Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом та просить в порядку поділу майна визнати за нею право власності на гараж № [NUMBER] в автокооперативі №34 в [ADDRESS] та визнати за відповідачем право власності право власності на гараж № [NUMBER] в автокооперативі №34 в [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що 07.08.2001 позивач уклала шлюб з відповідачем, до 20 липня 2021 року проживали однією сім`ю, вели спільне господарство та був спільний сімейний бюджет. За час спільного проживання сторони за спільні сімейні кошти збудували два гаражі: гараж № [NUMBER] в автокооперативі №34 в [ADDRESS] та гараж № [NUMBER] в автокооперативі №34 в [ADDRESS] . Право власності на гаражі зареєстровано за відповідачем, що підтверджується свідоцтвами про право власності. На даний час вони не досягли згоди щодо добровільного розподілу майна, у зв`язку з чим звертається до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позов не визнає та зазначає, що спірні гаражі належать йому згідно свідоцтв про право власності, які набуті ним у особисту власність безоплатно. Будь-яких доказів на підтвердження придбання гаражів за спільні кошти, сплату пайових внесків, здійснення будівництва за кошти подружжя позивачем не надано. Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій заперечує проти доводів відповідача у відзиві та просить її позов задовольнити. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.08.2001 року, який був зареєстрований у Чернігівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції. Під час зареєстрованого шлюбу відповідачем набуто у власність гараж № [NUMBER] в автокооперативі [ADDRESS] та гараж № [NUMBER] в автокооперативі №34, що по [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвами про право власності на нерухоме майно від 22.12.2012 та від 26.12.2012. На даний час сторони не дійшли згоди щодо розподілу спільного майна, зокрема, гаражів. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Відповідно до\~ст. 60 СК України, Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1\~статті 69 СК України\~визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно\~статті 70 СК України\~\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Згідно частини 3\~статті 368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України суд\~розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано будь-яких доказів на спростування презумпції спільної сумісної власності подружжя на спірні об`єкти нерухомості. Таким чином, позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved