Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

У квітні 2021 року Акціонерне товариство "Альфа Банк" звернулось до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 16.05.2007 року між Іпотекодержателем та позичальником [PERSON] було укладено договір про надання не відновлювальної кредитної лінії ( Договір кредиту-1) № 738/32-Д відповідно до якого відповідач зобов`язаний повернути отриманий кредит в розмірі заборгованості 27 900 дол. США, з кінцевим терміном погашення 15 травня 2022 року, сплачувати нараховані відсотки за його користування і можливі пеню та штрафні санкції у випадках передбачених договором. В забезпечення виконань вказаних п.1.1. даного договору, іпотекодавець надає в іпотеку Іпотекодержателю однокімнатну квартиру за адресою [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на підставі рішення Рівненського міського суду від 20.07.2005 року справа №2-6720/05; 1/2 частини на підставі свідоцтва про право власності, наказ № [NUMBER] , виданого Фондом державного- комунального майна міської Ради народних депутатів 30.06.1993 року. 27 грудня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір про надання не відновлювальної кредитної лінії № 738/109-Д, відповідно до якого банк зобов"язується надавати відповідачу грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання окремими частинами, зі сплатою 13, 00 % річних, в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 5 100 доларів США, 00 центів, із кінцевим терміном погашення заборгованості по Кредиту -2 до 15.05.2022 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором між позивачем та [PERSON] був укладений Іпотечний договір № 738/109Д-1 від 27 грудня 2007 року на предмет іпотеки - однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначав, що заочним рішенням Рівненського міського суду від 06 червня 2013 року по справі № 1715/22251/12 було задоволено позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» та звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме однокімнатну квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта в реєстрі прав власності на нерухоме майно11976874, що належить відповідачу/іпротекодавцю [PERSON] на праві власності 1/2 частки на підставі рішення Рівненського міського суду від 20.07.2005 року справа №2-6720/05; 1/2 частки на підставі свідоцтва про право власності наказ № [NUMBER] , виданого Фондом державного- комунального майна міської Ради народних депутатів 30.06.1993 року та є предметом іпотеки за договором іпотеки № 738/109Д-1 від 28.12.2007 року, шляхом продажу з прилюдних торгів в ході виконавчого провадження з початковою вартістю не менше 208 514 грн. 00 коп. ( двісті вісім тисяч п`ятсот чотирнадцять грн. 00 коп.) та судові витрати. Вказував, що із постанови про закінчення виконавчого провадження від 25 квітня 2018 року позивачу стало відомо, що Іпотекодавиця [PERSON] померла [INFO] . Станом на 05.01.2010 року (на дату смерті Іпотекодавиці) розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «Альфа-Банк» становить: 34 070 (тридцять чотири тисячі сімдесят) доларів США 62 центи, що відповідно до офіційного курсу валют НБУ станом на 13.04.2021 року складає 951 711 (дев`ятсот п`ятдесят одна тисяча сімсот одинадцять) гривень 76 коп., а саме: за Договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 738/32-Д від 16.05.2007 р. - 28 758,67 доларів США, з яких сума заборгованості за кредитом складає 25 815,58 доларів США, сума заборгованості за відсотками складає 2 943,09 доларів США; за Договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 738/109-Д від 27.12.2007 року - сума заборгованості за кредитом складає 4 800,00 доларів США, сума заборгованості за відсотками складає 511,95 доларів США. Після смерті Іпотекодавиці [PERSON] , право власності на предмет іпотеки перейшло в порядку спадкування її сину, [PERSON] , який постійно проживав з нею на час смерті, як підтверджується відомостями про реєстрацію місця проживання вказаною в паспорті відповідача, а отже останній набув статусу Іпотекодавця за Іпотечним договором №738/32-Д від 16.05.2007 року та Іпотечним договором № 738/109Д- 1 від 27 грудня 2007 року. Ухвалою Рівненського міського суду від 26 квітня 2021 року було відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 07 вересня 2021 р. підготовче провадження по справі було закрито, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 16 червня 2021 року витребувано докази. Ухвалою суду від 01 грудня 2021 року залучено до участі у справі № 569/7756/21 за позовом Акціонерного товариства "Альфа Банк" до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якості співвідповідача [PERSON] . 16 грудня 2021 року відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву , зазначивши, що стягував у 2012 році звертався до Рівненського міського суду з вимогою до іпотекодавця [PERSON] , яка на даний час вже померла. Рішенням Рівненського міського суду від 06.06.2013 року звернено стягнення на предмет іпотеки, що належить іпотекодавцю [PERSON] . Рішення набрало законної сили та на його виконання було відкрито виконавче провадження № 52365435. Таким чином вважає, що позивач як правонаступник АТ «Укрсоцбанк» обрав невідповідний спосіб захисту прав, оскільки мав би звернутися у справі № 1715/22251/12 із заявою про заміну боржника у виконавчому листі. Ухвалою суду від 20 грудня 2021 року відмовлено [PERSON] у прийнятті зустрічної позовної заяви до Акціонерного товариства «Альфа Банк» про визнання припиненою іпотеки. Ухвалою суду від 01 лютого 2022 року відмовлено в задоволенні заяви представника АТ «Альфа-Банк» Мелянчука В.А. в зупиненні провадження у справі. Представник АТ «Альфа-Банк» в судове засідання 01 лютого 2022 року не з`явився, проте одночасно з позовом надав заяву, згідно якої просив розглянути справу за відсутності представника позивача та в заяві про зупинення провадження у справі просив розгляд заяви провести без участі представника позивача. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомили. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що рішенням єдиного акціонера AT «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 за № 5/2019, а також рішенням загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк», протокол № 4/2019 від 15.10.2019 року, затверджено Передавальний акт. Внаслідок реорганізації шляхом приєднання AT «Укрсоцбанк» до АТ «Альфа-Банк», останній є правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом. Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків AT «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера AT «Укрсоцбанк», а саме з 15.10.2019. 03.12.2019 року до Єдержавного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємдів та громадських формувань внесено запис за№ 10681120104002827 про припинення юридичної особи AT «Укрсоцбанк». Разом з тим до реєстру внесено інформацію, що АТ «Альфа-Банк», код ЄДРПОУ 23494714, юридична адреса: 03150, м. Київ, Голосіївський район, вул. Велика Васильківська, будинок 100 є його правонаступником. Відповідно до Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капітуляції банків», правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків банку, що приєднується, виникає у банку - правонаступника з моменту, визначеного передавальним актом, затвердженим загальними зборами банку, що приєднуються, та банку - правонаступником. Банк - правонаступник AT «Альфа Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення у тому числі поруки), а також набуває обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів. Отже, внаслідок реорганізації відбулася заміна кредитора, а саме AT «Альфа Банк» набуло статусу Нового кредитора/стягувача за Кредитними договорами та Іпотечними договорами укладеними відповідачем [PERSON] . Судом встановлено, що 16 травня 2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та позичальником [PERSON] було укладено Договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 738/32- Д, відповідно до якого відповідач зобов`язався повернути отриманий кредит в розмірі заборгованості 27900 дол. США з кінцевим терміном погашення 15 травня 2022 року, сплачувати нараховані відсотки за його користування і можливі пеню та штрафні санкції у випадках передбачених договором. В забезпечення виконань вказаних п .1.1. даного договору, [PERSON] надала в іпотеку Іпотекодержателю ПАТ «Укрсоцбанк» однокімнатну квартиру за адресою [ADDRESS] , яка належала їй на підставі рішення Рівненського міського суду від 20.07.2005 року справа №2-6720/05 (1/2 квартири) та 1/2 частина на підставі свідоцтва про право власності, наказ № [NUMBER] , виданого Фондом державного- комунального майна міської Ради народних депутатів 30.06.1993 року. 27 грудня 2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та позичальником [PERSON] було укладено Договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 738/109- Д, відповідно до умов якого, Банк зобов`язався надавати відповідачу грошові кошти у розмірі 5100 дол. США на умовах забезпеченості, повернення, строковості. платності та цільового характеру використання окремими частинами, зі сплатою 12,75 % річних відповідно до якого Позичальник зобов`язався повернути отриманий кредит з кінцевим терміном погашення 15 травня 2022 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним договором між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений Іпотечний договір № 738/109Д-1 від 27 грудня 2007 року, відповідно до умов якого Іпотекодавиця передала в іпотеку Іпотекодержателю однокімнатну квартиру за адресою [ADDRESS] , яка належала їй на підставі рішення Рівненського міського суду від 20.07.2005 року справа №2-6720/05 (1/2 квартири) та 1/2 частина на підставі свідоцтва про право власності, наказ № [NUMBER] , виданого Фондом державного- комунального майна міської Ради народних депутатів 30.06.1993 року. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06.06.2013 року у цивільній справі №1715/22251/12 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] , третьої особи [PERSON] про звернення стягнення на заставне майно, відповідно до якого позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено у повному обсязі, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме однокімнатну квартиру за адресою [ADDRESS] , що належить відповідачу/іпротекодавцю [PERSON] на праві власності на підставі рішення Рівненського міського суду від 20.07.2005 року справа №2-6720/05 (1/2 квартири) та інша частина на підставі свідоцтва про право власності, наказ № [NUMBER] , виданого Фондом державного- комунального майна міської Ради народних депутатів 30.06.1993 року та є предметом іпотеки за договором іпотеки № 738/109Д-1 від 28.12.2007 року, шляхом продажу з прилюдних торгів в ході виконавчого провадження з початковою вартістю не менше 208 514 грн. 00 коп. ( двісті вісім тисяч п`ятсот чотирнадцять грн. 00 коп.). Рішення суду від 06.06.2013 року в цивільній справі №1715/22251/12 набрало законної сили. Станом на 13.04.2021 року дане рішення суду не виконано, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження № 52365435. Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 25.04.2018 року виконавче провадження № 52365435 було закінчено на підставі п.3 ч.1 ст.39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку зі смертю боржника. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . На виконання ухвали Рівненського міського суду про витребування доказів від 16 червня 2021 року (справа № 569/7756/21) , приватним нотаріусом Степурою О.В. повідомлено, про те, що спадкоємцями майна [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована в [ADDRESS] та померла [INFO] , є її діти: син, [PERSON] , [INFO] , який станом на день заведення спадкової справи № 2/2014 від 05 лютого 2014 року був зареєстрований в [ADDRESS] , та дочка [PERSON] , [INFO] , яка станом на день заведення спадкової справи № 2/2014 від 05 лютого 2014 року була зареєстрована в [ADDRESS] , які подали заяви про прийняття спадщини, але і досі не оформили своїх спадкових прав. Станом на 29 червня 2021 року свідоцтва про право на спадщину вказаним вище спадкоємцям після смерті [PERSON] нею не видавалися. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді: однокімнатної квартири за [ADDRESS] , яка зареєстрована на праві власності за померлою на підставі: Ѕ - на підставі рішення суду (справа № 2-6720/05/ 20.07.2005) Рівненського міського суду Рівненської області; Ѕ - на підставі свідоцтва про право власності (наказ № 386 - АБ) 30.06.1993 ) Фонду державного комунального майна міської ради народних депутатів, зареєстрованих в КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» в книзі № 42, номер запису 25-7652, реєстраційний номер об`єкта в реєстрі прав власності на нерухоме майно 11976874, балансовою вартістю 11692,00 грн., загальна площа - 34,7 м. кв., житлова площа - 17,3 м. кв. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1231 ЦК України). Згідно ст. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого та нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язане з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини визначені ст. 1219 ЦК України. Отже, зобов`язання за кредитним договором та за договором іпотеки входять до складу спадщини. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено підстави припинення іпотеки, однак такої підстави, як смерть іпотекодавця, положення зазначеної норми не містять. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Разом з тим суд враховує наступне. Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу, суд, за позовом кредитора, накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Системне тлумачення ст.16 та ч. 2 ст.1282 ЦК України дозволяє зробити висновок, що: по-перше, норма ч. 2ст. 1282 ЦК України є спеціальною у площині захисту прав кредиторів спадкодавця у межах спадкових правовідносин, в якій передбачено належний спосіб захисту прав кредиторів спадкодавця; по-друге, до відносин між кредитором і спадкоємцями позичальника не повинні застосовуватися норми закону, які врегульовують загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі (пред`явлення в судовому порядку вимоги про стягнення боргу). Матеріали справи свідчать, що відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 25 квітня 2018 року, виконавче провадження № 52365435 про примусове виконання виконавчого листа № 1715/22251/12 від 23.08.2013 року (боржник: [PERSON] , стягувач: ПАТ «Укрсоцбанк») було закінчено на підставі п.3 ч.1 ст.39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку зі смертю боржника. З огляду на те, що боржник [PERSON] померла [INFO] , відповідно до ч.5 ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Суд роз`яснює, що процесуальне правонаступництво -це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником)у зв`язкуіз вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки право попередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього. Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Суд зазначає, що не має підстав вважати, що грошове зобов`язання спадкодавця в цій справі не може бути виконано іншою особою. Обставини справи свідчать, що права та обов`язки, які виникли між позивачем та померлою [PERSON] нерозривно не пов`язані з особою [PERSON] . Таким чином зазначені правовідносини допускають процесуальне правонаступництво. На підставі ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» 25 квітня 2018 року ВП № 52365435 було закінчено, у зв`язку зі смертю боржника. Після цього, державний виконавець або стягувач мали право на звернення до суду із заявою про заміну боржника його правонаступником. Проте, судом встановлено, що ані стягувач, ані державний виконавець не скористались своїм правом на заміну боржника померлої [PERSON] на її спадкоємців. Позивач мав реалізувати своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки, саме в порядку виконання рішень, передбаченого ЗУ «Про виконавче провадження», шляхом звернення із заявою про заміну боржника з [PERSON] , яка померла на його спадкоємців у виконавчому провадженні, а не в порядку повторного звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки із спадкоємців. Адже у разі задоволення позову буде звернуто стягнення на предмет іпотеки, яке вже було раніше звернуто із спадкодавця, тому позивачем не вірно обрано спосіб захисту. Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що Законом передбачена можливість відновлення виконавчого провадження. Так, згідно із частиною першою статті 41 Закону № 1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. Отже, відповідна заміна сторони виконавчого провадження правонаступником може бути здійснена лише у разі скасування постанови виконавця про закінчення такого виконавчого провадження. Як вже було зазначено судом, у разі смерті фізичної особи - сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні. Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог АТ «Альфа - Банк» , а тому відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed