Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

У провадженні суду з 22 березня 2021 року перебуває позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: ТОВ «Одеське комерційне товариство», про звільнення майна з-під обтяжень, а саме квартири за адресою [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.05.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11158823000, за умовами якого [PERSON] було надано кредит в іноземній валюті у сумі 90\~000 дол. США, з відсотковою ставкою 13% річних, та в забезпечення якого було укладено іпотечний договір від 24.05.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Дєордієвою І.В., за реєстровим номером 2279, та передано в іпотеку банку нерухоме майно квартиру за адресою [ADDRESS] . Вказували, що 12.12.2011 року між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» були укладені договір факторингу №1 та договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області, 12.12.2011 року за реєстровим № 5207-5208, згідно яких право вимоги за вищевказаним кредитним договором та договором іпотеки перейшло до ТОВ «Кей-Колект». Вказували, що у зв`язку з невиконанням [PERSON] умов договору про надання споживчого кредиту №11158823000, 14.06.2018 року іпотекодержателем було звернено стягнення шляхом набуття права власності на предмет іпотеки відповідно до ст. 35-37 Закону України «Про іпотеку». Отже, право власності [PERSON] на квартиру припинено зверненням стягнення на предмет іпотеки. Між тим, із інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що на спірну квартиру накладено заборони: 1)реєстраційний номер обтяження 26316093, підстава обтяження: повідомлення про заборону відчуження майна, серія та номер 24-05/2, виданий 24.05.2018 року, видавник : ТОВ «Одеське комерційне товариство»; 2) реєстраційний номер обтяження 26315894, підстава обтяження : повідомлення про заборону відчуження майна, серія та номер 24-05/1, видавник : ТОВ «Одеське комерційне товариство». Вважають, що існуючі обтяження обмежують їх права як власників майна, суперечать положенням цивільного законодавства та перешкоджають ТОВ «Кей-Колект» як власнику майна вільно ним розпоряджатись. Ухвалою суду від 22.03.2021 року провадження у справі було відкрито. Через неявку сторін розгляд справи 26.04.2021 року відкладався. Ухвалою суду, повний текст якої складено 03.06.2021 року, було закрито підготовче провадження по справі та призначено до розгляду по суті на 26.08.2021 року. У судовому засіданні 26.08.2021 року був присутній представник позивача [PERSON] та представник відповідачки [PERSON] .. Представник відповідачки [PERSON] підтримав подане ним 25.08.2021 року клопотання про зупинення провадження у справі, згідно якого просив зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили рішення суду по цивільній справі №522/9851/21 за позовом [PERSON] до ТОВ «Кей-Колект», державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова Ігоря Олександровича про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.06.2018 року №41658269. Посилався на те, що ухвалою суду від 13.07.2021 року провадження по справі №522/9851/21 було закрито, проте ними дану ухвалу було оскаржено, а отже остання не набрала законної сили. При цьому ухвала суду про відкриття провадження у даній справі є такою, що набрала законної сили, а отже вважає, що наявні підстави для зупинення провадження у даній справі. Представник позивача заперечував проти даного клопотання та просив відмовити, посилаючись на те, що вже розглядався аналогічний спір щодо оскарження рішення про державну реєстрацію та пройшов три інстанції; провадження по справі №522/9851/21 було закрито саме з тих підстав, що аналогічний спір вже розглянуто судом. Відсутні об`єктивні причини для зупинення провадження у даній справі. Також, представника позивача підтримав позов, представник відповідача заперечував проти його задоволення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, поважність причин неявки суду не повідомив та будь-яких клопотань не заявляв. Ухвалою суду від 26.08.2021 року у задоволенні клопотання представника відповідача адв. Ніц А.С. від 25.08.2021 року про зупинення провадження у справі було відмовлено. Розгляд справи відкладено на 28.10.2021 року. У зв`язку з неявкою сторін та їх представників, розгляд справи 26.10.2021 року, 07.12.2021 року відкладався. У судове засідання 27.01.2022 року сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Верховний Суд у постанові від 1\~жовтня 2020\~року у\~справі №\~361/8331/18 виходив із того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Ураховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, вид судочинства - загального провадження, вжиті судом заходи щодо направлення сторонам повідомлення про час та місце розгляду справи, копії позовної заяви з додатками до відповідача, із роз`ясненим правом надання відзиву на позов, суд визнав можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення за відсутності сторін. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складення судового рішення 07.02.2022 року. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено,\~що 24 травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11158823000, за умовами якого [PERSON] було надано кредиту в іноземній валюті у сумі 90\~000 дол. США, з відсотковою ставкою 13% річних, строком до 24 травня 2017 року. 24 травня 2007 року між [PERSON] , [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» укладено Іпотечний договір, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дєордієвою І.В. та зареєстрований в реєстрі за номером 2279, за умовами якого [PERSON] та [PERSON] виступили майновими поручителями [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту №11158823000 від 24 травня 2007 року. Предметом іпотеки за Договором іпотеки виступала квартира за адресою: [ADDRESS] .. У подальшому, 12 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк», як правонаступником АКІБ «Укрсиббанк», та ТОВ «Кей-Колект» були укладені договір факторингу №1 та договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області, 12.12.2011 року за реєстровим № 5207-5208, згідно яких право вимоги за вищевказаним кредитним договором та договором іпотеки перейшло до ТОВ «Кей-Колект» (а.с.17-23). 14\~червня 2018 року державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Махортовим І.О. було проведено державну реєстрації\~права власності на нерухоме майно, а саме задоволено заяву Товариства «Кей-Колект» та здійснено перехід права власності на предмет іпотеки в порядку позасудового врегулювання. До заяви про проведення державної реєстрації права Товариством «Кей-Колект» надано наступні документи: лист-повідомлення; договір відступлення прав вимоги від 12 грудня 2011 року; договір факторингу від 12 грудня 2011 року; договір №1 про внесення змін від 20 травня 2009 року; постанова 815/2174/16 від 25 липня 2016 року; ухвала суду 815/2174/16 від 25 жовтня 2016 року; договір іпотеки від 24 травня 2007 року. Отже, позивач набув право власності на спірну квартиру в позасудовому порядку шляхом звернення на неї стягнення. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси по справі 522/14598/18 від 20.05.2019 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 24.12.2020р., було відмовлено в задоволенні позову\~ [PERSON] , [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області», за участю третьої особи [PERSON] , про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяження № 41658269 від 18.06.2018 року; скасування реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», код ЄДРПОУ 37825968 на квартиру [ADDRESS] ; витребування від Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ- КОЛЕКТ», ЄДРПОУ 37825968 квартиру вказаної квартири на користь позивачів ; визнання за позивачами права власності по 1/2 частини вказаної квартири; усунення перешкод у користування майном - квартирою, шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», не чинити опір та не заважати [PERSON] та [PERSON] при здійсненні ними права власності. Ухвалою Верховного суду від 15.04.2021р. касаційну скаргу [PERSON] було повернуто скаржнику. Також суд вбачає, що ухвалою суду від 13.07.2021 року було закрито провадження у справі № 522/9851/21 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.06.2018 року номер 41658269 про реєстрацію права власності за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» з підстав п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України. Отже, станом на час розгляду даної справи судом власником спірної квартири є позивач ТОВ «Кей-Колект». При цьому, з інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.03.2021 року (а.с.6-8) та від 25.08.2021 року (а.с.69-71) вбачається, що на спірну квартиру за адресою: [ADDRESS] , накладено наступні заборони: 1)реєстраційний номер обтяження 26316093, підстава обтяження: повідомлення про заборону відчуження майна, серія та номер 24-05/2, виданий 24.05.2018 року, видавник : ТОВ «Одеське комерційне товариство»; 2) реєстраційний номер обтяження 26315894, підстава обтяження : повідомлення про заборону відчуження майна, серія та номер 24-05/1, видавник : ТОВ «Одеське комерційне товариство». Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до\~ст. 317 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1\~ст. 317 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1\~ст. 319 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1\~ст. 321 ЦК України). Згідно\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.\~\~\~\~\~\~ Згідно п.2 глави 15 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року (далі - Порядок № 296/5, в редакції, яка діяла на час вчинення відповідачем дій) заборона відчуження майна накладається: за повідомленням установи банку, підприємства чи організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю житлового будинку (квартири); при посвідченні договору застави (іпотеки) житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна, майнових прав на нерухоме майно, а також транспортного засобу, що підлягає державній реєстрації, або при посвідченні договору про внесення змін щодо предмета застави (іпотеки), якщо це передбачено договором; за зверненням органу опіки та піклування з метою захисту особистих і майнових прав та інтересів дитини, яка має право власності або проживає у жилому будинку, квартирі, іншому приміщенні, на відчуження якого накладається заборона; при посвідченні договору довічного утримання (догляду); за повідомленням іпотекодержателя; при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно спадкоємцям фізичної особи, оголошеної померлою (строком на п`ять років); при одержанні повідомлення про смерть одного з подружжя, які за життя склали спільний заповіт подружжя; при посвідченні спадкового договору; у всіх інших випадках, передбачених законом. Підпунктами 4.1, 4.2 пункту 4 глави 15 Розділу ІІ Порядку визначено, що накладання заборони щодо відчуження майна реєструється нотаріусами в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій та реєстрі для реєстрації заборон відчуження нерухомого та рухомого майна, арештів, накладених на майно судами, слідчими органами, і реєстрації зняття таких заборон та арештів. Про накладені заборони щодо відчуження робиться запис в Алфавітній книзі обліку реєстрації заборон відчуження нерухомого та рухомого майна, а також арештів, накладених на таке майно судами, слідчими органами, і реєстрації зняття таких заборон та арештів. Накладені заборони щодо відчуження житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна та майнових прав на нерухомість підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а заборони щодо відчуження транспортного засобу - в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідно до вимог чинного законодавства України. Як зазначено в п.п.5.1 п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку (в редакції, яка діяла на час вчинення відповідачем дій), нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п.п.6.1, 6.2 п.6 глави 15 розділу ІІ Порядку про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна. Відомості про зняття заборони відчуження нерухомого майна, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на об`єкти нерухомого майна підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в порядку, установленому Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. У відповідності до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредитора та реєстрацію обтяжень». якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Суд вбачає, що обтяження за іпотечним договором від 24.05.2007 року виникло раніше, ніж обтяження за повідомленнями про заборону відчуження майна, виданими 24.05.2018 року ТОВ «Одеське комерційне товариство», яке накрадено з необгррунтованих підстав. Отже, наведе свідчить про те, що позивач має право на звернення до суду з позовом для захисту свого порушеного права, оскільки безпідставне обтяження набутого ним майна створює перешкоди в його використанні, зокрема, неможливості розпорядитись ним. З огляду на зазначене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved