Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Позивач 22.09.2015 року звернувся до Комсомольського районного суду м.Херсона з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи Перша Херсонська Державна нотаріальна контора, Корабельний відділ виконавчої служби міста Херсон Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), просив визнати частково недійсним в частині покупця договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , укладений 08 серпня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] ; визнати [PERSON] покупцем 1/3 частини будинку [ADDRESS] ; визнати недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , посвідчений державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори 17.10.2012 року, зареєстрований в реєстрі за №3-2218; витребувати з чужого незаконного володіння у [PERSON] нерухоме майно 1/3 частину будинку [ADDRESS] на користь [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину будинку [ADDRESS] . Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що в момент укладання спірного договору купівлі-продажу [PERSON] перебувала у шлюбі з позивачем. Для придбання будинку [ADDRESS] було продано квартиру [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , [PERSON] та малолітній на той час [PERSON] по 1/3 частині кожному. 11.12.2008 року Комсомольським районним судом м.Херсона визнано дійсним договір та визнано право власності за [PERSON] на будинок [ADDRESS] . 10.10.2012 року були проведені прилюдні торги, на яких [PERSON] придбав вказаний будинок за 181048,50 гривень. 16.10.2014 року Апеляційним судом Херсонської області винесено рішення, яким скасовано рішення Комсомольського районного суду від 11.12.2008 року та ухвалено нове, яким у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. 09.09.2015 року Апеляційним судом Херсонської області винесено рішення,яким визнано недійсними публічні торги, протокол та акт державного виконавця про проведення торгів. Таким чином, свідоцтво про право власності, яке видано на підставі вказаних торгів, також повинно бути визнане недійсним. Під час придбання спірного будинку [PERSON] запевняла, що право власності буде оформлено на трьох, в тому числі позивача та малолітню доньку [PERSON] , що це буде відображено у договорі. Проте, право власності було оформлено лише на [PERSON] , а позивач, будучи інвалідом ІІ групи залишився без будинку та без грошей, так само і [PERSON] . Відповідачами [PERSON] та [PERSON] право власності на спірний будинок за позивачем не визнається, а відповідача [PERSON] позивач вважає незаконним власником будинку, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді Комсомольського районного суду м.Херсона Скорик С.А. від 01.10.2015 року відкрито провадження за справою та призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 02.12.2015 року зупинено провадження у справі до розгляду касаційної скарги у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ. У зв`язку з ліквідацією Суворовського, Дніпровського, Комсомольського районних судів м.Херсона та утворенням Херсонського міського суду Херсонської області відповідно до Указу Президента України від 19 січня 2016 року № 15/2016 «Про ліквідацію та утворення місцевих загальних судів», цивільна справа №667/7799/15-ц передана до Херсонського міського суду Херсонської області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2016 року цивільну справу №667/7799/15-ц передано до провадження судді Спічак О.Б. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Спічак О.Б. від 01.07.2016 року відновлено провадження за справою та призначено до судового розгляду. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2016 року цивільну справу №667/7799/15-ц передано до провадження судді Ігнатенко О.Й. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 21.09.2016 року відкрито провадження за справою та призначено до попереднього судового засідання. Ухвалою суду від 18.10.2016 року заявлено самовідвід головуючим суддею за справою [PERSON] . Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2016 року цивільну справу №667/7799/15-ц передано до провадження судді Дорошинської В.Е. Ухвалою судді Херсонського міського суду Дорошинської В.Е. від 20.10.2016 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду. 31.10.2019 року позивачем подано до суду позовну заяву в новій редакції, в якій позивач просить визнати частково недійсним в частині покупця договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , укладений 08 серпня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] ; визнати [PERSON] покупцем 1/2 частини будинку [ADDRESS] ; визнати недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , посвідчений державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори 17.10.2012 року, зареєстрований в реєстрі за №3-2218; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину будинку [ADDRESS] . Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2019 року цивільну справу №667/7799/15-ц передано до провадження судді Майдан С.І. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І. від 20.11.2019 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 02.06.2020 року залишено без розгляду позовну вимогу [PERSON] в частині витребування з чужого незаконного володіння у [PERSON] нерухомого майна, а саме: 1/3 частини будинку [ADDRESS] на користь [PERSON] . Ухвалою суду від 27.08.2020 року залучено до участі у справі правонаступника Відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні - Корабельний районний відділ виконавчої служби міста Херсон Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Ухвалою суду від 27.08.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові, надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи Першої Херсонської Державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні спору покладався на розсуд суду. Представник третьої особи Корабельного відділу виконавчої служби міста Херсон Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. Ухвалою суду, постановленою на місці в судовому засіданні 01.02.2022 року, ухвалено здійснювати слухання справи у відсутність відповідачів та постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Оскільки спірний договір купівлі-продажу житлового будинку укладався сторонами 08.08.1996 року, тому до даних правовідносин необхідно застосовувати норми матеріального права, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, а саме: ЦК УРСР в редакції 1963 року. Згідно актового запису про укладення шлюбу №545, зробленого 08.07.1983 року Міськвідділом РАГС м.Херсона, 08 липня 1983 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] . Від даного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилась дитина [PERSON] , [INFO] , згідно актового запису про народження №825, зробленого 15.08.1988 року Комсомольським райРАГС м.Херсона. Згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна №1600 від 08.08.1996 року, укладеного на Херсонській товарній біржі «Альтер-Его» [PERSON] придбала у [PERSON] житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Комсомольського ВДРАЦС Херсонського МУЮ 01.02.2005 року зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Згідно ст.224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст.227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Разом з цим, при укладанні договору купівлі-продажу від 08.08.1996 року сторони керувались ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», а тому вважали, що договір купівлі-продажу квартири укладено згідно вимог чинного на той час законодавства. Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 11.12.2008 року за справою №2-6125/2008 визнано дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , укладений 08.08.1996 року між [PERSON] та [PERSON] . Визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Рішення набуло чинності 22.12.2008 року. 17.10.2012 року державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Карповою Н.М. видано [PERSON] свідоцтво на підставі ст.66 Закону України «Про виконавче провадження» та акта про проведені прилюдні торги, затвердженого начальником ВДВС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні 10.10.2012 року, про право власності на майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] . Що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.02.2014 року. Згідно протоколу №13/126/11/1-1 проведення прилюдних торгів ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» [PERSON] став переможцем торгів, лотом яких був будинок [ADDRESS] , боржник [PERSON] . Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 16.10.2014 року рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 11.12.2008 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дійсним та визнання права власності відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 09.09.2015 року за справою №667/9014/14-ц рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 13.05.2015 року в частині визнання за [PERSON] , [PERSON] права власності по 1/3 частині за кожним житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами під [ADDRESS] скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено [PERSON] , [PERSON] в задоволенні цих вимог. Це ж рішення в частині відмови [PERSON] у визнання публічних торгів недійсними, визнання недійсним протоколу та акту державного виконавця про проведення торгів скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення. Визнано недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого майна житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , які відбулися 25.09.2012 року, протокол про проведення прилюдних торгів від 25.09.2012 року та акт державного виконавця від 10.10.2012 року про реалізацію арештованого нерухомого майна в прилюдних торгів. Рішенням Апеляційного суд Херсонської області від 22.09.2016 року за справою №650/528/15-ц рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 13.05.2015 року у частині відмови [PERSON] у визнанні публічних торгів недійсними, визнанні недійсним протоколу та акту державного виконавця про проведення торгів скасовано, ухвалено у вказаній частині нове рішення. Визнано недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого майна житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого у [ADDRESS] , які відбулися 25.09.2012 року, протокол про проведення прилюдних торгів від 25.09.2012 року і акт державного виконавця від 10.10.2012 року про реалізацію арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів. З відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що 08.05.2018 року Верховним судом за цивільною справою №650/528/15-ц винесено постанову, якою рішення Комсомольського районного суду від 13 травня 2015 року та рішення апеляційного суду Херсонської області від 22 вересня 2016 року в частині позову [PERSON] , [PERSON] про визнання прилюдних торгів недійсними скасовано. У задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції в м.Херсоні, третя особа відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про визнання недійсними прилюдних торгів відмовлено з тих підстав, що позивачі не є власниками майна, реалізованого з прилюдних торгів, відсутні підстави вважати, що права та законні інтереси позивачів порушені проведенням оскаржуваних прилюдних торгів. Згідно з частиною першою статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.153 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Як убачається із позовної заяви, на обґрунтування позовних вимог про визнання договору купівлі-продажу недійсним в частині покупця, позивач посилався на правові підстави, передбачені статтями ст.47 ЦК УРСР (1963 року) та ст.60, 63, 68 Сімейного кодексу України. Статтею 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) встановлено, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст.48 цього Кодексу. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Разом з цим, у пункті 9 постанови Пленуму Верхового Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз`яснено про те, що якщо при вирішенні позову про визнання договору купівлі-продажу недійсним з підстав, що насправді покупцем є інша особа, суд встановить, що фактично майно було придбано за кошти іншої особи і для неї, та що інших підстав для визнання цієї угоди недійсною немає, вказаний договір може бути визнаний недійсним лише в частині, що стосується покупця, і покупцем за цим договором визнається особа, за рахунок коштів якої і для якої фактично укладався цей договір. Зокрема, за умови доведеності, що за договором купівлі-продажу майно насправді було куплено не зазначеним у договорі покупцем, а іншою особою, за її кошти, суд може визнати, що вказаний договір у частині, що стосується покупця, є удаваною угодою і що дійсним покупцем за цим договором є особа, для якої за її кошти було придбано майно (постанова Верховного Суду від 22 липня 2020 року у справі №265/3310/17 (провадження №61-2308св19)). З огляду на зазначене, для встановлення правової природи укладеного оспорюваного договору купівлі-продажу та його істотних умов вирішенню підлягають питання про дійсність та реальний характер волевиявлення учасників та очікувані наслідки в результаті його укладення. На підтвердження участі позивача у придбанні спірного будинку позивачем надано довідку Херсонського державного бюро технічної інвентаризації від 06.10.2011 року, згідно якого за даними архіву бюро [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належала квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 01.08.1996 року, виданого Фондом приватизації житла АТ «Херсоннафтопереробка» згідно з розпорядженням від 01.08.1996 року №62. А також стороною позивача надано архівний витяг рішення Виконкому Комсомольської районної Ради народних депутатів від 09.08.1996 року №89 надано дозвіл на продаж житла [PERSON] ( [ADDRESS] ), який виданий Архівним відділом Херсонської міської ради, та вказує що, оскільки зазначена квартира належала позивачу, відповідачу [PERSON] та їх спільній доньці, договір купівлі-продажу, що оспорюється позивачем від 08.08.1996 року є частково недійсним в частині покупця, крім цього сторона позивача вважає, що позивачу має належати 1/2 частина спірного житлового будинку, оскільки придбано в період шлюбних відносин. Разом з цим, судом встановлено, що спірний житловий будинок був придбаний в період шлюбу позивача та відповідача [PERSON] , суд приходить до висновку, що житловий будинок [ADDRESS] був придбаний відповідачем [PERSON] на її ім`я в інтересах сім`ї зі згоди її чоловіка [PERSON] , які станом на день укладання договору (08.08.1996 року) проживали однією сім`єю, а тому позивач, будучи достовірно обізнаним щодо умов договору в частині покупця, не оспорював його, тобто визнавав право власності на житловий будинок за [PERSON] . Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. З урахуванням зазначеного та встановлених судом обставин за справою №650/528/15, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог та відмовляє у його задоволенні за необгрунтованістю, оскільки не доведено порушення прав позивача при укладенні оспорюваної угоди. Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, враховуючи, що в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed