Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з [PERSON] на його утримання аліменти в розмірі у розмірі 2 000 грн., починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і досягнення ним 23 років, тобто до 19.01.2023 року Позовна заява мотивована тим, що після смерті батька виховання позивача займається бабуся померлого. На даний час є студентом І курсу магістратури спеціальність 021 Аудівізуальне мистецтво та виробництво, галузь знань 02 культура і мистецтво Навчально-наукового інституту журналістики, кіно і телебачення, денна форма навчання, Навчання здійснюється на контрактній основі, стипендія не нараховується. Термін навчання 2 роки з 01.09.2021 року по 30.06.2023 року. Вказує, що орендує житло, навчається на контрактній основі та сплачує 36 300 грн. за навчальний рік, потребує коштів на одяг, зняття фільму, втрати на обладнання, акторів, грим. Мати фінансово позивачу не допомагає, відповідач працює, на утриманні більше нікого немає, тому змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.11.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засідання з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, направив на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач до суду не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась, також подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги визнала. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали, суд позов задовольняє, із наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Батько позивача помер, що підтверджується копіює свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.05.2012 року виданого Соколівською сільською радою Кіровоградського району, Кіровоградської області. Відповідно довідки №180, виданою 06.09.2021 року директором ННІ журналістики, кіно і телебачення О.Ф. Самойловим, [PERSON] є студентом 1 курсу магістратури спеціальність 021 Аудіовізуальне мистецтво та виробництво, галузь знань 02 культура і мистецтво Навчально-наукового інституту журналістики, кіно і телебачення денна форма навчання, Навчання здійснюється на контрактній основі, Стипендія не нараховується. Термін навчання 2 роки: з 01.09.2021 року по 30.06.2023 року. Відповідач щомісячно у добровільному порядку не надає позивачу матеріальної допомоги на період його навчання. Згідно ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За правилами частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Пред`являючи позов, позивач зазначав, що потребує матеріальної допомоги матері, посилаючись зокрема на витрати, пов`язанні із проживанням, навчанням, оскільки його коштів недостатньо. Суд враховує, що відповідач [PERSON] не заперечує щодо сплати аліментів на навчання повнолітнього сина. Таким чином, встановивши, що [PERSON] продовжує навчання, коштів не достатньо для його навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач, будучи працездатною, має можливість таку допомогу надавати, а відтак суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів мають бути задоволені саме в розмірі 2 000,00 грн, щомісячно, починаючи з 26.10.2021 року і до 19.01.2023 року, які просить позивач, за умови продовження навчання, а тому вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У відповідності до ст.ст. 141, 430 ЦПК України, суд стягує з відповідача - 908,00 грн. судового збору на користь держави, та рішення в частині стягнення аліментів підлягає виконанню негайно, але у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved