Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] через представника - адвоката Усатенка В`ячеслава Юрійовича звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни від 22.11.2019 року зареєстрований в реєстрі за №7950 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» заборгованості за період з 22.03.2018 року по 04.11.2019 року у розмірі 46978,65 грн. В обгрунтування позову зазначено, що оспорюваний виконавчий напис вчинено нотаріусом за кредитним договором про надання споживчого кредиту, строк виконання якого минув п`ять років тому і який повністю сплачено. Крім того, виконавчий напис вчинено на стягнення заборгованості за не посвідченим нотаріально договором, однак кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Ухвалою суду від 20.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.46-47). Ухвалою суду від 20.12.2021 року задоволено заяву представника позивача - адвоката Усатенка В`ячеслава Юрійовича про забезпечення позову, якою зупинено стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни від 22.11.2019 року зареєстрований в реєстрі за №7950 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» заборгованості (а.с.48-51). Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача - адвокат Рогульченко І.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній та просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. 26.01.2022 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог навівши вимоги чинного законодавства, що застосовуються до спірних правовідносин, зокрема на те, що Перелік документів, за якими стягнення відбувається у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, а подані відповідачем для вчинення виконавчого напису документи підтверджують безспірність заборгованості. Викладу обставин, які визнаються відповідачем чи заперечення щодо наведених позивачем обставин позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази, відзив не містить (а.с.128-132). Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна та приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Тетяна Валентинівна в судове засідання не з`явились та свої пояснення стосовно пред`явленого позову не надали. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, дослідивши в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 березня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір №34365/0005XSGF про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту, відповідно до умов якого [PERSON] було надано кредит на споживчі потреби шляхом надання кредитного ліміту у вигляді відкличної відновлюваної кредитної лінії без забезпечення. Розмір кредитного ліміту становить 10000 грн. зі строком дії 36 місяців з моменту укладення договору, що підтверджується копією вказаного договору (а.с.83). З копії договору також вбачається, що зазначений договір в нотаріальному порядку не посвідчувався. 22 листопада 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №7950 про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №34365/0005XSGF від 17 березня 2013 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення права вимоги за кредитними договорами №147 від 22.03.2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» суми заборгованості в розмірі 46978,65 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 9698,98 грн.; прострочена заборгованість за комісією - 78,50 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 7559,11 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту - 0,00 грн.; строкова заборгованість за комісією - 263,84 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 29378,22 грн.; строкова заборгованість по штрафам і пеням - 0,00 грн. У виконавчому написі також зазначено, що строк платежу за кредитним договором №34365/0005XSGF від 17 березня 2013 року настав. Боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 22.03.2018 року по 04.11.2019 року. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача в розмірі 650 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача (а.с.84). 05 лютого 2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Тетяною Валентинівною відкрито виконавче провадження ВП №61162694 з виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса, що підтверджується копією постанови (а.с.87). Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Спірний виконавчий напис вчинений нотаріусом 22.11.2019 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14. Зважаючи на те, що спірний виконавчий напис вчинений на підставі боргового документу - кредитного договору, який нотаріально не посвідчений, тому виконавчий напис вчинений з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виконавчий напис від 22.11.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А., зареєстрований в реєстрі за №7950, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Саме такі правові висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.04.2020 року у справі №158/2157/17 (провадження № 61-14105 св 18). Твердження позову про виконання в повному обсязі зобов`язання за кредитним договором не підтверджено документально, а тому не доведено належними і допустимими доказами. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (частина перша статі 88 Закону України «Про нотаріат», підпункт 3.4 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень статті 88 Закону України «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Таким чином, різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті. Тому і загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки. У постанові від 02.07.2019 року в справі №916/3006/17 (провадження №12-278гс18) Велика Палата Верховного суду зробила висновок, що загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки незалежно від суб`єктного складу сторін правовідносин, а якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як зазначено в оскаржуваному виконавчому написі, стягнення заборгованості проводиться за період з 22.03.2018 року по 04.11.2019 року. Разом із тим, відповідно до кредитного договору №34365/0005XSGF від 17 березня 2013 року строк дії кредитного ліміту - 36 місяців з моменту укладення договору, тобто до 17 березня 2016 року. Отже, право вимоги про повернення кредиту виникло 18 березня 2016 року, і саме з цієї дати почався відлік строку позовної давності, який закінчився 18 березня 2019 року. При цьому виконавчий напис було вчинено 22 листопада 2019 року, тобто на час вчинення виконавчого напису пройшло більше трьох років з дня виникнення у стягувача права примусового стягнення боргу за кредитним договором. Отже виконавчий напис вчинено з порушенням приписів ст.88 Закону України «Про нотаріат». За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню також і з цих підстав. Тому позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач [PERSON] при подані позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню звільнена від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», у зв`язку з чим судовий збір в розмірі 908 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved