Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

[PERSON] 03.09.2021 звернулась із позовом до Городоцької міської ради Львівського району Львівської області про визнання права на земельну частку (пай), в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , що помер [INFO] . Позов мотивує тим, що є спадкоємцем першої черги після смерті батька. Після його смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 1,54 в умовних кадастрових гектари, яка знаходиться на території Родатицької сільської ради Львівського району Львівської області, що належало [PERSON] на підставі сертифікату серії ЛВ№0089117 від 26.02.1998, який зареєстрований в книзі реєстрації Сертифікатів за №1472. Оскільки позивачка проживала разом з батьком на час його смерті, отже вважається такою, що спадщину прийняла, проте нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) оскільки сертифікат був виданий після смерті спадкодавця. Отже оформити спадщину в нотаріальному порядку вона можливості немає, а тому змушена звертатись до суду. Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 08.09.2021 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Представник позивача до суду не з`явилась, 27.01.2022 подала суду заяву, якою просила про розгляд справи за її та позивачки відсутності, позовні вимоги підтримла та просила задоволити. Представник Городоцької міської ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, у поясненні від 03.11.2021 просив про розгляд справи за відсутності представника міської ради, позов визнав. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, заяву представника позивачки та представника відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.124,129 Конституції Україниі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи. Відповідно до вимогст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.16ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Пунктом 23 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни «Просудову практикуу справахпро спадкування» від 30.05.2008р.№ 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008, роз`яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК 2004 р., якщо спадщина відкрилася після 01.01.2004 р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963 р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 14), отже до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після його смерті слід застосовувати положення Цивільного Кодексу України в ред. 1963 року. За вимогами ст.373 ЦК України, ст.81 ЗК України право власності (право) на земельну ділянку набувається і здійснюється по закону. Громадяни України набувають права на земельні ділянки на підставі договорів, в т.ч. дарування, прийняття спадщини, тощо. Позивачка [PERSON] являється донькою померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] (а.с. 15). [PERSON] згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0089117 від 26.02.1998, належало право на земельну частку (пай) площею 1,54 ум. кад. га., яка перебуває у колективній власності ССГ «Україна». Згідно витягу з книги реєстрації сертифікатів на середню земельну частку (пай) Родатицької сільської ради, сертифікат зареєстровано за №1472 (а.с.7-9). З матеріалів справи вбачається, згідно витягу з книги реєстрації сертифікатів на середню земельну частку (пай), сертифікат на право на земельну частку (пай) було видано взамін сертифікату №248 від 07.05.1997 (а.с.9). Згідно копії ухвали Родатицької сільської (селищної) ради від 10 березня 1995 року про затвердження списків осіб, які мають право на середню земельну частку, [PERSON] за життя був включений у вказаний список (а.с.10-12). Таким чином, [PERSON] (спадкодавець) при житті фактично набув право на земельну частку (пай). Згідно довідки виданої виконкомом Родатицької сільської ради Городоцького району Львівської області [PERSON] була зареєстрована та фактично проживала із батьком на момент його смерті за адресою: [ADDRESS] . Статтею 549 ЦК УРСР, передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно долученого до матеріалів листа державного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Львівської області (а.с.13) із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказані земельну ділянку до нотаріуса зверталась [PERSON] , однак їй було відмовлено у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ виданий після смерті спадкодавця, відповідно не входить до складу спадщини, а також роз`яснено про право звернення до суду (а.с. 13). Згідно положень ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2007 року відомо, що в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч.2 ст.1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року №801, якою затверджено форму сертифіката на право на середню земельну частку (пай), у сертифікаті повинна бути зазначена назва колективного сільськогосподарського підприємства, член якого мав право на середню земельну частку (пай) та вартість землі. Згідно п. 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 05.08.1995 року, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводяться відповідно районною державною адміністрацією. Отже, сертифікат на право на середню земельну частку (пай) може бути видано лише громадянину, який має право на середню земельну частку (пай). Сертифікат спадкодавцю видано, а це свідчить що він мав право на земельну частку (пай). Відповідно до ст.ст.15,16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 1 Закону України «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законом порядку. У відповідності до ст. 2 цього Законудокументом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно п. 17 розділу X «Перехідних положень» Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Враховуючи те, що позивачка [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом майна [PERSON] , яка спадщину фактично прийняла на підставі ст.549 ЦК України в редакції 1963р., після смерті батька позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, проте у видачі свідоцтва їй було відмовлено з огляду на те, що правовстановлюючий документ на землю був виданий після смерті спадкодавця, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вирішуючи питання судового збору залишає такий за позивачкою. На підставі викладеного,

Outcome: approved