Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини- [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 3 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач з відповідачем перебували у зареєстроаному шлюбі з 08 вересня 2012 року по 14 січня 2021 року. Шлюб розірвано рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 14.12.2020 року. У шлюбі з відповідачем народилась донька- [PERSON] , [INFO] . Позивачка з донькою проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні та утриманні їхньої доньки, не надає кошти для її матеріального забезпечення, хоча є здоровим та працездатним, на момент пред"явлення позову між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дитини, яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Із врахуванням зазначеного, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 3 500 грн. Просить позов задоволити. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2021 р. вищезазначену справу передано до розгляду судді Донченко Ю.В. 08.11.2021 року з ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою судді від 09.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та дала аналогічні пояснення тим, які викладені в позовній заяві. 06.12.2021 року та 01.02.2022 р. відповідач в судове засідання не з`явився, Виклик відповідача здійснений поштою за адресою його реєстрації в [ADDRESS] , рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення [PERSON] повернулись на адресу суду з відмітками «повертається», «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.14, 18). Причин неявки [PERSON] суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до п. п. 91, 99, 100, 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв`язку адресатам на поштову адресу або видаються в об`єкті поштового зв`язку. Рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" та "Судове повідомлення", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. У разі, коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу. У разі відмови адресата одержати судову повістку чи повідомлення особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку або повідомлення, вважається повідомленою. Виходячи з цього, порядку повідомлення адресата про надходження судової повістки або повідомлення, неявка адресата за її отриманням у поштовому відділенні є відмовою від її отримання, а тому повідомлення особи про судовий розгляд вважається належним. Суд за згодою позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу заочно на підставі наявних у справі доказів. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно копії свідоцтва про одруження сторони 08 вересня 2012 року зареєстрували шлюб у міському вілдділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено актовий запис № 2103 (а.с.3). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.04.2013 р., [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є - [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі. (а.с.4). Відповідно до Довідки, виданої Шевченківською районною адміністрацією № 36-вих-95881 від 20.10.2021 [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , з нею зареєстрована та проживає дочка- [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Судом встановлено, що - [PERSON] , [INFO] перебуває на утриманні матері, батько будь-якої матеріальної допомоги на їх утримання не надає, відтак суд вважає, що позивачка - [PERSON] потребує матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач як на підставу своїх позовних вимог вказує на невиконання відповідачем його обов`язку як батька утримувати неповнолітню дитину, що передбачено ст. 180 СК України. Із наведеного вбачається, що між сторонами виник спір щодо невиконання відповідачем його обов`язку як батька утримувати неповнолітню дитину. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 184 ЦПК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Обов`язок утримувати дитину до досягнення повноліття в рівній мірі покладено на обох батьків; суд враховує, що сторони проживають окремо та дочка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, встановлений Законом України „Про державний бюджет України на 2022 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2022- 2618 грн., та в силу ст. 182 СК України батьки повинні забезпечити дитині 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також те, що відповідач є працездатним, тому вважає, що стягнення з відповідача в користь позивача на утримання дитини аліментів у розмірі 3000 грн. на дитину, не порушує будь-яких прав та інтересів сторін, такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості, не порушить інтересів відповідача, позивача по справі. Згідно ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за вимогу про стягнення аліментів, оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: partial