Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

12.07.2021 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованності за договором про іпотечний кредит № 670 від 20.09.2012 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.09.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] був укладений Договір про іпотечний кредит № 670 від 20.09.2012 року, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 150 000,00 грн зі сплатою 19,5% річних, на умовах та в строки, визначені договором. Кредит надавався одноразово, строком на 240 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 20.09.2032 року на придбання житлового будинку. Відповідно до п.п 1.5.-1.6.1.4 Кредитного договору позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування Кредитом щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця, проводити погашення Кредиту рівними частинами у сумі 627,62 грн. та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за Кредитом, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань, починаючи з жовтня 2012 року. Проценти нараховувались Банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі Кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано Кредит. З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача [PERSON] за Кредитним договором 20.09.2012 року між позивачем, відповідачем [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір поруки. За вказаним договором поруки та відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. поручитель зобов`язався у повному обсязі солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником зобов`язань за Кредитним договором, а також додатковими умовами до нього, щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу). Однак, відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 23.06.2018 року за зазначеним договором утворилася заборгованість у розмірі 124353,63 грн. Вказану заборгованність було стягнуто рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 06.02.2019 року. У зв`язку з тим, що відповідачами судове рішення на даний час не виконано, позивач просить стягнути заборгованність, яка станом на 02.06.2021 року складає: 34546,58 грн. та складається з: 8462,60 - проценти за користування кредитом за період з 23.06.2018 по 03.05.2019 року; 7764,76 - інфляційні втрати банку з липня 2018 року по лютий 2021 року за прострочення сплати Кредиту; 10285,56 - інфляційні втрати Банку з липня 2018 року по травень 2021 року за прострочення сплати процентів за користування Кредитом; 3543,04 - три проценти річних за прострочення сплати Кредиту за період 23.06.2018 по 01.06.2021 року; 4490,62 - три проценти річних за прострочення сплати процентів за користування Кредитом за період з 23.06.2018 по 01.06.2021 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив про розгляд справи провести без його участі. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечував. Відповідачі в судове засідання 24.09.2021, 12.11.2021, 15.12.2021 та 24.01.2022 не з`явилися. Про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Причин неявки суду не повідомили. 24.01.2022 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.09.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] був укладений Договір про іпотечний кредит № 670 від 20.09.2012 року згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 150 000,00 грн. зі сплатою 19,5% річних, на умовах та в строки, визначені договором. Кредит надавався строком на 240 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 20.09.2032 року на придбання житлового будинку. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування Кредитом щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця проводити погашення Кредиту рівними частинами у сумі 627,62 грн. та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості з Кредитом, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань, починаючи з жовтня 2012 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором було укладено між позивачем, відповідачем [PERSON] та [PERSON] Договір поруки № 1 від 20.09.2012 року, відповідно до якого поручитель зобов`язався у повному обсязі солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником зобов`язань за Кредитним договором, а також додатковими умовами до нього, щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу). (а.с.15). Однак, відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 23.06.2018 року за зазначеним договором утворилася заборгованість у розмірі 124353,63 грн. Вказану заборгованність було стягнуто рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 06.02.2019 року (а.с.20-21). Рішення суду набрало законної сили 12.03.2019 року та є приюдиційним у даній справі. Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 № 568 "Питання акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", яка набрала законної сили 10.07.2019 року, змінено тип публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" з публічного на приватне та перейменовано його в акціонерне товариство "Державний ощадний банк України". У зв`язку з тим, що відповідачами судове рішення на даний час не виконано, відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.5-6), позивач просить стягнути заборгованність, яка станом на 02.06.2021 року складає: 34546,58 грн. та складається з: 8462,60 - проценти за користування кредитом за період з 23.06.2018 по 03.05.2019 року; 7764,76 - інфляційні втрати банку з липня 2018 року по лютий 2021 року за прострочення сплати Кредиту; 10285,56 - інфляційні втрати Банку з липня 2018 року по травень 202 року за прострочення сплати процентів за користування Кредитом; 3543,04 - три проценти річних за прострочення сплати Кредиту за період 23.06.2018 по 01.06.2021 року; 4490,62 - три проценти річних за прострочення сплати процентів за користування Кредитом за період з 23.06.2018 по 01.06.2021 року. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування, а отже, і рішення суду, не може ґрунтуватися на припущеннях. Частинами 4, 5 ст. 82 ЦПК передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені. Стаття 629 ЦК України наголошує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов`язання передбачені статтями 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема ст. 559 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Відсутність реального і своєчасного виконання зобов`язання не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. У відповідності зі ст. 1050 ч.2 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Судом встановлено, що банк, у зв`язку із допущеною заборгованістю зі сплати кредиту, скористався своїм правом на пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості засвідчує такі зміни. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав (не виконав, чи виконав не в повному обсязі), не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено у судовому рішенні, оскільки строк дії договору змінився. У такому випадку кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. У відповідності до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження 14-154цс18), наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник не виконав, не є підставою для нарахування процентів за кредитним договором, а кредитор в цьому випадку має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. Відповідно до ч. 4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача процентів за користування Кредитом за період з 23.06.2018 по 03.05.2019 в сумі 8 462,60 задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial