Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

01 грудня 2021 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю чоловіка та батька, причиною якої є професійне захворювання. Позиція позивачів Позивачі посилаються на те, що [PERSON] , який був чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] та [PERSON] , більше 20 років працював у шкідливих та важких умовах на підприємствах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», йому було встановлено третю групу інвалідності та 65 відсотків втрати професійної працездатності у зв`язку з професійними захворюваннями. [INFO] [PERSON] помер. Згідно довідки міжрайонної профпатологічної МСЕК серії АА № 0000257 від 17 серпня 2021 року наявний причинний зв`язок смерті [PERSON] з професійним захворюванням. Позивачі просять стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у відшкодування моральної шкоди, завданої смертю близького родича, 120 000 грн на користь кожного з них без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб. Позовна заява містить клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 08 грудня 2021 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Заяви та клопотання відповідача 30 грудня 2021 року надійшла заява представника відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. На думку представника відповідача справа є складною, становить значний суспільний інтерес, оскільки має прецедентний характер , та потребує розгляду у порядку загального позовного провадження. Зокрема представник відповідача вважає за необхідне призначення по справі судово-психологічної експертизи, витребування первинної медичної документації, копій індивідуальної програми реабілітації інваліда та інших документів. Також відповідач вважає обов`язковою особисту участь позивачів при розгляді справи. Крім того від представника відповідача надійшли клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, про визнання обов`язковою участі позивачів при розгляді справи, про витребування додаткових доказів - медичних документів, про призначення судово-психологічної експертизи для підтвердження факту заподіяння позивачам моральної шкоди. Як передбачено частинами 4, 5 статті 277 ЦПК України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Згідно пункту 2 частини 1 статті 189 ЦПК України, завданнями підготовчого провадження є зокрема з`ясування заперечень проти позовних вимог, вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті. Представник відповідача посилається на те, що проведення підготовчого засідання необхідно для вирішення питання щодо витребування додаткових доказів у позивачів, про призначення судово-психологічної експертизи тощо. За змістом статей 81, 83 ЦПК України, позивач зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Позивачами додані до позовної заяви письмові докази, що підтверджують обставини, на які вони посилаються у позовній заяві, а саме факт тривалої роботи померлого [PERSON] на підприємствах відповідача та наявності причинного зв`язку смерті [PERSON] з професійними захворюваннями. Відповідачем не обґрунтовано необхідність витребування додаткової медичної документації для повного та всебічного розгляду справи. Вирішення питання про призначення у справі судово-психологічної експертизи є недоцільним, оскільки позивачами такого клопотання не заявлено. За змістом статті 105 ЦПК України, призначення експертизи не є обов`язковим для встановлення факту заподіяння особі моральної шкоди та визначення її розміру. Спеціальні знання для цього також не потрібні. За змістом позовної заяви позивачі не бажають брати участь у судовому засіданні, просять розглянути справу за їх відсутності. Позиція позивачів по справі детально викладена у позовній заяві. Тому суд не знаходить підстав для задоволення клопотань представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, про витребування додаткових доказів, про обов`язкову участь позивачів при розгляді справи, про призначення судово-психологічної експертизи. Заперечення відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» згідно поданого відзиву позовні вимоги не визнає з наступних підстав: -позивачами не надано відомостей стосовно отримання чи неотримання [PERSON] грошової компенсації за моральну шкоду внаслідок отриманих професійних захворювань, -до позовної заяви не додано актів огляду МСЕК, які були підставою для складання довідок МСЕК, -додані до позовної заяви документи не засвідчені належним чином, всі медичні документи стосуються стану здоров`я [PERSON] і не підтверджують моральні переживання позивачів, -позивачами не надано індивідуальної реабілітаційної програми [PERSON] , - [PERSON] укладаючи трудовий договір був повідомлений про важкі та небезпечні умови праці, сама важкість та небезпечність технологічного процесу виробництва на підприємстві відповідача не є достатньою та самостійною підставою для встановлення вини підприємства у отриманні працівником професійних захворювань, -до позовної заяви не додано доказів на підтвердження зміни психологічного здоров`я, а саме моральних переживань позивачів, - [PERSON] за життя отримував страхові виплати за рахунок Фонду соціального страхування, -надані позивачами копія посмертного епікризу та виписка з протоколу (карти) патологоанатомічного обстеження не містять дати складання та печаток закладу. Фактичні обставини, встановлені судом Згідно з записами у трудовій книжці [PERSON] (а.с.18-20) він з 1981 по 2005 рік працював на підприємствах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у шкідливих умовах з повним робочим днем у шахті, був звільнений у зв`язку з невідповідністю стану здоров`я виконуваній роботі. Довідкою МСЕК серії ДНА-02 № 07205 від 11 жовтня 2005 року [PERSON] було встановлено сукупно 65 відсотків втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності (а.с.22). [INFO] [PERSON] помер (а.с.23). Згідно з довідкою профпатологічної МСЕК серії АА № 0000257 від 17 серпня 2021 року встановлено причинний зв`язок смерті [PERSON] з професійним захворюванням (а.с.24). Відповідність цих документів оригіналам завірена належним чином: власноручними підписами позивачів із зазначенням дати засвідчення. У тексті позовної заяви зазначено, що оригінали усіх доданих до заяви документів знаходяться у позивачів. У суду немає підстав сумніватися у достовірності наданих доказів та відповідності копій письмових доказів оригіналам. Таким чином судом установлено, що смерть [PERSON] настала внаслідок професійних захворювань, які він отримав під час роботи на підприємствах відповідача. При цьому питання щодо отримання [PERSON] за життя страхових виплат, проходження ним реабілітаційної програми тощо не стосуються до предмету спору, оскільки заявлені позовні вимоги про відшкодування шкоди заподіяної смертю [PERSON] , його дружині та повнолітнім дітям. Норми права, які застосував суд Відповідно до положень статті 153 КЗпП України, на всіх підприємствах створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці, безпека технологічних процесів, стан засобів захисту, санітарно побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці, на власника покладається обов`язок впровадження сучасних засобів безпеки, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Тобто цивільно-правова відповідальність роботодавця наступає у випадку порушення вимог про безпеку праці. Згідно з частиною 1 статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як передбачено частиною 2 статті 1168 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок тривалої дії шкідливих факторів на робочому місці [PERSON] отримав професійні захворювання, які спричинили його смерть [INFO] . Право на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю [PERSON] , мають його дружина [PERSON] (а.с.13), та повнолітні діти [PERSON] , [PERSON] (а.с.14-16). Це право позивачів передбачено законом (частиною 2 статті 1168 Цивільного кодексу України) тобто сам факт родинних відносин з померлим [PERSON] є підставою для відшкодування моральної шкоди, завданої його смертю. Допущене відповідачем порушення права [PERSON] на безпечні та здорові умови праці призвело до виникнення професійних захворювань та смерті останнього, тому наявні підстави для відшкодування роботодавцем моральної шкоди дружині та дітям померлого. У зв`язку зі смертю [PERSON] члени його сім`ї та близькі родичі - дружина [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] зазнали душевних страждань, оскільки втратили назавжди близьку людину - чоловіка та батька. Кожний з позивачів окремо переживав свою втрату, відчував душевний біль, нервове напруження, що змінило їх звичне життя. З урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди, визначений позивачами (120 000 грн на користь кожного з них), відповідає характеру та обсягу моральних страждань, які вони пережили і які переживатимуть надалі через смерть чоловіка та батька. Згідно підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Визначена судом сума моральної шкоди перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2021 року, тому ця сума підлягає стягненню з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачі звільнені від сплати судового збору, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі, діючому на день звернення позивачів до суду, за подання позовної заяви майнового характеру фізичної особою (один відсоток розміру задоволених позовних вимог).

Outcome: partial