІІ Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачає, що за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені кредитним договором, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати. У відповідності до пункту 1.24 Розділу ХХІІ Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за договором, строк сплати яких не настав, у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту (в тому числі сплати суми обов`язкового щомісячного платежу), сплати процентів за користування ним та інших платежів. Останнє зарахування коштів на картрахунок для погашення кредиту відбулося 10 грудня 2020 року, погашення процентів - 26 січня 2021 року. У зв`язку із затриманням відповідачкою сплати коштів для погашення кредиту їй надсилалася претензія від 30 липня 2021 року за № 101.20-11/1258 з вимогою про дострокове погашення заборгованості за кредитом в повному обсязі, однак позивачка продовжує порушувати умови договору та станом на 22 листопада 2021 року за нею рахується заборгованість в розмірі 18938,82 грн., яка утворилася з березня 2021 року та складається із: заборгованості за кредитом (основним боргом) - 15968,00 грн; процентів за користування кредитом - 2427,79 грн.; комісії - 293,02 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 198,39 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів - 37,35 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 14,27 грн. Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 15 грудня 2021 року відкрито провадження у даній цивільній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Сілагін Г.А. направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задоволити позов, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] , яка належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не відомі, відзив на позов не подала. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 01 лютого 2022 року постановлено провести по справі заочний розгляд. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 16 грудня 2019 року сторони уклали кредитний договір шляхом підписання заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (кредиту). У даній заяві (Блок 3 «Умови кредитування») зазначений бажаний розмір кредиту - 16000 грн. (пункт 3.2), встановлено фіксовану процентну ставку за користування кредитними коштами - 38 % річних (підпункт 3.3.1.), також вказано про те, що клієнт щомісячно повинен здійснювати часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, який складає 5 % заборгованості за кредитом (сплата якої не прострочена), визначеної за звітний період на дату сплати обов`язкового щомісячного платежу. Рух коштів по рахунку № IBAN [NUMBER] і користування кредитними коштами підтверджується наданою позивачем випискою по картковому рахунку. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується видати гроші кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач виконав свої зобов`язання за Договором, надавши відповідачці кредит у встановленому Договором розмірі. Проте, відповідачка порушила умови договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків у встановлені договором строки та порядку, в зв`язку з чим у неї виникла заборгованість за кредитним договором. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 22 листопада 2021 року загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем у зв`язку із порушенням зобов`язань за кредитним договором становить 18938,82 грн., з яких: 15968,00 грн. - заборгованість за кредитом (основним боргом); 2427,79 грн. - проценти за користування кредитом; 293,02 грн. - комісія; 198,39 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 37,35 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів; 14,27 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. У відповідності до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо задоволення вимог позивача та стягнення з відповідачки на користь позивача суми кредитної заборгованості у розмірі 18938,82 грн. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути 2270 грн. судового збору сплаченого при подачі позову.

Outcome: approved