Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

03.11.2021 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором №CL-217605 від 04.09.2019 року в розмірі 39 588,88грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 2270 грн. та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 3 958,888 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору №CL-217605 від 04.09.2019 року відповідач отримав кредит у розмірі 30 000,00 грн. до 01.09.2023 року на поточні потреби, зі сплатою відсотків за користування кредитом за процентною ставкою 65% річних. Відповідно до п. 4.2. Кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360», за ставкою визначеною п.4.1. Кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору. Відповідно до п. 6.2. Кредитного договору Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим Кредитним договором відповідно до Графік платежів (Додаток № 1 до цього договору Кредитного договору). Відповідно до п. 6.10. Договору, Позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення Банку, передбаченого п.6.9. Кредитного договору, усунути порушення умов Кредитного договору, вказаних у повідомленні (згідно із п.п.3.3.2., 3.3.3. Кредитного договору) протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо Позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за Кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення Банку (п.6.9. Кредитного договору). Пунктом 7.1. Кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим Кредитним договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання Позичальника, за кожний день прострочення від дати виникнення простроченої до дати, що передує даті погашення заборгованості Позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої Позичальником на підставі цього пункту Кредитного договору не може перевищувати 15 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання. Відповідно до п. 8.1. Кредитного договору за виконання зобов`язань за Кредитним договором Позичальник несе повну відповідальність перед Банком усім належним йому майном, у тому числі грошовими коштами, на яке може бути звернено стягнення в порядку, передбаченому законодавством України. Однак, взятих на себе зобов`язань відповідач не виконував в результаті чого виникла заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості по договору №CL-217605 від 04.09.2019року станом на 10.09.2021 становить 39 588,88 грн., що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 28 860,73 грн.; заборгованості за відсотками - 10 728,15 грн. Від представника позивача - адвоката Павленко С.В. надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити. В подальшому надійшла заява про припинення повноважень представника позивача. Відповідач позову не визнав. Надіслав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, в якому вказує, що 27.01.2022 отримав поштою лист-повідомлення від TOB «КРЕДИТЕКСПРЕС ЮКРЕЙН ЕЛ.ЕЛ.СІ.» від 14.01.2022 про відступлення прав вимоги за кредитним договором №CL-21:7605 від 04.09.2019. Згідно вказаного повідомлення між Позивачем та TOB «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладено договір відступлення прав вимоги (договір факторингу) №2 від 21.12.2021, на підставі котрого Позивач відступив TOB «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» право вимоги за кредитним договором №CL-217605 від 04.09.2019, укладеним між ним та Позивачем. До листа-повідомлення додано вимогу про сплату боргу а також витяг з Договору факторингу №2 від 21.12.2021. У зв`язку із отриманням вказаного листа він звернувся за роз`ясненнями до одного з відділень Позивача, де йому було повідомлено, що у нього відсутні кредитні зобов`язання перед Позивачем, на підтвердження чого видано довідку №052/22 від 27.01.2022. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 04.09.2019 між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №CL-217605, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 30 000,00 грн. до 01.09.2023 року на поточні потреби, зі сплатою відсотків за користування кредитом за процентною ставкою 65% річних. Згідно розрахунку заборгованості по договору №CL-217605 від 04.09.2019року станом на 10.09.2021 заборгованість [PERSON] становить 39 588,88 грн. (тридцять дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят вісім гривень вісімдесят вісім копійок), що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 28 860,73 грн.; заборгованості за відсотками - 10 728,15 грн. Однак, як вбачається з Довідки № 052/22 від 27.02.2022, виданої Уповноваженою особою АТ «Кредобанк» Тиханським Ю.В., станом на 27.01.2022, [PERSON] діючих кредитних договорів у АТ «Кредобанк» не має. Згідно договору про відступлення прав вимоги (договір факторингу) №2 від 21.12.2021, представленого відповідачем, позивач відступив TOB «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» право вимоги за кредитним договором №CL-217605 від 04.09.2019, укладеним між [PERSON] та АТ «Кредобанк». Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Підставами виникнення зобов`язань є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно правил ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Відповідно до ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. Згідно із п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачем відступлено права вимоги за спірним кредитним договором, то відповідно, він втратив право вимоги до позивача, а новий кредитор заяви про заміну позивача не подав, а тому суд не знаходить підстав для задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки в задоволенні позову відмовлено, то судові витрати залишаються за позивачем та відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed