Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] 15.07.2021 звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Авентус Україна» третя особа приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, який передано на розгляд судді Шкамерда К.С., згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2021. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.12.2020 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною було вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» заборгованості в розмірі 27657,6 грн. Позивач отримала поштою лист від приватного виконавця Золотарьової Т.В. яким їй було адресовано постанова про відкриття виконавчого від 12.05.2021 та постанову від 17.06.2021 про примусове виконання виконавчого напису №4083 від 03.03.2021 нотаріуса Головкіної Я.В., на загальну суму боргу 30923,36 грн. Представник позивача вказав, що позивач не отримувала ні від приватного нотаріуса, ні від відповідача, ні від приватного виконавця жодних запитів, повідомлень, листів та постанов з приводу вчинення виконавчого напису. Також вказав, що між позивачем та відповідачем відсутні будь-які правовідносини зобов`язального характеру, не підписувались та не укладались з відповідачем жодних правочинів зобов`язального або будь-якого іншого характеру. Представник позивача вважає, що вказаний виконавчий напис №4083, виданий 03.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. прийнятий з порушенням норм законодавства, в тому числі щождо безспірності заборгованості перед ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», винесений незаконно та повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 15-16, 18 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст.ст. 50, 87-88 Закону України "Про нотаріат", позивач просить витребувати у приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. належним чином засвідчену копію нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису №4083 від 03 березня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Авентус Україна» заборгованість у розмірі 27657,6 грн.. Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №4083 вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною від 03 березня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Авентус Україна» заборгованість у розмірі 27657,6 грн.; стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу. 19.07.2021р. ухвалою суду в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду. Також, 19.07.2021 за клопотанням позивача постановлено ухвалу суду про витребування у приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. належним чином засвідчену копію нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису №4083 від 03 березня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Авентус Україна» заборгованості в розмірі 27657,6 грн. Представник відповідача ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» 10.08.2021 подав до суду відзив на позовну заяву, шляхом направлення поштою 06.08.2021. Відзив обґрунтовує тим, що позовні вимоги вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Представник відповідача зазначив, що товариство підтверджує факт укладення із позивачем кредитного договору №2193129 від 25.03.2020, згідно якого позивачу надано споживчий кредит у розмірі 9200 грн. Переказ коштів здійснено 25.05.2020 шляхом перерахування на банківську картку клієнта, яку вказано особисто клієнтом в заяві на отримання кредиту. Сторони погодили істотні умови договору, а саме строк договору 18 днів, знижену процентну ставку кредиту -1,33 % в день від суми кредиту та стандартну процентну ставку -1,9% від суми кредиту (695,4% річних). Позивачем на виконання договору неодноразово здійснювались платежі у рахунок погашення заборгованості, тим самим продовжено строк кредитного договору, що свідчить про обізнаність та визнання наявності кредитного договору. Таким чином, посилання позивача у позові про те, що остання не брала кредит у товариства не відповідає дійсності, вказані посилання є безпідставними та такими що заводять суд в оману. Представник відповідача вказав, що між позивачем та товариством було укладено ще три кредитних договорів, які позивач успішно виконала. У зв2яхку з тим, що позивач належним чином не виконано умови договору товариством позивачу направлено рекомендованим листом письмову вимогу про усунення порушень від 21.08.2020 вих. №2193129-08-2020, в якій вказано суму заборгованості та проінформовано про те, що у випадку невиконання вимог повідомлення це буде підставою для передачі справи до нотаріуса для вчинення виконавчого напису та початку дій щодо примусового стягнення заборгованості. Позивач має заборгованість за кредитним договором 26857,60 грн., яка складається з 8800 грн. заборгованості за кредитом (тіло кредиту), 180576,60 суми заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 800 грн. плати за вчинення виконавчого напису. Товариство нарахувало проценти за користування кредитними коштами виключно до умов договору, надано нотаріусу виписку з особового рахунку за кредитним договором №2193129 позивачки із зазначенням суми заборгованості з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, яка підлягає стягненню у примусовому порядку та є безспірною. Отже, товариством було надано всі необхідні документи нотаріусу для вчинення виконавчого напису, що встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Представник відповідача вказав, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в обгрунтування свого позову щодо факту підтвердження або спростування безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріусом. Представник відповідача не погоджується щодо витрат на юридичні послуги позивача, які остання планує понести в розмірі 8000 грн., вважає їх безпідставними та завищеними, оскільки нескладність справи та ціна позову, принципи співмірності та розумності судових витрат позивачем не надано жодного документу, які б підтвердили б понесені позивачем витрати у вказаному розмірі. У зв`язку з викладеним представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Відповідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2021, дану справу передано на розгляд судді Гут Ю.О., у зв`язку з закінченням повноважень судді Шкамерда К.С. в межах п`ятирічного строку, на який її було призначено на посаду судді вперше відповідно до Указу Президента України «Про призначення та звільнення суддів» від 29.09.2016 №425/2016. від виконавця Бершадського до суду надійшли витребувані докази. Ухвалою суду від 04.10.2021 суддею Гут Ю.О. прийнято справу до свого провадження та призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), 31.01.2022 представник позивача падав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просить позов задовольнити. Представник відповідача ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується повідомленням про вручення 30.12.2021 рекомендованого листа з судовою повісткою, заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду до суду не подавав. 10.08.2021 до суду подав відзив на позовні заяву, в якому просив відмовити у позові. Третя особа приватний нотаріус Головкіна Я.В. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується відміткою від 03.01.2022 на конверті про невручення рекомендованого листа з причин "адресат відсутній за вказаною адресою", який направлявся з судовою повісткою за місцезнаходженням третьої особи, заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи або відзив до суду не подавала. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] , 25.03.2020 укладено кредитний договір №2193129 та товариством надано позивачу грошові кошти у розмірі 9200 грн., на строк 18 днів, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , що підтверджується копією кредитного договору №2193129 від 25.03.2020, який підписано [PERSON] аналогом ЕПЦ у формі одноразового індефікатора (а.с. 33-35). Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження №65390331 12.05.2021 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №4083 від 03.03.2021, виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» заборгованості в розмірі 27657,6 грн. (а.с.8-9). Згідно копії постанови від 07.06.2021 звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] , відповідно до виконавчого провадження №65390331 12.05.2021 (а.с. 10-11). Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 87 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Стаття 88 цього закону встановлює умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності виконавчий напис видається у межах цього строку. Стаття 89 закону передбачає, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата(рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувана; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачується стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріусу. ЦПК визначає підсудність справ щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса - за місцем його виконання відповідно до ч. 12 ст. 110 ЦПК. Місце виконання рішення визначене Закону України «Про виконавче провадження». Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1 даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пунктом 2 цього Переліку передбачено, що кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 Вищого спеціалізованого суду України з розгулу цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Верховний суд України у справі за № 6-887цс17 висловив правову позицію, та зазначив, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса розглядається судом за позовом боржника до стягувача. Нормами чинного законодавства України передбачено такий спосіб захисту порушеного права як визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Суд, що приватний нотаріус на вимогу суду не надав належним чином завірені копії документів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» заборгованості, зареєстрованого у реєстрі 03.03.2021 за №4083, тому неможливо перевірити про наявність в матеріалах справи засвідченої стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості також документи про повідомлення не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису боржника про порушення кредитних зобов`язань, на підставі яких він міг ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору, тому якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість не можливо вважати безспірною. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» строків, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що виконавчий напис суду не був наданий, що можливо вважати те, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, враховуючи те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не були враховані обставини, які можуть поставити під сумнів або взагалі спростовують безспірність заборгованості між сторонами, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданої позивачем квитанції АТ "Ощадбанк" від 14.07.2021 (а.с.5), остання за подання даного позову до суду сплатила судовий збір в розмірі 908 грн., виходячи з розміру, встановленого підпунктом 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", що підлягає відшкодуванню відповідачами. Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору судом не встановлено. На підставі поданих по справі доказів суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved