Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 18.09.2018 року між АТ "Кредобанк» та відповідачем укладено кредитний договір № CL-134670, відповідно до умов якого Банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах обумовлених цим Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі передбачені цим договором (п.1 Договору). Відповідно до п.2.1 договору, банк видає позичальнику кредит у розмірі 20 000 грн. на строк на 15.09.2023 року. Відповідно до п.2.4 Договору, позичальник доручає Банкові здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі : на поточні потреби в сумі 20 000 грн. Відповідно до п.2.5 Договору, для обліку наданих кредитних коштів Банк відкриває позичковий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до п.4.1 договору, за користування кредитом позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 62, 99 % річних . Відповідно до п.6.1, 6.2 Договору, позичальник зобов`язаний повернути Банку кредиту у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим договором відповідно до графіку платежів. Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 1114 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, продовж 60 місяців з дати укладення кредитного договору. АТ "Кредобанк» стверджувало, що [PERSON] своєчасно не повернула кредит, не сплатила проценти за користування кредитом . Зважаючи на те, що позичальник не дотримувався умов кредитного договору № CL-134670 від 18.09.2018, АТ " Кредобанк" просило суд стягнути з відповідача заборгованість за вказаним договором станом на 08.06.2021 у сумі 32120,20 грн, у тому числі заборгованість за тілом кредиту у сумі 18529,87 грн, заборгованість за відсотками - 13590,33 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3212 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в своєму позові просив суд розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання, призначене на 12 год. 30 хв. 28.01.2022 року, не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлялася, шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації, проте повернувся конверт з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України відповідач не скористався правом подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що 18.09.2018 року між АТ "Кредобанк» та відповідачем укладено кредитний договір № CL-134670, відповідно до умов якого Банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах обумовлених цим Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит , сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі передбачені цим договором (п.1 Договору). Відповідно до п.2.1 договору, банк видає позичальнику кредит у розмірі 20 000 грн. на строк на 15.09.2023 року. Відповідно до п.2.4 Договору, позичальник доручає Банкові здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі: на поточні потреби в сумі 20 000 грн. Відповідно до п.2.5 Договору, для обліку наданих кредитних коштів Банк відкриває позичковий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до п.4.1 Договору, за користування кредитом позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 62, 99 % річних. Відповідно до п.6.1, 6.2 Договору, позичальник зобов`язаний повернути Банку кредиту у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим договором відповідно до графіку платежів. Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 1114 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, продовж 60 місяців з дати укладення кредитного договору. Як доводив суду позивач та не спростував відповідач, позичальник не дотримувався умов кредитного договору №CL-134670 від 18.09.2018, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за вказаним договором станом на 08.06.2021 у сумі 32120,20 грн, у тому числі заборгованість за тілом кредиту у сумі 18529,87 грн, заборгованість за відсотками - 13590,33 грн. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач не надала суду доказів на спростування заявлених позовних вимог. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача АТ " Кредобанк" заборгованість за кредитним договором № CL-134670 від 18.09.2018 за тілом кредиту у сумі 18529,87 грн, заборгованість за відсотками - 13590,33 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2270 грн.

Outcome: approved