Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою в якій просить зобов`язати відповідача повернути земельну ділянку, площею 5,9599 га шляхом складання акту про передачу та прийом земельної ділянки та стягнути збитки у формі недоотриманих доходів у виді неотриманої орендної плати за 2021 рік в розмірі 5928,90 грн. та судові витрати по справі. В позовній заяві вона пояснила, що 09.03.2000 року між відповідачем та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 5,96 га на території Червоновершківської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, строком на 5 років та було здійснено передачу земельної ділянки орендарю шляхом оформлення акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі. У зв`язку з закінченням строку дії вищезазначеного договору 10.03.2005 року було укладено новий договір оренди строком на 5 років. Договір оренди зареєстрований в Компаніївському районному відділі Кіровоградської регіональної філії Центра ДЗК № 5 25.01.2006 року. 21.12.2009 року було укладено додаткову угоду до договору оренди землі, згідно з якою договір оренди було продовжено на 10 років. Додаткову угоду було зареєстровано, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.12.2009 року за № 040937300287. Таким чином договір оренди земельної ділянки укладено на строк до 25.01.2021 року. У зв`язку зі смертю [PERSON] , [INFO] право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3522885900:02:000:0470 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 233 від 02.04.2018 року перейшло до неї Після припинення дії договору оренди відповідач не повернув їй земельну ділянку та здійснив її обробіток, а також засіяв ділянку соняшником. Неправомірне використання її земельної ділянки відбувається всупереч неодноразових повідомлень з її боку, тому вона змушена звернутись до суду. Представником відповідача сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю подано до суду відзив, в якому він прохав відмовити в задоволенні позовних вимог та пояснив, що звернувшись до тексту договору оренди землі від 10.03.2005 року щодо оренди земельної ділянки кадастровим номером 3522885900:02:000:0470, що належить позивачу на праві власності, відповідач зазначає про наявність у нього права на використання зазначеної земельної ділянки після закінчення строку дії договору оренди землі до збору врожаю 2020- 2021 сільськогосподарського року. В частині 2 розділу 3 «Права та обов`язки сторін зазначеного вище договору вказано, що сторони мають право у разі закінчення дії договору до закінчення польових робіт продовжити термін оренди земельної ділянки до повної завершення збирання урожаю. СТОВ «Надія» для продовження користування земельно ділянкою до завершення с/х року (збору врожаю озимої пшениці) скористалося зазначено нормою договору оренди землі. Будь-яких додаткових дій для використання права щодо продовження оренди землі договором не встановлено. Дані обставини підтверджують правомірність продовження користування СТО «Надія» земельною ділянкою кадастровим номером 3522885900:02:000:0470. Висновки зроблені позивачем щодо незаконності володіння та користування зазначеною землею товариством після закінчення дії договору до завершення збору урожаю є хибними і такими, що не відповідають дійсності. Висновки щодо отриманих позивачем збитків за неотриману орендну плату також є безпідставними, такими, що не відповідають дійсності. Після завершення збору врожаю на земельній ділянці кадастровим номером 3522885900:02:000:0470, СТОВ «Надія: звернулося до позивача з листом-повідомлення в котрому зазначене наступне: «СТОВ «Надія» повідомляє Вас, що у відповідності до договору оренди землі б/н від 10.03.2025 року, укладеного між СТОВ «Надія» (орендар) та нею (орендодавець) товариство після збору урожаю та завершення польових робіт 2020-2021 сільськогосподарського року в зв`язку закінчення дії вищезазначеного договору оренди землі повертає їй земельну ділянку з кадастровим номером 3522885900:02:000:0470. За строк використання зазначеної земельної ділянки після закінчення дії договору оренди землі їй нарахована орендна плата. Для укладання акту приймання-передачі земельної ділянки та отримання нарахованої орендної плати просить позивача звернутися до СТОВ «Надія» за адресою: 28414, Кіровоградська область, Компаніївський район, с. Червоновершка та узгодити спосіб та дату отримання орендної плати та складання акту приймання-передачі земельної ділянки.». Як зазначено в даному листі відповідач нарахував орендну плату за час користування землею після закінчення строку дії договору оренди землі та готовий сплатити її позивачу. Тому висновки позивача щодо понесених збитків також не відповідають дійсності та є хибними. (а.с. 50-51). Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та надала пояснення згідно викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та надав пояснення аналогічно викладеним у відзиві. На виконання вимог п. п.2, 3 ч.3 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 06.08.2021 року відкрито провадження по справі, справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Заслухавши думку учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 09.03.2000 року [PERSON] передала СТОВ «Надії» в оренду земельну ділянку, площею 5,96 га, яка розташована на території Червоновершківської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, строком на п`ять років та здійснено передачу земельної ділянки орендарю шляхом оформлення акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі. (а.с.15-16). У зв`язку з закінченням строку дії договору оренди земельної ділянки від 10.03.2005 року [PERSON] уклала 10.03.2005 року новий договір та передала СТОВ «Надії» в оренду земельну ділянку, площею 5,96 га, яка розташована на території Червоновершківської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, строком на п`ять років та здійснено передачу земельної ділянки орендарю шляхом оформлення акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі. Договір зареєстрований в Компаніївському районному відділі Кіровоградської регіональної філії Центра ДЗК № 5 25.01.2006 року.(а.с.17-19). Як вбачається з додаткової угоди від 29.12.2009 року [PERSON] продовжила договір оренди строком на 10 років. Додаткова угода зареєстрована у Компаніївському відділі ДП «Кіровоградська регіональна філія Центра державного земельного кадастру при Держкомземі України. (а.с.20). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.04.2018 року, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 119275461 від 02.04.2018 року та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3511559212020 від 03.08.2020 року, у зв`язку зі смертю [PERSON] [INFO] , право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3522885900:02:000:0470 перейшло до [PERSON] (а.с.21-25). Листом від 14.12.2020 року позивачу відповідачем було направлено лист-повідомлення про використання переважного права на поновлення договору оренди землі від 10.03.2005 року та проект договору оренди землі на новий строк на 7 років. (а.с.32). Позивач листом від 24.12.2020 року повідомила відповідача про небажання та відсутність намірів щодо продовження орендних відносин. (а.с. 26-31). Відповідно до довідки № 02-29/37 від 13.07.2021 року, виданої Компаніївською селищною радою № 15 Кропивницького району Кіровоградської області СТОВ «Надія» не мала права на обробіток та посів земельної ділянки площею 5,9599 га, на даний час земельна ділянка засіяна соняшником. (а.с. 33). Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 16.07.2021 року вартість земельної ділянки становить 197630,15 грн. (а.с. 34). Згідно листа - претензії від 22.07.2021 року [PERSON] запропоновано відповідачу повернути земельну ділянку шляхом складання акту прийому-передачі, виплатити їй збитки у формі неотриманих доходів у виді неотриманої орендної плати за 2021 рік в розмірі 5928,90 грн. та заборгованість зі сплати орендної плати за договором оренди за 2016 рік в сумі 7800 грн. (а.с. 35-37). В відповідь 20.08.2021 року СТОВ «Надія» повідомило [PERSON] про закінчення договору оренди та завершення польових робіт 2020-2021 роки і в зв`язку з чим повертає земельну ділянку і нараховує орендну плату. (а.с.52). Відповідно до довідки від 20.08.2021 року, виданої СТОВ «Надія» встановлено, що на земельній ділянці вирощувалася пшениця озима, урожай якої було зібрано наприкінці липня, початку серпня 2021 року. (а.с. 53). Таким чином, відповідач по закінченню дії договору оренди 25.01.2021 року продовжував користуватися земельною ділянкою та наприкінці літа зібрав урожай, орендну плату за 2021 рік позивачу не виплачено, згоди на продовження дії договору оренди позивач не надавала. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами як визначено у ст. 629 ЦК України. Згідно ст. 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до частини першої статті 777 Цивільного Кодексу України наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов`язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором,- в розумний строк. Умови договору найму при його поновлені на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється. За частиною другою статті 792 Цивільного Кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, також Земельним Кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Правові підстави поновлення договору оренди землі, крім положень статті 777 Цивільного Кодексу України, визначаються також статтею 33 Закону України «Про оренду землі», яка об`єднує два випадки поновлення договору оренди землі: укладання договору на новий строк з застосуванням переважного права орендаря перед іншими особами (частина 1-5 статті 33) та продовження договору за мовчазною згодою сторін на тих самих умовах та на той самий строк (частина шоста статті 33 ). Так, відповідно до частини першої - п`ятої статті 33 цього Закону, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. Частиною четвертою цієї ж статті також визначено, що при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Крім того, частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Враховуючи вищевикладене, переважне право на поновлення Договору оренди земельної ділянки припинено враховуючи надані позивачем заперечення, у межах строків визначених чинним законодавством України, а отже і право користування земельною ділянкою, їй належить після припинення дії Договору оренди відповідач не має права. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. В силу ч.1 ст.319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст. 90 ЗК України право передавати земельну ділянку в оренду належить власнику. Згідно зі статтею 13 Закону України Про оренду землі Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у покоління і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Частиною першою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини першої статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна (стаття 400 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Пунктом 19 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Пункт 23 згаданої постанови пленуму, передбачено, що відповідно до статті 3.87 ЦК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, зазначене підтверджує незаконність користування та володіння належною позивачці земельною ділянкою. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно з ч.2 ст.34 Закону України «Про оренду землі», у разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки. Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. У частині першій статті 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини першої статті 96 ЗК України), Відповідно до висновку Верховного Суду України у справі №6-2588цс15 (№ 703/5377/14-ц) у випадку використання земельної ділянки без укладеного договору оренди землі, власник земельної ділянки має право на стягнення збитків у формі неодержаних доходів. Верховний Суд України у постанові від 14.09.2016 у справі № 6-2588цс15 сформував правовий висновок, що з аналізу ст. 157 ЗК України, п.п. 1, 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року № 284 вбачається, що користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушено. Отже, у випадку неукладення договору оренди, суперфіцію або інших правочинів як правових підстав для користування земельною ділянкою з вини користувача настають правові наслідки, передбачені ст. 157 ЗК України та Порядком, а саме відшкодування збитків власникам земельних ділянок. Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом України у постанові від 18.05.2016 у справі № 194гс1, від 28.01.2015 у справі 3-210гс14 та Верховним Судом у постанові від 28.02.2018 у справі № 909/45/17, у постанові від 02.07.2018 № 909/42/17. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі збитки у формі неодержаних доходів у виді неотриманої орендної плати за 2021 рік, що підлягають відшкодуванню на підставі статей 156, 157 ЗК України, оскільки вони виникли в результаті фактичного користування землею без укладення орендних правовідносин із власником земельної ділянки. Відповідно до ст.156 ЗК України, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Згідно з положеннями статей 21, 22 Закону України Про оренду землі Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Згідно з п.2 Додаткової угоди до Договору оренди земельної ділянки від 25.01.2006 р., орендна плата вноситься орендарем в розмірі 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки. Станом на 2021 рік нормативно грошова оцінка використовуваної земельної ділянки становить 197630,15 грн., (згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 16.07.2021 року). Відповідно сума, яка підлягає стягненню з відповідача як збитки у формі неотриманих доходів у виді неотриманої орендної плати за 2021 рік становить: 197630,15 грн. *3% = 5928,90 грн. На підставі ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст.77 ЦПК України) та допустимими (ст.78 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Позивач навів розрахунок розміру збитків у формі неотриманих доходів у виді неотриманої орендної плати за 2021 рік в розмірі 5928,90 грн. Розрахунок обгрунтований умовами договору оренди землі та визначений позивачем, виходячи з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Згідно ст. ст. 133, 141 ЦПК України судовий збір в сумі 1816 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved