Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що із 09.02.2015 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей. Позивач зазначив, що вони з відповідачкою не проживають разом як подружжя, через відсутність взаєморозуміння між ними, різними поглядами на сімейні відносини. Спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. Сім`я фактично розпалася, що і змусило звернутися позивача до суду. Збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та унеможливлює примирення між сторонами. Позивач у засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка у засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.10.2021 виданого повторно Радомишльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Від даного шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження виданих Виконавчим комітетом Великорацької сільської ради Радомишльського району Житомирської області. У відповідності до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин згідно зі ст. 56 Сімейного кодексу України. За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Враховуючи викладене та на підставі ст.ст. 24, 112, 115 СК України,

Outcome: approved