Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання в твердій сумі в розмірі 1769,00 грн. щомісячно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є сином позивача, який проживає разом з нею, проте не надає їй допомоги в утриманні квартири та не допомагає матеріально. Позивач є непрацездатною особою, отримує пенсію за віком; має онкологічне захворювання, яке потребує лікування в зв`язку з чим позивач витрачає значну частину своєї пенсії на купівлю необхідних лікарських засобів. З огляду на вказане позивач потребує матеріальної допомоги з боку сина, яку відповідач добровільно не надає позивачеві. На підставі зазначеного позивач просила про задоволення позову. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06.08.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. У встановлений ухвалою строк відзив від відповідача не надійшов. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідач [PERSON] є сином позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9). Позивач та її син [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4, 7, 26). Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в м. Києві (Солом`янський район) і отримує пенсію за віком; сума пенсії позивача за період з 01.01.2020 по 30.06.2020 склала 23526,03 грн. (а.с. 5). Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами СК України. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Так, відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 202 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. В ході розгляду справи встановлено, що позивач [PERSON] має онкологічне захворювання, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Також встановлено, що позивач є пенсіонеркою та отримує пенсію, яка щомісячно складає близько 4318,40 грн., і яка не забезпечує її потреб на харчування та лікування. З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] потребує матеріальної допомоги. Встановлено, що відповідач [PERSON] , 1988 року народження, є повнолітньою особою. У 2012 році відповідач закінчив Вище комерційне училище Київського національного торговельно-економічного університету і здобув професію офіціант (а.с. 8). Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд керується принципом розумності та справедливості, а також тим, що відповідачем не надано до суду доказів перебування на його утриманні інших осіб, дітей, дружини, а тому приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі 1769,00 грн. щомісячно. Суд вважає за належне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Відповідно до ч.1 п.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved