Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

Представник позивача за довіреністю Ременюк Т.О., в інтересах позивача - Акціонерного товариства «Альфа-Банк», звернулася до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача: - заборгованість за угодою про надання споживчого кредиту № 500825399 від 19 грудня 2019 року в розмірі 126 757 грн 00 коп. станом на 17 вересня 2021 року; - судові витрати по оплаті судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, у розмірі 2 270 грн 00 коп. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено Угоду про надання кредиту (Оферта/Акцепт) № 500825399 від 19 грудня 2019 року. Відповідно до умов Договору позивач зобов`язався надати відповідачеві кредит, тип кредиту - «Кредит готівкою», у сумі 116 349 грн 66 коп, а відповідач узяла на себе обов`язки у порядку та на умовах, що визначені Договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за даним Договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 116 349 грн 66 коп. Натомість відповідач умови кредитного договору належним чином не виконувала, у зв`язку з чим допустила утворення заборгованості, яка станом на 17 вересня 2021 року становить 126 757 грн 00 коп., з яких: 104 896 грн 99 коп. - заборгованість за кредитом, 21 860 грн 01 коп. - заборгованість за відсотками. Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Заходи досудового врегулювання спору позивачем не проводились, оскільки законом не встановлена їх обов`язковість для спірних правовідносин. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А. від 23 грудня 2021 року справу прийнято до провадження та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін 03 лютого 2022 року за наявними у ній матеріалами; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від будь-якої зі сторін до суду не надійшло, а, відтак, відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами. Відповідача було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду за останнім відомим зареєстрованим місцем її проживання. Крім того, про відкриття провадження та можливість отримання копій процесуальних документів і позовної заяви з додатками відповідача було додатково повідомлено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України у порядку, визначеному частиною 11 статті 128 ЦПК України. Відтак, відповідач вважається належним чином повідомленою про розгляд справи. Правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк відповідач не скористалася. Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що 19 грудня 2019 року АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , шляхом підписання, уклали кредитний договір (Оферта/Акцепт) № 500825399, відповідно до якого банк зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 116 349 грн 66 коп., з фіксованою процентною ставкою 23,00 % річних, на строк 60 місяців. Угода вважається укладеною та набуває чинності з моменту підписання банком Акцепту та надання кредиту відповідно до умов Угоди та Договору. Відповідач, у свою чергу, зобов`язалася в порядку та умовах, визначених договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту (дата щомісячного платежу - до 12 числа кожного місяця; розмір мінімального щомісячного платежу - 3 279 грн 96 коп.). Строк повернення кредитних коштів - до 20.12.2024 /а.с. 6,7,7-а/. Крім того, відповідачем 19 грудня 2019 року було підписано Паспорт споживчого кредиту, у якому, зокрема, міститься інформація про умови кредитування, з урахуванням побажань споживача, щодо реальної річної процентної ставки та вартості кредиту, а також порядку повернення кредиту /а.с. 8/. Відповідач [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконувала, у зв`язку з чим допустила утворення заборгованості, яка станом на 17 вересня 2021 року становить 126 757 грн 00 коп., з яких: 104 896 грн 99 коп. - заборгованість за кредитом, 21 860 грн 01 коп. - заборгованість за відсотками. Спір виник внаслідок порушення відповідачем зобов`язань у частині повернення кредитних коштів і наявності/відсутності підстав для стягнення заявленої АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитом. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно з приписами частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1 статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з частиною 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до вимог частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Пунктами 1, 3 частини 1 статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом; розірвання договору; сплата неустойки. За приписами частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, свідчить про неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань по кредитному договору. Зокрема, із розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач [PERSON] періодично частково сплачувала заборгованість за кредитним договором, однак з порушенням Графіку платежів та у сумах, розмір яких менший мінімального щомісячного платежу, що свідчить про прийняття нею умов Договору /а.с. 11/. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] кредитні кошти отримала та користувалася ними, однак свої зобов`язання за кредитним договором № 500825399 від 19 грудня 2019 року не виконала, не здійснювала платежі, достатні для погашення її договірних зобов`язань з оплати кредиту та відсотків за користування ним, у зв`язку з чим станом на 17 вересня 2021 року виникла заборгованість за кредитом та відсотками у загальній сумі 126 757 грн 00 коп., суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі, а вказана вище заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Зазначений розмір заборгованості підтверджується умовами договору, не оспорюється відповідачем і не викликає сумніву у суду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з повним задоволенням позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2 270 грн 00 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved