Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом у якому просять визначити, що їх спадкодавець мав частку у праві спільної сумісної власності в розмірі 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,0661 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 3210700000:04:025:0024, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що після смерті їх батька вони, як спадкоємці за законом звернулися до нотаріальної контори для прийняття спадщини у вигляді вказаного нерухомого майна; однак, нотаріусом було відмовлено у цьому через відсутність виділеної частки спадковаця у даному нерухомому майні. Позивачі в судове засідання не прибули; представник позивачів надала суду заяву у якій просила розглянути справу у їх відсутності, підтримала позов та просила задовольнити його вимоги із викладених у ньому підстав. Представник відповідача в судове зассідання не прибув, надав суду заяву якій просив розглянути справу у його відсутності. Також, відповідачем подано зустрічну позовну заяву у якій він просить визначити, що він також мав частку у праві спільної сумісної власності в розмірі 1/2 частини вказаної земельної ділянки, осківльки він володів на праві власності даним нерухомим майном разом із спадкодавцем позивачем. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд встановив такі обставини та приходить до наступних висновків. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.10.2018 року (а.с. 8). Спадкоємцями померлого\~за законом\~є його\~діти \~позивачі по\~даній справі,\~що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 13.08.1978 року і серії [NUMBER] від 21.07.1987 року (а.с. 9, 10). Позивачі належним чином прийняли спадщину після померлого батька, що відображено в матеріалах спадкової справи до майна померлого, яку отримано на вимогу суду та досліджено під час розгляду справи в судовому засіданні (а.с. 67 112). Позивачі звернулися до нотаріуса з метою прийняття та оформлення спадщини за законом після померлого батька. Постановою нотаріуса Васильківської міської державної нотаріальної контори Хоменка С.А. від 31.08.2021 року № 521/02-14, позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді земельної ділянки, площею 0,0661 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 3210700000:04:025:0024, що розташована за адресою: [ADDRESS] , через неможливість визначення складу спадковго майна у зв`язку із відсутністю часток співвласників спільної сумісної власності вказаного нерухомого та невизначеності частки спадкодавця у ній (а.с. 12). Норма статті 125 Земельного кодексу України у редакції, що була чинною станом на дату смерті спадкодавця передбачала, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. З доданих до позову копій правовстановлюючих документів судом встановлено наступне. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.08.2021 року, земельна ділянка, площею 0,0661 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 3210700000:04:025:0024, що розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована на праві спільної сумісної власності за двома особами: [PERSON] і [PERSON] ; розмір частки 1/1 (а.с. 81 82). Пункт 12\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про спадкування» містить роз`яснення, що розглядаючи спори, пов`язані зі спадкуванням частки в праві спільної сумісної власності, необхідно звертати увагу на те, що згідно зі статтею 368 ЦК України спільною сумісною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Норма частини другої статті 370 ЦК України передбачає, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Також, згідно із частинами четвертою і п`ятою статті 89 ЗК України,\~співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки; поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України, \~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до\~статті 1216\~ЦК України\~спадкуванням є\~перехід прав\~та обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частин 1 і 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Стаття 368 ЦК України визначає, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно із статтею 370\~ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності; у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам роз`яснено, що частка суб`єкта\~права спільної\~сумісної власності\~визначається зокрема,\~при поділі\~майна, виділі частки\~зі спільного\~майна,\~зверненні стягнення\~на майно\~учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Також, відповідно до пункту 5 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про\~захист права\~приватної власності», частка учасника\~спільної сумісної\~власності визначається\~при поділі майна,\~виділі частки\~з спільного\~майна,\~зверненні стягнення\~на майно\~учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини; при відсутності доказів про те, що участь\~когось з\~учасників спільної\~сумісної власності\~(крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою частки визначаються рівними). Отже, не вирішуючи питання про поділ спільного майна, суд виходить із засад рівності часток співвласників [PERSON] і [PERSON] у спільному нерухомому майні. Як наслідок, виходячи із рівності часток [PERSON] і [PERSON] \~у спільному нерухомому майні у вигляді земельної ділянки, площею 0,0661 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 3210700000:04:025:0024, що розташована за адресою: [ADDRESS] , слід зробити висновок, що кожен із них: і [PERSON] , і [PERSON] мали частку у праві спільної сумісної власності в розмірі 1/2 частини вказаної земельної ділянки. При цьому суд враховує, що з наведених вище обставин перебування зазначеної земельної ділянки у спільній сумісній власності двох осіб, суд приходить до висновку, що при виділу частки із вказаної земельної ділянки, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності визначається рівними. У зв`язку з цим, суд вважає, що та обставина, що [PERSON] за життя не здійснив виділ своєї частки із спільного сумісного майна та не встиг оформити право власності на належну їй частку вказаної земельної ділянки належним чином, не є достатньою підставою для відмови у визнанні за його спадкоємцями прав на спадкування належної частки вказаного нерухомого майна. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що право позивачів щодо спадкування підлягає захисту шляхом визначення частки їх батька у спільній сумісній власності на земельну ділянку. За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. З тих же підстав підлягає задоволенню і зустрічний позов, оскільки [PERSON] мав рівну частку у праві спальної сумісної власності на вказану земельну ділянку разом із батьком позивачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved