Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.07.2021 між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, згідно з яким [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в сумі 54580 грн, що еквівалентно 2000 доларів США за розрахунком 27,29 грн за 1 долар США, зі сплатою відсотків строком на два місяці, починаючи з 08.07.2021 по 08.09.2021 з поверненням позики готівкою протягом 1 календарного дня. Проте, відповідач умови договору не виконав. Посилаючись на викладене, з урахуванням збільшених позовних вимог просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 08.07.2021 в розмірі основної суми боргу 54580 грн., що за договірними відносинами еквівалентно 2000 доларам США за розрахунком 27,29 грн. за $1 долар США, та за період з 08.07.2021 по 08.09.2021 (як за правомірне користування чужими грошовими коштами) та за період з 09.09.2021 по 31.10.2021 (як за неправомірне користування чужими грошовими коштами) включно як попередній розрахунок до 31.10.2021; проценти за користування грошовими коштами на рівні облікової ставки Національного банку України в розмірі 2018,71 грн., 3% відсотків річних в розмірі 731,22 грн., інфляційні збитки в розмірі 1539,16 грн, всього на загальну суму 58869,09 грн. 28.10.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 05.01.2022 постановлено справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено судове засідання. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник відповідача подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився. Правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Приймаючи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд дослідивши докази у справі, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Встановлено, що згідно з договором позики від 08.07.2021, укладеним між [PERSON] та [PERSON] , позикодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 54580 грн в еквіваленті 2000 доларів США. Згідно з п. 3.2 договору позики, позичальник зобов`язується повернути позикодавцю грошові кошти до 08.09.2021. (а.с.12). Відповідно до п. 4.3 договору позики, по настанні дати вказаної в п. 3.2, позичальник зобов`язується протягом одного календарного дня повернути суму позики. Згідно з п. 6.3 договору позики, якщо позичальник не поверне позичену суму грошей до вказаного строку, то Позикодавець має право звернутись з позовом до суду, в разі цього буде звернуто стягнення боргу за рахунок особистого майна позичальника. Згідно з п. 6.4 договору позики, усі спори, що пов`язані з цим договором вирішуються шляхом переговорів між сторонами. Якщо спір не може бути вирішений шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору, визначеному відповідним чинним законодавством України. Згідно зі ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Нормою ч. 1 ст. 627 ЦК встановлено що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як встановлено, відповідач у визначений договором термін (та на час розгляду справи - також) позику не повернув. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача основної суми за договором позики від 08.07.2021 у розмірі 54580 грн. Крім цього, позивачем також заявлена вимога про стягнення з відповідача процентів за користування грошовими коштами в розмірі 2018,71 грн. Відповідно до ст.. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. (постанова ВП ВС від 28.03.2018 № 444/9519/12.) Враховуючи наведене, позовна вимога щодо стягнення з відповідача процентів підлягає частковому задоволенню за період з 08.07.2021 по 08.09.2021 в сумі 742,44 грн. Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Сума процентів 08.07.202122.07.20211554 580.007.57.5168.23 23.07.202108.09.20214854 580.0088574.21 Всього: 742.44 Позивачем також заявлена вимога про стягнення з відповідача трьох відсотків річних в сумі 731,22 грн та інфляційні збитки в розмірі 1539,16 грн. Нормою ст. 1050 ЦК передбачено, що в разі несвоєчасного повернення позичальником суми позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність боржника за прострочення грошового зобов`язання, зокрема, у виді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Розрахунок 3% річних. Періодкількість прострочених днівсума заборгованостіпроценттри проценти річних від простроченої суми 09.09.2021 - 31.10.20215354 580,003,000%237,76 Розрахунок інфляційних збитків. Місяці простроченняІндекси інфляціїСукупний індекс інфляціїСума боргуСума боргу з урахуванням інфляціїЗбитки від інфляції Вересень 2021 - Жовтень 2021101.2 100.9102.1154 580.0055 731.641 151.64 Зважаючи на вказаний розрахунок, підлягає стягненню 3% річних - 237,76 грн., інфляційні втрати - 1151,64 грн. Таким чином судом встановлено, що право позивача порушене, відповідач належним чином не виконав умови договору, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню: основна сума позики - 54580 грн, проценти- 742,44 грн, 3% річних - 237,76 грн., інфляційні втрати - 1151,64 грн, всього: 56711,84 грн. Питання про судові витрати по справі підлягають вирішенню відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Позивачем понесено судові витрати в сумі: 6383 грн: 908 грн сплачений судовий збір (а.с.6) за подання позовної заяви, 454 грн. за подання заяви про забезпечення позову (а.с. 47), 5000 грн витрати за правничу допомогу (а.с. 59-60) та 21 грн поштові послуги (а.с 59 зворот). Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позову (96,34%), на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 6149,38 грн, На підставі викладеного,

Outcome: partial