Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 листопада 2017 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано відділом РАЦС Центрального внутрішньоміського округу м.Краснодара управління РАЦС Краснодарського краю, актовий запис №798. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Сімейні та шлюбні відносини між ними припинені. Сім`я носить формальний характер, а тому просить розірвати шлюб. В письмовому клопотанні представник позива [PERSON] просив справу розглянути без його та позивача участі. Одночасно наполягав на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилась, звернувся до суду із заявою в якій просила справу розглянути без її участі. Вказала, що позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились то фіксація судового засідання не здійснювалась. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З письмових матеріалів справи встановлено, що 11 листопада 2017 року між сторонами відділом РАЦС Центрального внутрішньоміського округу м.Краснодара управління РАЦС Краснодарського краю зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 11 листопада 2017 року. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 липня 2021 року. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, шлюб носить формальний характер, з січня 2021 року разом не проживають. Сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинились, спільне господарство не ведеться. Фактично сім`я припинила своє існування. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідач є громадянином Російської Федерації, тому виниклі між сторонами правовідносини з іноземним елементом, регулюються статтею 60 Закону України Про міжнародне приватне право, відповідно до якої правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватися на примушуванні сторони до формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Згідно ч. 2 ст. 28 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних сімейних і кримінальних справах (укр/рос) від 22 січня 1993 року, якщо один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - іншої Договірної Сторони, застосовується законодавство Договірної Сторони, установа якої розглядає справу про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, разом не проживають, зберігати сім`ю намірів не мають. Відповідач [PERSON] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи виданою відділу ЦНАП виконавчого комітету Смілянської міської ради №16-11/2426 від 01 грудня 2021 року. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] проживає на території України, що підтверджується матеріалами справи, фактичні сімейні відносини між подружжям припинені тривалий час, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved