Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

У грудні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованості за кредитним догоовром б/н від 11.05.2012 року у загальному розмірі 7770,22 грн., з яких 7572,26 грн. заборгованості за кредитом та 197,96 грн. заборгованості за відсотками. Позов мотивований тим, що 11.05.2012 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір б/н, згідно якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 8000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом, згідно умов договору. Позичальник, [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.02.2015 року. Позивач зазначає, що спадкоємці [PERSON] мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 15.02.2015 року по 15.08.2015 року. Позивач обгруновує свої вимоги тим, що спадкоємцями які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , посилається на копії паспортів позичальника та відповідачів, де вказані особи зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] . В порядку статті 1281 Цивільного кодексу України позивачем 13.02.2019 року була направлена претензія кредитора до Кропивницької міської державної нотаріальної контри № 1. А потім 07.05.2019 року позивачем було отримано відповідь від Кропивницької міської державної нотаріальної контри № 1, в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до Кропивницької містької державної нотаріальної контори № 2, за місцем заведення спадкової справи. 19.04.2019 року Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» було отримано відповідь Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2, в якій зазначалось, що спадкоємці померлої [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». 12.09.2019 року позивачем до спадкоємців [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій виконано не було, а тому, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з відповідним позовом про стягнення з спадкоємців [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за кредитним догоовром б/н від 11.05.2012 року у загальному розмірі 7770,22 грн. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда Бершадської О.В. від 17 січня 2020 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (том 1, а.с. 66). Через канцелярію суду представником відповідача [PERSON] , подано відзив (вх. № 9811 від 11.03.2020 року) на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задовлення позовних вимог, зазначає, що відповідно до вимог Цивільного кодексу України у разі укладання кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 11.05.2012 року процентна ставка не зазначена. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визначаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як в даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписання останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. В матеріалах справи відсутні докази щодо укладання між сторонами кредитного договору та одержання позичальником грошових коштів в сумі 8000,00 грн., на певний строк зі сплатою процентів на зазначених у позові умовах. Крім того, як зазначив відповідач, ще в лютому 2015 року особисто повідомив банк про смерть [PERSON] та приніс свідоцтво про смерть, однак претензія кредитора надійшла до нотаріальної контори лише 22.02.2016 року, тобто позивач звернувся до суду з пропущенням строку визначеного статею 1281 Цивільного кодексу України. Крім того, [PERSON] зазначає, що на момент смерті [PERSON] жодного майна в неї не було. Отже з врахуванням зазначених обставин, просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі ( том 1, а.с. 74-81). Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11 березня 2020 року витребувано у Кропивницької міської нотаріальної контори № 1 належним чином завірену копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ( том 1, а.с. 84). Через канцелярію суду представником позивача подано відповідь (вх. № 16395 від 05.05.2020 року; вх. № 16696 від 07.05.2020 року) на відзив, в якому останній зазначає, що спадкоємці [PERSON] мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 15.02.2015 року по 15.08.2015 року. Позивач обгруновує свої вимоги тим, що спадкоємцями які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , посилається на копії паспортів позичальника та відповідачів, де вказані особи зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] . Крім того позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 11.05.2012 року, з якої чітко вбачається, що [PERSON] висловила згоду про укладання договору та виявила бажання оформити на своє ім`я кредитку «Універсальна», про що засвідчила особистим підписом. На момент оформлення кредиту банком встановлено поточну проценту ставку у розмірі 2,5 % (30 % на рік ), вказано розміри комісій, та штрафів, розмір щомісячного платежу. Отже сторони при укладанні кредитного договору досягли усі істотні умови договору. Крім того з наданої виписки по рахунку позичальника чітко вбачається, що остання користувалась кредитним коштами, що черговий раз підтверджує про отримання [PERSON] кредитної картки «Унівесральна». Також позивач зазначив, що 24.02.2015 року на електронну адресу банку надіслано свідоцтво про смерть позичальника, після отриманої інформації 07.02.2016 року банком направлено до Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори претензію кредитора. Але відповіді від Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори на вищезазначену претензію кредитора банк своєчасно не отримав. Лише 19.04.2019 року банком отримано відповідь від Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2, про те, що обидві претензії залучені до спадкової справи № 76/2016, що була відкрита на підставі претензії кредитора від 22.02.2016 року. Отже позивач вважає, що ним дотримано всі строки звернення до суду з відповідним позовом, а тому просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (том 1, а.с. 94-167). На виконання вимог ухвали Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11 березня 2020 року, завідуюча Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 повідомила, що за даними Спадкового реєстру, після смерті [PERSON] , спадкова справа заводилась Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою №2 (том 1, а.с. 174-176). У зв`язку з чим ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14 травня 2020 року витребувано у Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 належним чином завірену копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (том 1, а.с. 179). Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 2 направлено до суду належним чином завірену копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (том 1, а.с. 18/7-208). У зв`язку з звільненням судді [PERSON] , з посади судді Кіровського районного суду міста Кіровограда, відповідно до рішення Вищої Ради Правосуддя від 23.06.2020 року та наказу голови Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25.06.2020 року № 121-ОС/д, враховуючи що суддя [PERSON] у вказаному випадку не може продовжувати розгляд справи, відповідно до наказу голови Кіровського районного суду міста Кіровограда про передачу справ № 18-АГ від 26.06.2020 року, невирішені судові справи передані для повторного автоматизованого розподілу, та згідно з пунктом 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи № 404/9173/19, № провадження 2/404/2437/19 (розпорядження № 248 від 16.07.2020 року керівника апарату Кіровського районного суду міста Кіровограда «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи»). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи № 404/9173/19, № провадження 2/404/2437/19 визначено суддю Кіровського районного суду міста Кіровограда Кулінка Л.Д. Цивільну справу № 404/9173/19, № провадження 2/404/2437/19 прийнято до свого провадження, у відповідності до статтей 19, 33, 274, 277 Цивільного процесуального кодексу України здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (ухвала судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12.08.2020 року) ( том 1, а.с. 218-219). Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 24 лютого 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (том 2, а.с.34). Позивач в підготовче засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує (том 1, а.с. 57). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, представником відповідача подано заяву (вх. № 3677 від 31.01.2022 року) про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, у задоволенні позову просять відмовити в повному обсязі (том 2, а.с.83). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (том 2, а.с. 44-45, 81-82), причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань та відзиву на позов до суду не подавали. Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 11.05.2012 року (том 1, а.с. 8), [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується пунктом 2.1.1.2.5 та пунктом 2.1.1.2.6 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, де зазначено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення щодо можливості встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банку, і клієнт дає право в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитиний ліміт. Підпис цього договору являється прямою і безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (том 1, а.с. 9-32). На підставі наведеного [PERSON] на одній із кредитних карток починаючи з 11.05.2012 року встановлено кредитний ліміт в сумі 300,00 грн., а починаючи з 11.05.2012 року кредитний ліміт збільшено до 8000,00 грн., починаючи з 24.02.2015 року кредитний ліміт відповідача зменшено до 7580,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на ім`я [PERSON] (том 2, а.с.4). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 11.05.2012 року у загальному розмірі 7770,22 грн., з яких 7572,26 грн. заборгованості за кредитом, та 197,96 грн. заборгованості за відсотками яку і заявив до стягнення позивач (том 1, а.с. 6-7). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.05.2015 року виданого Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 448 (том 1, а.с.39). На електрону адресу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 24 лютого 2015 року надійшла копія свідоцтва про смерть [PERSON] (том 1, а.с.120). Ця обставина визнається позивачем також у відповіді на відзив (том 1, а.с. 107). На підставі чого, Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» 07 лютого 2016 року направлено до Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори лист-претензію в порядку статті 1281 Цивільного кодексу України, яким позивач просить повідомити його чи заводилась спадкова справа після смерті [PERSON] , включити кредиторські вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ та повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 7770,22 грн. А також просить повідомити банк чи звертались з заявою про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлого боржника, та відмості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, а також ті які вже прийняли спадщину (том 1, а.с. 121-123). Оскільки відповіді позивач не отримав, ним 16.01.2019 року направлено на адресу Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 претензію кредитора в порядку статті 1281 Цивільного кодексу України яким позивач просить повідомити його чи заводилась спадкова справа після смерті [PERSON] , включити кредиторські вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ та повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 7770,22 грн. А також просить повідомити банк чи звертались з заявою про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлого боржника, та відмості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, а також ті які вже прийняли спадщину (том 1, а.с. 200-207). Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 1 на адресу позивача направлено лист за вих. № 433/02-14 від 27.02.2019 року про перенаправлення претензії кредитора від 16.01.2019 року за вих. № SAMDN50000062672505 з вимогами до спадкоємців [PERSON] , померлої [INFO] , за місцем заведення спадкової справи, а саме в Кропивницьку міську державну нотаріальну контору № 2 (том 1, а.с.199). В свою чергу Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 2 направлено на адресу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 28 березня 2019 року лист, в якому повідомлено, що претензії кредитора після [PERSON] , померлої [INFO] зареєстровані у книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 171, заведена спадкова справа № 76/2016. Відомості про наявність спадкоємців [PERSON] , померлої [INFO] в нотаріальній конторі відсутні. У випадку звернення спадкоємців [PERSON] за оформленням спадщини вони будуть повідомлені про надходження претензій та наявності заборгованості перед банком (том 1, а.с.208). І лише після того, як позивач дізнався коло спадкоємців після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , ним направлено листи претензію від 29.08.2019 року до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з вимогою погасити кредитну заборгованість яка утоврилась після смерті [PERSON] в сумі 7770,22 грн (том 1, а.с.44-46). У зв`язку з несплатою спадкоємцями кредитної заборгованості, що утовиралась після смерті спадкодавця, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з відповідним позовом. З матеріалів спадкової справи (том 1 а.с.187-208) встановлено, що заявами про прийняття спадщини чи відмову у прийняті спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] спадкоємці не звертались. Спадкова справа за № 76/2016 від 22.02.2016 року заведена на підставі претензії кредитора Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». Статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини другої статті 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 Цивільного кодексу України). Згідно із статтею 1281 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (стаття 1281 Цивільного кодексу України). Згідно зі статтею 1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилається на те, що відповідачі відповідно до частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України прийняли спадщину після смерті [PERSON] , оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, заявили про відмову від прийняття спадщини. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 Цивільного кодексу України. Водночас, за статтею 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з частиною першою статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18), оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 Цивільного кодексу України. Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не є тотожним поняттю «позовна давність». Так, у частині четвертій статті 1281 Цивільного кодексу України визначено наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Іншими є правові наслідки, що передбачені у частині четвертій статті 267 Цивільного кодексу України, за якою сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, тобто у наданні судового захисту порушеному цивільному праву. Визначені у статті 1281 Цивільного кодексу України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними за своєю правовою природою та наслідками строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін та відсутні поважні причини пропущення позовної давності. Тобто, встановлені статтею 1281 Цивільного кодексу України строки є преклюзивними, а тому їх недотримання позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Вказа правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду в складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 липня 2020 року у справ № 2-1308/11. Як встановлено з матеріалів справи, на електрону адресу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 24 лютого 2015 року надійшла копія свідоцтва про смерть [PERSON] (том 1, а.с.120). Отже позивач дізнався про смерть позичальника [INFO] , а відтак з врахуванням вимог статті 1281 Цивільного кодексу України повинен був направити до нотаріальної контори претензію кредитора в строк до 24 серпня 2015 року, при цьому така претензія кредитором направлена лише 07 лютого 2016 року, тобто з пропуском встановленого строку. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем пропущено строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців, у відповідності до статті 1281 Цивільного кодексу України, що включає в себе неможливість вимагати позивачем у суді захисту такого права, а відтак у задоволенні позову Акціонерного товариств комерційний банк "Приватбанк", суд відмовляє. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати у разі відмові в позові покладаються на позивача.

Outcome: dismissed