Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Позивач ФОП [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Мазуренко С.С., звернувся до суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу, посилаючись на наступне. Між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/4190614 від 22.08.2019, за яким страховик зобов`язується відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля «Fiat Doblo», державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». У відповідності до умов даного Договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 23.08.2019 о 00 год. 05 хв. в м. Гірник Донецької області, по вул.Шахтарської слави, біля будинку №1, мала місце дорожньо-транпортна пригода за участю транспортного засобу «Fiat Doblo», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] (далі - відповідач-1) та автомобіля «Hyundai Accent» державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Hyundai Accent» державний номер [NUMBER] , що підтверджується постановою Селидівського міського суду Донецької області від 17.12.2019 по справі №242/4994/19. Відповідно до постанови Селидівського міського суду Донецької області від 17.12.2019, водія [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Крім того, згідно постанови Селидівського міського суду Донецької області від 17.12.2019 справа №242/4849/19, судом встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №050420, складеного 23.08.2019, зазначено, що відповідач-1 23.08.2019 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Справу про адміністративне правопорушення №242/4849/19 відносно відповідача-1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, що є нереабілітуючою підставою для закриття провадження. Потерпіла особа від ДТП - [PERSON] звернувся 29.08.2019 до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою на виплату страхового відшкодування. Співробітниками ПрАТ «СК «ВУСО» 09.09.2019 було здійснено огляд пошкодженого автомобіля «Hyundai Accent» державний номер [NUMBER] та складено протокол (акт) огляду транспортного засобу, фото-таблицю пошкоджень. Факт ДТП 23.08.2019 був визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховими актами №10939-24 від 13.09.2019, та виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/4190614 від 22.08.2019, на підставі страхових актів, на виконання вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України співробітниками ПрАТ СК «ВУСО» було зроблено розрахунок страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи - у сумі 45101,39 грн., що підтверджується платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування №24236 від 13.09.2019. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав 45101,39 грн. У свою чергу Страхувальником транспортного засобу «Fiat Doblo», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » є [PERSON] (далі - відповідач-2) , згідно Полісу №АО/4190614 від 22.08.2019 укладеного з ПрАТ «ВУСО». Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 13.09.2019, що підтверджується платіжним дорученням. Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 45101,39 грн., заподіяну відповідачем -1 внаслідок ДТП 23.08.2019, ПрАТ СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідачів щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 45101,39 грн. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування та діє протягом 3 років. З огляду на вищезазначене, фактичний розмір збитків (вартість відновлювального ремонту) має бути сплачена відповідачами. 22.03.2021між ПрАТ «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та ФОП [PERSON] (Новий кредитор) укладено Договір № 22/03/2021 про відступлення права вимоги від 22.03.2021, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/4190614 від 22.08.2019. Оскільки останньою відомою адресою відповідача-1 є [ADDRESS] , а відповідача-2 - [ADDRESS] , що розташовано на тимчасово окупованій території, а номери телефону та інші засоби зв`язку невідомі, позивач позбавлений можливості досудового врегулювання спору. Тому просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача завданні збитки в порядку регресу у розмірі 45101,39 грн, витрати по сплаченому судовому збору в розмірі 908,00 грн, витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 11863,80 грн. Провадження у справі відкрито 30.08.2021. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність, на позовних вимогах наполягали та просили їх задовольнити. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошень на веб-сайті Дзержинського міського суду Донецької області. Жодних клопотань або заяв на адресу суду щодо поважності причин неявки або відкладення судового засідання від відповідачів не надходило. Відзив на позов не надали. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 208-283 ЦПК України, заочно, у зв`язку з чим постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 17.12.2019, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, справу закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. З вказаної постанови вбачається, що 23.08.2019 о 00 год. 05 хв. [PERSON] в м. Гірник Донецької області, по вул. Шахтарської слави, біля будинку№1, керуючи автомобілем марки «Fiat Doblo», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Hyundai Accent» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Тим самим, [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 17.12.2019, справу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ч.1 ст. 130 КУпАП закрито, в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Встановленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним Кодексом України. При розгляді даної цивільної справи суд вважає, що не підлягає доказуванню наявність вини водія [PERSON] в ДТП та в спричиненні матеріальної шкоди позивачу, оскільки ці обставини встановлені постановою Селидівського міського суду Донецької області від 17.12.2019. Судом встановлено, що на час ДТП між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/4190614 від 22.08.2019, за яким страховик зобов`язується відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля «Fiat Doblo», державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». Факт ДТП 23.08.2019 був визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховими актами №10939-24 від 13.09.2019, та виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/4190614 від 22.08.2019, на підставі страхових актів, на виконання вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України співробітниками ПрАТ СК «ВУСО» було зроблено розрахунок страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи - у сумі 45101,39 грн., що підтверджується платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування №24236 від 13.09.2019. 22.03.2021 між ПрАТ «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та ФОП [PERSON] (Новий кредитор) укладено Договір № 22/03/2021 про відступлення права вимоги від 22.03.2021, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/4190614 від 22.08.2019. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.1,2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтями 979, 980 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові Інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та; пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до ч.1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги. яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч. 38.1.1 ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення вищевказаної суми в порядку регресу. З вищенаведеного вбачається те, що відповідно Цивільного кодексу України, Закону України "Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у відповідача-1 виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого страхового відшкодування, тобто 45101,39 грн. Звертаючись з позовними вимогами про солідарне стягнення з відповідачів [PERSON] (водія ТЗ) та [PERSON] (страхувальника) завданих збитків в порядку регресу, свої вимоги позивач мотивував положеннями підпукту «в» ч. 38.1.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу". З огляду на викладене, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Нормами статей 1166, 1187, 1191 ЦК України передбачено, що право вимоги на відшкодування шкоди може бути пред`явлено до особи відповідальної за заподіяний збиток, тобто до особи, яка завдала майнову шкоду. З матеріалів справи вбачається та підтверджується постановою Селидівського міського суду Донецької області від 17.12.2019, що особою, якою завдано шкоду являється відповідач-1 [PERSON] , який на відповідній правовій підставі використовував транспортний засіб «Fiat Doblo», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », та під керуванням якого внаслідок порушення правил дорожнього руху України, 23.08.2019 сталася дорожньо-транспортна пригода. Отже, положення підпункту «в» ч. 38.1.1 ст.38 вказаного спеціального Закону передбачає право страховика на звернення з регресним позовом до визначеного кола суб`єктів - до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, і саме за наявності передбачених цією статтею умов, проте, відповідною нормою закону не передбачено солідарної відповідальності страхувальника та водія щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП майну потерпілого. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст.3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ). Таким чином, підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача-2 [PERSON] , завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди збитків відсутні, оскільки останнім лише було укладено з ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту, а тому він не є відповідальною особою за заподіяний збиток. За таких обставин, суд приходить до висновку що позов про відшкодування збитків в порядку регресу підлягає частковому задоволенню, в частині стягнення з відповідача [PERSON] завданих збитків в порядку регресу в розмірі 45101,39 грн. Щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 11863,80 грн. суд зазначає наступне. За вимогами статті 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До матеріалів справи додані: договір №17 про надання правової допомоги від 10.02.2021 та додаткова угода №2 Акт приймання-передачі правової допомоги до вказаного договору від 18.05.2021, в якому зазначено детальний опис робіт, виконаних адвокатом, квитанція до прибуткового касового ордеру від 18.05.2021 про перерахування ФОП [PERSON] платежу в сумі 11863,80 грн. на підставі договору про надання правової допомоги. Разом із тим, при розподілі судових витрат за рішенням суду суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial