Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

І. Описова частина Стислий зміст позовних вимог позивача та позиції відповідача До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 30 вересня 2021 року надійшла позовна заява, в якій [PERSON] просить розірвати договір оренди землі укладений між [PERSON] та Фермерським господарством "Неофіти", який зареєстрований у\~Добровеличківському районному\~кадастровому бюро\~03.03.2010\~за №\~041036900262 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3521781000:02:000:0264 площею 6,3276 га, розташовану на території Гаївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, яка належить на праві приватної власності [PERSON] із додатковою угодою №1 від 12.04.2011 та скасувати державну реєстрацію прав та обтяжень до договору оренди землі №33843374 та державну реєстрацію прав та обтяжень додаткової угоди №1 від 12.04.2011 до договору оренди землі від 03.03.2010 за №30462089. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом набула права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3521781000:02:000:0264, площею 6,3276 га, розташовану на території Гаївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, яка належала на праві приватної власності її батькові [PERSON] , який помер [INFO] . Між [PERSON] та ФГ " Неофіта" у 2009 році було укладено договір оренди землі. Договір оренди був зареєстрований у Добровеличківському кадастровому бюро 03.03.2010 за №041036900262 та рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 45707698 від 26.02.2019 право оренди за договором внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права разом з додатковою угодою №1 від 12.04.2011. Позивачу стало відомо, що в 2019 здійснено реєстраційну дію, якою на підставі додаткової угоди № 1 від 12.04.2011 продовжено термін дії договору оренди землі на 49 років. Позивач направляла відповідачу лист про зміну власника земельної ділянки та лист про не продовження договору оренди, проте відповіді не отримувала. Орендна плата за 2010-2020 рік не виплачена, що є істотним порушенням договору оренди землі, а тому просила суд розірвати договір оренди землі. Позивачв судовому засіданні підтримала позовні вимоги та обґрунтувала їх обставинами, викладеними у позовній заяві. Також вважає, що усі подані відповідачем копії видаткових касових ордерів є підробленими та такими, що не відповідають дійсності. Покійний батько позивачки взагалі не отримував орендної плати та постійно із відповідачем мав конфлікти з цього приводу. Також позивачка звернула увагу на те, що у копії видаткового касового ордеру, який датований 03.10.2017 відсутні відомості, що ці кошти отримані орендодавцем та законодавством не передбачено можливості сплати орендної плати наперед. Отже відповідач неналежно виконує зобов`язання відповідно до умов договору оренди землі, а тому позивачка просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Від відповідача в судове засідання надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що [PERSON] отримав за життя орендну плату за 2010-2020 роки, що підтверджується видатковими касовими ордерами, а саме: касовим ордером від 04.11.2010 №261 [PERSON] виплачена орендна плата в сумі 1791,80 грн за 2010 рік; касовим ордером від 12.101.2011 №192 [PERSON] виплачена орендна плата в сумі 5227,50 грн за 2011 рік; касовим ордером від 05.09.2012 №148 [PERSON] виплачена орендна плата в сумі 7191,00 грн за 2012 рік; касовим ордером від 16.08.2013 №117 [PERSON] виплачена орендна плата в сумі 7191 грн за 2013 рік; касовим ордером від 15.07.2014 №109 [PERSON] виплачена орендна плата в сумі 7064 грн за 2014 рік; касовим ордером від 15.12.2014 №167 [PERSON] виплачена орендна плата в сумі 7064 грн за 2015 рік; касовим ордером від 12.10.2015 №181 [PERSON] виплачена орендна плата в сумі 12124 грн за 2016-2017 роки; касовим ордером від 15.11.2016 №202 [PERSON] виплачена орендна плата в сумі 18193 грн за 2017-2018 роки; касовим ордером від 03.10.2017 №127 [PERSON] виплачена орендна плата в сумі 20125 грн за 2019-2020 роки. Крім того усі суми виплаченої орендної плати за 2010-2020 роки включені у податкові розрахунки сум доходу, нарахованого на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ). Таким чином відповідач у період з 2010 - 2020 років у повному виконував обов`язок зі сплати орендної плати, а позивачка не надала належних та допустимих доказів щодо систематичної несплати орендної плати за спірним договором оренди землі. Отже представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог та обґрунтував обставинами викладеними у відзиві на позовну заяву. Також в судовому засіданні представник відповідача повідомив, що оригіналів касових ордерів у відповідача немає, так як вони були знищені на підставі акту про вилучення для знищення бухгалтерських документів ФГ "Неофіти" не внесених до національного архівного фонду, в зв`язку з закінченням терміну зберігання від 14 травня 2021 року. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, доходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом з`ясовано, що відповідно до свідоцтва про спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Новоархангельського районного нотаріального округу Кіровоградської області Степаненко Р.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 704, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] успадкувала належну їй земельну ділянку площею 6,3276 га, розташовану на території Гаївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3521781000:02:000:0264 ( а.с.13 ). Зі змісту витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 186217348 від 25.10.2019, встановлено, що 25.10.2019 зареєстроване право власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 3521781000:02:000:0264 на підставі свідоцтва про право на спадщину №704, виданого 25.10.2019 ( а.с. 14). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого права індексний номер витягу:198680153 від 03.02.2020, в реєстрі 21.02.2019 за №30462089 зареєстроване право оренди земельної ділянки на підставі додаткової угоди , серія та номер:1, виданий 12.04.2011, видавник ФГ " Неофіти"/ [PERSON] ; договір оренди землі, серія та номер 041036900262, виданий 03.03.2010, видавник ФГ " Неофіти"/ [PERSON] . Строк дії на 49 років ( а.с. 15). [PERSON] (орендодавець) у 2009 році уклав з ФГ «Неофіти» ( орендар ) договір оренди землі,\~\~\~згідно з умовами якого орендодавець передав орендареві в строкове платне користування належну йому земельну ділянку. Строк дії договору становить 10 років. Вказаний договір зареєстровано у Добровеличківському районному кадастровому бюро, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.03.2010 за № 041036900262 ( а.с. 16-17 Згідно з додатковою угодою № 1 до договору оренди землі від 03.03.2010 [PERSON] (орендодавець) 12.04.2011 уклав з ФГ «Неофіти» ( орендар ) цю додаткову угоду, про внесення змін та доповнень, а саме у п.8 договору оренди землі цифри " 10 "років" замінити відповідно на цифри " 49 років" (а.с. 18). З листів - повідомлень від 07.05.2020, 11.01.2019, від 05.05.2020, від 16.09.2021, інформацій про відправлення від 09.01.2020, від 16.01.2020, від 07.05.2020, від 21.09.2021 та рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень від 09.01.2020, від 07.05.2020 встановлено, що [PERSON] повідомила ФГ "Неофіти" що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом є власником земельної ділянки площею 6,3276 га, кадастровий номер 3521781000:02:000:0264, та договір оренди землі, який укладено між ФГ "Неофіти" та її покійним батьком [PERSON] закінчується 03.03.2020, продовжувати на новий термін вона не буде. Крім того, за період з 2010-2019 роки орендна плата не виплачена. Отже заявниця просила всю заборгованість переслати їй поштовим переказом (а.с. 19-26). Відповідно до податкових розрахунків сум доходу, нарахованого на користь фізичних осіб і суми утриманого податку (форма 1-ДФ), на доходи нараховані на користь фізичних осіб в тому числі і [PERSON] за 2010-2019 роки (а.с.64-124). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Правонаступництво у разі зміни власника речі, переданої у найм, передбачено загальними положеннями про найм Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 770 Цивільного кодексу України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця. Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як слідує зі статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. За ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України "Про оренду землі". Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. За приписами ст. 1 Закону України "Про оренду землі", яка кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У ст. 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. За положеннями ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право, крім іншого, вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно з ч. 3, 4, 5 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному 148-1 Земельного кодексу України. Відповідно до ч. 4 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Відповідно до ч. 1 ст. 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Аналогічні положення містяться в п.40 договору оренди землі від 19.06.2017, за яким: перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої, не є підставою для зміни умов або розірвання договору (а.с. 16-17). Таким чином, спадкоємець [PERSON] з моменту відкриття спадщини [INFO] успадкувала права та обов`язки, що мав орендодавець [PERSON] у договорі оренди землі, який зареєстрований у\~Добровеличківському районному\~кадастровому бюро\~03.03.2010\~за №\~041036900262 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3521781000:02:000:0264 площею 6,3276 га. За положеннями ч. 3 ст. 148-1 ЗК України особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. За змістом ч. 4 ст. 148-1 ЗК України за згодою сторін договору оренди до такого договору можуть бути внесені зміни із зазначенням нового власника земельної ділянки. Як з`ясовано, підставою для звернення до суду із даним позовом [PERSON] про розірвання договору є систематична несплата відповідачем орендної плати у строки, передбачені договором, зокрема прострочення виплат орендної плати з 2010 -2020 роки. Відповідно до ст.ст. 1, 13, 24, 25, 32 Закону України "Про оренду землі", п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Стороною відповідача до суду надані копії видаткових касових ордерів про виплату орендної плати [PERSON] , а саме: від 04.11.2010 №261 про виплату коштів 1791,80 грн за 2010 рік; від 12.101.2011 №192 про виплату коштів 5227,50 грн за 2011 рік; від 05.09.2012 №148 про виплату коштів 7191,00 грн за 2012 рік; від 16.08.2013 №117 про виплату коштів 7191 грн за 2013 рік; від 15.07.2014 №109 про виплату коштів 7064 грн за 2014 рік; від 15.12.2014 №167 про виплату коштів 7064 грн за 2015 рік; від 12.10.2015 №181 про виплату коштів 12124 грн за 2016-2017 роки; від 15.11.2016 №202 про виплату коштів 18193 грн за 2017-2018 роки; касовим ордером від 03.10.2017 №127 про виплату коштів 20125 грн за 2019-2020 роки. Суд зазначає, що у наявній в матеріалах справи копії касового ордеру від 03.10.2017 №127 про виплату коштів [PERSON] в сумі 20125 грн за 2019-2020 роки відсутній підпис одержувача коштів (а.с.63), у зв`язку із чим представник відповідача попросив оголосити перерву для з`ясування обставин щодо відсутності підпису отримувача коштів. Враховуючи що суд задовольнив клопотання представника відповідача про оголошення перерви в судовому засіданні, суд запросив у представника відповідача оригінал вищевказаного видаткового касового ордера. Представник відповідача у наступному судовому засіданні повідомив суд, що у ФГ "Неофіти" відсутні оригінали ордерів, так як вони знищені на підставі акту про вилучення для знищення бухгалтерських документів ФГ "Неофіти" не внесених до національного архівного фонду, в зв`язку з закінченням терміну зберігання від 14 травня 2021 року, водночас віднайшлася інша копія касового ордеру від 03.10.2017 №127 де є підпис отримувача коштів покійного [PERSON] . Суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що наявні у ФГ "Неофіти" копії видаткових касових ордерів належним чином не засвідчені підприємством, а лише адвокатом для подання документів до суду. Наданий суду акт про вилучення для знищення бухгалтерських документів ФГ "Неофіти" не внесених до національного архівного фонду, в зв`язку з закінченням терміну зберігання від 14 травня 2021 року не доводить факту знищення саме цих видаткових касових ордерів, а лише зазначає про знищення "банківських документів (платіжні доручення, банківські виписки, журнали-ордера) та перелік інших документів, які не відносяться до предмета спору. Суд зазначає, що перед знищенням підприємство здійснює відбір документів, строки зберігання яких закінчилися і складають у двох примірниках описи справ та акт про вилучення цих документів для знищення (за формою, наведеною в додатку 15 до Правил, затверджених наказом Мін`юсту від 18.06.15 р. № 1000/5, далі Правила № 1000) (п. 1 гл. 3 розд. V Правил № 1000). Суд зазначає, що документи, за якими закінчився строк зберігання, передбачений Переліком № 578, можуть бути знищені підприємством. Водночас у даному випадку мало місце знищення касових документів за договірними зобов`язаннями, які не припинилися між сторонами, то на думку суду ця обставина не звільняє відповідача від обов`язку доводити належними та допустимими доказами обставини справи, а факт знищення документів не звільняє відповідача від цього обов`язку так як таке рішення покладається саме на відповідача. Частиною 6 ст. 95 ЦПК України передбачено, якщо подано копію ( електронну копію) письмового доказу, суд за клопотання учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. В судовому засіданні позивачка поставила під сумнів усі подані відповідачем копії касових ордерів та стверджувала, що її батько не підписував їх, а тому суд не приймає до уваги наявні в матеріалах справи копії ордерів. Також відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Отже наявні в матеріалах справи податкові розрахунки сум доходу, нарахованого на користь фізичних осіб і суми утриманого податку (форма 1-ДФ), на доходи нараховані на користь фізичних осіб в тому числі і [PERSON] за 2010-2019 роки лише можуть доводити обставини, які стосуються податкового обліку та фінансової звітності та не є первинним документом відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та не можуть підтверджувати розрахункових операцій між ФГ "Неофіти" та [PERSON] , а тому суд не приймає до уваги наявні в матеріалах справи податкові розрахунки. Крім того, як встановлено під час судового розгляду, [PERSON] набула право власності на земельну ділянку з моменту отримання свідоцтва про право на спадщину за законом 25.10.2019 та набула право на отримання орендної плати за 2019 та 2020 роки. Також [PERSON] направляла листи - повідомлення відповідачу від 07.05.2020, 11.01.2019 від 05.05.2020, від 16.09.2021, інформацій про відправлення від 09.01.2020, від 16.01.2020, від 07.05.2020, від 21.09.2021 та рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень від 09.01.2020, від 07.05.2020, якими повідомляла відповідача про зміну власника та необхідності розрахунку за оренду землі за 2010-2020 роки. Положеннями ст. 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Разом з тим, як встановлено під час судового розгляду, [PERSON] набула права власності на земельну ділянку з моменту отримання 25.10.2019 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, тому набула право на отримання орендної плати за 2019 та 2020 роки. У правовому висновку у справі № 6-977цс16 від 28 вересня 2016 року Верховний суд зазначив, що відповідно до ч.1 ст.32 зазначеного\~Закону України "Про оренду землі"\~на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст.ст.24\~і\~25\~цього\~Закону\~та умовами договору, а також на підставах, визначених\~ЗК України\~та іншими законами України. Згідно із п."д" ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, в той час як разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі №6-146цс12. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Оскільки суду не спростовано факт систематичної несплати відповідачем орендної плати позивачці, а тому позовні вимоги щодо розірвання договору оренди землі та додаткової угоди із скасуванням державної реєстрації є обґрунтованими. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 21, 22, 23, 32 Закону України Про оренду землі від 06.10.1998 року № 161-ХІV, із змінами та доповненнями, п. "д" ч.1 ст. 141 ЗК України,

Outcome: approved