Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 01.08.2020 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає біля позивачки. Спільне життя з відповідачем не склалося. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, а позивач не має змоги працевлаштуватись оскільки здійснює догляд за дитиною. Джерел доходу крім соціальних виплат не має, тому звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою судді від 17.11.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 15.12.2021 року ухвалою суду здійснено перехід розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження у справі разом з додатками надсилалася відповідачу за адресою його місця реєстрації, що зареєстроване у встановленому законом порядку, які відповідач 26.11.2021 р. та 08.01.2022 р. не отримав, до суду повернувся конверт з відміткою "адресат відсутній". Відповідно до ч.2 ст. 128 ЦПК України та ч. 11 ст. 128 ЦПК України, 20.12.2021 року розміщено оголошення про повідомлення відповідача про дату та час судового розгляду справи на веб-сайті "Судова влада" на 04.02.2022 року. 13.01.2022 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає частково та просить стягнути з нього аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу), оскільки на даний час він не працює та з нього за рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17.11.2021 року на користь позивачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з 01.11.2021 року до досягнення сином повноліття. Крім того, зазначає, що позивачка отримує допомогу від держави при народженні дитини, щомісячно у розмірі 860,00 грн. Разом з відзивом надіслав заяву про розгляд справи без його участі. 26.01.2022 року позивачка [PERSON] надіслала відповідь на відзив на позовну заяву про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, в якому просить задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, зазначає, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має, періодично працює за кордоном та має не постійний дохід. 04.02.2022 року позивачка до суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно положень ч. 2 ст. 191 та ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Згідно відомостей автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що рішенням Новоукраїгнського районного суду з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з 01.11.2021 року до досягнення сином повноліття. Позивач вказала, що вони не проживають разом, шлюбні відносини припинено, син проживає біля позивачки, що підтверджується довідкою № 931 від 02.09.2021 року про склад сім`ї виданою Управлінням соціального захисту та охорони здоров`я Новоукраїнської міської ради (а.с. 8). На даний час позивачка доглядає за малолітньою дитиною, тому не має можливості працювати та отримувати дохід. Разом з тим, позивачкою не заперечується той факт, що вона отримує державну допомогу, яка надається при народжені дитини, в розмірі 860,00 грн та за рішенням суду від 17.11.2021 року на її користь з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з 01.11.2021 року до досягнення сином повноліття. Відповідач [PERSON] у відзиві вказує, що на даний час не працює, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.29), інших доходів немає та враховуючи, що позивачка має дохід в розмірі 860,00 грн державної допомоги при народженні дитини та на її користь з нього стягнути аліменти на утримання їх сина в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому просить задовольнити позовні вимоги частково стягнути з нього аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія , доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Згідно статті 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч.1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч.4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч.5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч.6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Разом з тим, зі змісту вказаних вище норм слідує, що визначальною умовою стягнення аліментів на дружину є та обставина, чи може платник аліментів надавати таку матеріальну допомогу. Так, позивач не надала суду жодних доказів, які підтверджували, що відповідач офіційно працевлаштований. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Враховуючи надані позивачем та відповідачем докази, беручи до уваги заперечення відповідача та відповідь на відзив позивача, суд вважає, що вимога позивача про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку слід задовольнити частково. З огляду на викладене вище, виходячи з принципу розумності та справедливості, а також з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача при визначені розміру аліментів, суд враховує матеріальний та сімейний стан позивача, яка не працює, матеріальне становище відповідача, який не працює, з нього стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] та враховуючи згоду відповідача на стягнення з нього аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), суд вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини частково та стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дружини в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною трьох років, суд вважає, що такий розмір буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості, не порушить інтересів відповідача і захистить права позивача на утримання. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 908.00 грн.

Outcome: partial