Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до публічного акціонерного товариства «Акцент- Банк» з вимогою про стягнення безпідставно отриманих коштів. В обґрунтування позову зазначено, 19 липня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2900, яким нотаріусом запропоновано: звернути стягнення з [PERSON] , як з боржника за кредитним договором. Постановою Ізюмського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі відкрито викоанвче провадження ВП 52188034 з примусового виконання виконавчого напису №2900 виданого 19.07.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. 16 листопада 2021 року рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 19 липня 2016 року, зареєстрований у реєстрі під № 2900, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. За час, що виконавчий напис нотаріуса перебував на примусовому виконанні, з позивача були стягнуті кошти у розмірі 58822,13 гривень. [PERSON] просив його позовну заяву задовольнити. Ухвалою суду від 11 січня 2022 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Станом на день розгляду справи до суду надійшов відзив від представника АТ "А-Банк" Омельченко Є.В. на позов [PERSON] , де просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Посилався на той факт, що згідно довідки ДВС на користь АТ "А-Банк" було стягнуто 53392,87 гривень. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19 липня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. на підставі заяви ПАТ "Акцент - Банк" було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2900, яким нотаріусом запропоновано: звернути стягнення з [PERSON] , як з боржника за кредитним договором. Постановою Ізюмського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі відкрито виконавче провадження ВП 52188034 з примусового виконання виконавчого напису №2900 виданого 19.07.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. 16 листопада 2021 року рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 19 липня 2016 року, зареєстрований у реєстрі під № 2900, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором.(а.с.3-6). Начальником Ізюмського відділу ДВС в Ізюмському районі Харківської області Осиповим О. повідомлено, що у ході виконавчого провадження №52188034 стягнуто з [PERSON] кошти на загальну суму у розмірі 58822,13 гривень, яка складається з 90,03 грн.- витрати виконавчого провадження; 5339,23 грн.- виконавчого збору; 53392,87 грн.- заборгованості за виконавчим документом.(а.с.7). Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Згідно з ч.3 ст. 1054 ЦК України, особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). У відповідності до ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині повернення стягнутих коштів у розмірі 53392,87 гривень, що були стягнуті як заборгованість за виконавчим документом, є такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивача [PERSON] звільнено від сплати судового збору, виходячи з результату вирішення спору, на підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial