Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

В грудні 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 19.07.2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №145. В шлюбі у сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейні стосунки, спільне проживання, виховання дітей та ведення домашнього господарства, внаслідок чого, між сторонами виникали постійні суперечки. З середини листопада 2021 року сторони припинили шлюбні відносини із відповідачем, і з того часу спільного господарства не ведуть, проживають окремо, мають роздільний бюджет. Позивачка вказала, що їх сім`я розпалася остаточно, а тому збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. На підставі наведеного просить розірвати шлюб. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 07.12.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Строк на примирення просить не надавати. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 19.07.2003 року, сторони по справі зареєстрували шлюб 19.07.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №145. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст.55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось і підтверджується доказами, що є у справі. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розклад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений один із подружжя. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з позовом в якому наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вона та відповідач фактично припинили подружні стосунки, а їх шлюб існує формально. В силу вимог ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Виходячи з викладеного, оскільки сім`я сторін фактично розпалася, існує лише формально і зберегти її неможливо, оскільки сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство й відносини між ним стали віддалені, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя неможливо, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при поданні позову, у розмірі 908 гривень. Відповідно до ст.ст.24, 56, 105, 110, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст.12, 13, 81, 141, 206, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved