Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

18 листопада 2021 року [PERSON] в особі свого представника - адвоката Давиденка К.В. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на спадкове майно, посилаючись на наступні обставини. [INFO] померла його бабуся [PERSON] в с.Білолісся Білгород-Дністровського району Одеської області, після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ді- лянка площею 7,1354 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розта- шована на території Білоліської сільської ради, згідно державного акта на право приватної влас- ності на землю серії ЯА № 373643 від 04.10.2005 р. За життя 11.04.2005 р. бабуся вчинила на його ім`я заповіт, яким заповіла сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0144633 ви- даний Татарбунарською райдержадміністрацією 12.11.1996 р. Після смерті спадкодавця він звер- нувся до державного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу Колісника Д.Ю. із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено з причин ненадання доказів родинних відносин зі спадкодавцем. Той факт, що спадкодавець заповідала йому саме державний акт на право приватної власності на землю, а не на земельну ділянку, на його думку, є невірне трактуван- ня волі спадкодавця секретарем сільської ради. Відповідно до довідки відділу у Татарбунарському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 02.03.2021 р., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0144633 спадкодавцю був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 373643. Зважаючи на те, що ус- падкувати земельну ділянку у нотаріальному порядку він не має можливості, просив визнати за ним право власності на спадкове майно. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, повністю підтримав позовні вимоги (а.с.24). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути у його відсутність (а.с.27). Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою зву- козаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того за конних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову су- перечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають до- казуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добро- вільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по су- ті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. З копії паспорту серії [NUMBER] виданого Татарбунарським РВ ГУМВС України в Одеській області 02.12.2009 р. та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4, 5) слідує, що позивач народився [INFO] в с.Олонешти Суворівського району Молдова. Заповітом від 11.04.2005 р., посвідченим секретарем сільської ради Духно М.Г., підтверджуєть- ся, що [PERSON] є спадкоємцем на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0147633, виданий 12.11.1996 р. Татарбунарською райдержадміністрацією, який належав [PERSON] (а.с.12). Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, сформованого 26.02.2010 р. (а.с. 13), заповіт від 11.04.2005 р., зареєстрований у реєстрі за № 48942057, є чинним. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.11) підтверджується, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] в с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області. Згідно копії державного акта на право приватної власності на землю серії ЯА № 373643 від 04. 10.2005 р. (а.с.14), [PERSON] була власником земельної ділянки площею 7,14 га, розташо ваної на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як вбачається з інформації відділу у Татарбунарському районі головного управління Держгео- кадастру № 113/421-21 від 02.03.2021 р. (а.с.15), [PERSON] взамін сертифікату на право на зе- мельну частку (пай) серії ОД № 0144633, зареєстрованого за № 508 від 12.11.1996 р., було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 373643, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користу- вання землею, договорів оренди землі від 04.10.2005 р. за № 010553500038, кадастровий номер 512 5080400:01:001:0312. Витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 12.10. 2021 р. (а.с.16) визначена вартість земельної ділянки площею 7,1354 га, кадастровий номер 51250 80400:01:001:0312, що належала [PERSON] , складає 176123,50 грн. Відмова нотаріуса (а.с.17) свідчить про неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину після померлої [PERSON] , яка поемрдла [INFO] у зв`язку з тим, що у заповіті заповідається державний акт на право приватної власності на землю, а не сама земельна ділянка. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків /спадщини/ від фізи- чної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних від- носин, а також інших учасників цивільних відносин. В силу ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спад- щину чи не прийняти її. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збе- реженням її цільового призначення, що визначено ч.1 ст.1225 ЦК України. За встановлених обставин, суд вважає, що права позивача мають бути захищені шляхом визнан- ня за ним, як спадкоємцем за заповітом, права власності на земельну ділянку, що залишилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved