Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

За позовом сторона позивача просить визнати виконавчий напис, вчинений 17 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, що зареєстрований в реєстрі за № 13410, про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в сумі 8876 (вісім тисяч вісімсот сімдесят шість) гривень 79 копійок таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування вказаних позовних вимог у позові зазначено про те, що 06 грудня 2021 року за місцем свого проживання та реєстрації: [ADDRESS] , сусіди принесли позивачеві конверт, в якому знаходилась постанова про відкриття виконавчого провадження від 26.11.2021 ВП № 67658799, винесена старшим державним виконавцем Семенівського відділу державної виконавчої служби у Новгород-Сіверському районі Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шумейко Л. А. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованості в розмірі 5810,98 грн. та стягнення виконавчого збору 581,10 грн. Постановою про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 67658799 від 26.11.2021 відкрите виконавче провадження на підставі виконавчого напису № 13410, виданого 17.12.2019 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гуревічовим О. М.. Відповідно до виконавчого напису приватний нотаріус Гуревічов О. М. пропонує задовольнити вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» стягнути з [PERSON] за період з 23.05.2016 по 04.12.2019 грошові кошти в розмірі 8876,79 грн. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження позивач побачила виконавчий напис за № 13410 від 17.12.2019, складений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О. М., згідно якого заборгованість позивача складає 8876,79 грн., без невідємної частини - договору між позивачем та відповідачем, заяви відповідача до нотаріуса про вчинення виконавчого напису. Крім того, приватним нотаріусом позивач не була повідомлена про те, що до нього звернулися з заявою про вчинення виконавчого напису, на що відповідно [PERSON] не могла відреагувати жодним чином, тим більше надати заперечення проти незаконно нарахованих сум і, відповідно, нотаріус мав би вчиняти виконавчий напис, оскільки ним не було перевірено безспірність вимог кредитора (відповідача). Наслідки такого не повідомлення зазначені в узагальненні ВССУ від 07.02.2014 щодо судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні, а саме: в п.10 вказаного узагальнення зазначено, що неповідомлення боржника про вимогу кредитора є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Виконавчий напис за № 13410 від 17.12.2019, складений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О. М., яким стягнуто з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» кошти в розмірі 8510,98 грн суперечить правилам ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», тому що позивачеві невідомо, згідно яких документів виникла заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія управління активами», відсутність кредитного договору та безспірності заборгованості, крім того позивач не підписувала будь-які кредитні документи з відповідачем. Більш того, ні відповідач, ні приватний нотаріус Гуревічов О. М. не направляли позивачеві повідомлення - вимоги про сплату коштів. Позивач вважає, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гуревічовим О. М., з порушеннями чинного законодавства, тому виконавчий напис підлягає визнанню таким, ще не підлягає виконанню з моменту вчинення. Представником відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», директором Велікдановим Сергієм Костянтиновичем подане до суду письмове клопотання про врегулювання спору за участю судді, за змістом якого позивач пропонує вирішити цей спір в мировому порядку на наступних умовах: у разі сплати коштів у розмірі 1597 гривень 82 копійки на розрахункові рахунки ТОВ «Фінансова компанія управління активами», у строк до 18 години 00 хвилин 20.01.2022 частина заборгованості у розмірі 7278 гривень 97 копійок буде списана, а заборгованість за кредитним договором № 108542/0001XSGF від 05.10.2012 та виконавчим написом № 13410 вважатиметься такою, яка погашена в повному обсязі. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про заперечення щодо врегулювання спору за участі судді, на умови відповідача позивач не згодна. Ухвалою Семенівського районного суду Чернігівської області, постановленою у судовому засіданні 31.01.2022, відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», у здійсненні заходів врегулювання спору за участю судді, адже від цього представника відповідача надходила заява про визнання позову, що суперечить клопотанню про врегулювання спору за участю судді. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, за змістом якої позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», директор Велікданов Сергій Костянтинович, у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, відзиву не подав, але подав до суду письмову заяву про визнання позовних вимог, за змістом якої просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] та стягнути, поряд з іншим, з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 454 гривні та у разі подання заяви про забезпечення позову - в розмірі 227 гривень. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, старший державний виконавець Семенівського відділу державної виконавчої служби у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шумейко Людмила Анатоліївна, у судове засідання не прибула, була повідомленою належним чином про дату, час і місце судового засідання, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала, про причини неявки суд не сповістила. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання через оголошення на веб-сайті Семенівського районного суду Чернігівської області (а. с. 30-31, 33), заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, про причини неявки суд не сповістив. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за потрібне вирішити позов за наступних установлених судом обставин. У справі з`ясовано, що 17 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем було вчинено виконавчий напис № 13410 про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором в розмірі 8876 гривень 79 копійок. Підставою для вчинення такого виконавчого напису слугували матеріали товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами», з якими це товариство звернулося до приватного нотаріуса Гуревічова О. М.. 26.11.2021 старшим державним виконавцем Семенівського відділу державної виконавчої служби у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шумейко Людмилою Анатоліївною було відкрите виконавче провадження № 67658799 щодо виконання зазначеного виконавчого напису, старшим державним виконавцем вчинялися виконавчі дії щодо примусового виконання спірного виконавчого напису. Зазначені обставини підтверджуються як даними позовної заяви (а. с. 2-3), так і сукупністю відомостей досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема, копії виконавчого напису (а. с. 6), копії заяви ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» про примусове виконання рішення (а. с. 7), копії постанови старшого державного виконавця про відкриття виконавчого провадження (а. с. 8). За таких обставин, суд убачає за потрібне позов задовольнити повністю з приведених нижче підстав згідно приписів чинного на час спірних правовідносин законодавства. Так, за загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат». Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачеві можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинне вже існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, яка така, що визначена імперативною нормою закону - ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», слід констатувати, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис, зокрема, як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження заборгованості боржника. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, в матеріалах справи відсутні переконливі докази, які б свідчили про безспірність заборгованості, як і відсутні докази того, що безспірність заборгованості була належним чином підтверджена відповідачем при подачі документів нотаріусу, та того, що боржник про розмір обчисленого боргу достеменно знав, однак проігнорував вимогу про його погашення. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачем не були надані приватному нотаріусу належні та достатні докази безспірності заборгованості позивача за кредитним договором, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню повністю на основі положень ст. ст. 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Приписами ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України обумовлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на те, що відповідач визнав позов повністю, суд переконаний у закономірності повернення позивачеві з державного бюджету 50 відсотків щодо судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved