Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем 27.01.2020 року, реєстровий № 6380. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 15.09.2021 відкрито виконавче провадження № 66802020. 24.09.2021 року була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника при примусовому виконанні виконавчого напису № 6380, виданого 27.01.2020 року про стягнення суми 21725,00 грн. з доходів [PERSON] та яка була направлена до Управління ПФУ в Дніпровському районі м. Запоріжжя. Також цією постановою передбачено здійснення відрахувань у розмірі 20% із доходів боржника до виплати загальної суми боргу в сумі 24187,5 грн. Позивач із сумою 21275,00 грн., яка вказана у виконавчому написі № 6380 виданого 27.01.2020 не згодна та вважає її необґрунтованою в зв`язку з наступним. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. 27.01.2020 року було вчинено виконавчий напис № 6380, яким пропонувалось стягнути з позивача невиплачені в строк гршові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за період з 08.02.2018 по 24.01.2020 включно, суму у розмірі 21275,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту складає 14725,00 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією склалдає 6400,00 грн., плата за вчинення виконавчого напису складає 150,00 грн. Як зазначено у виконавчому написі до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право вимоги відступлено ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору відступлення прав вимоги № 20/01/20-1/1 від 20.01.2020, якому в свою чегру публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» на підставі договору відступлення прав вимоги № 194/К від 09.02.2018 року відступлено право вимоги за Кредитним договором № 002-07525-130613 від 13.06.2013 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] . Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса вчинено поза межами трьохрічного строку щодо заборгованості, а також те, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах. В позовній заяві просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 6380 вчинений 27 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» загальної суми 21275,00 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Ухвалою суду від 29.11.2021 року відкрито провадження у справі; розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. 23.12.2021 року до суду надійшло клопотання ТОВ «Фінансова компанія управління активами» про врегулювання спору за участю судді, а саме вирішити в мировому порядку стягнення заборгованості за кредитним договором № 002-07525-130613 від 13.06.2013 р.: у разі сплати коштів у розмірі 3829,50 грн. на розрахункові рахунки ТОВ «Фінансова компанія управління активами», у строк до 18 год. 00 хв. 20.12.2021 р., частина заборгованості у розмірі 17445,50 грн. буде списана, а заборгованість за кредитним договором № 002-07525-130613 від 13.06.2013 р. та виконавчий напис № 6380 вважатиметься такою, яка погашена в повному обсязі. 23.12.2021 року до суду надійшла заява ТОВ «Фінансова компанія управління активами» про визнання позовних вимог, за якою відповідач просив суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» в частині визнання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріаного округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, зареєстрованого за № 6380 від 27.01.2020 року таким, що не підлягає виконанню та стягнути з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» судового збору за подання позовної заяви в розмірі 454 грн. та у разі подання заяви про забезпечення позову в розмірі 227 грн. Від позивача на адресу суду 10.01.2022 року надійшли заперечення на клопотання про врегулювання спору за участю судді відповідно до якої позивач просить суд відмовити у задоволенні клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» про врегулювання спору за участю судді. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович своїм правом подати заяви по суті справи не скористався, пояснень на позовну заяву не подавав. Третя особа Дніпровський відділ\~державної виконавчої\~служби у\~місті Запоріжжя\~Південно-Східного\~управління Міністерства\~Юстиції (м.\~Дніпро) своїм правом подати заяви по суті справи не скористався, пояснень на позовну заяву не подавав. Відповідно до положень ст.\~201\~ЦПК України врегулювання спору за участю судді проводиться за згодою сторін до початку розгляду справи по суті. Проведення врегулювання спору за участю судді не допускається у разі, якщо у справу вступила третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. В силу положень ст.\~202\~ЦПК України про проведення процедури врегулювання спору за участю судді суд постановляє ухвалу, якою одночасно зупиняє провадження у справі. У випадку недосягнення сторонами мирного врегулювання спору за наслідками проведення врегулювання спору повторне проведення врегулювання спору за участю судді не допускається. Враховуючи відсутність згоди позивача на врегулювання спору за участю судді, суд не вважає за можливе призначити процедуру врегулювання спору за участю судді, шляхом проведення спільних нарад за участю сторін та їх представників, а тому в задоволенні клопотання відповідача про врегулювання спору за участі судді відмовляє. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 27.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем було вчинено виконавчий напис № 6380 про стягнення з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» , якому товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі до7говору відступлення прав вимоги№ 20/01/20-1/1 від 20.01.2020 року, якому в свою чергу публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» на підставі договору відступлення прав вимоги № 194/К від 09.02.2018 року відступлено право вимоги за Кредитним договором № 002-07525-130613 від 13.06.2013 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , стягнуто 14725,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6400,00 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією, 150,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 21275,00 гривень. Стягнення заборгованості проводиться за період з 08.02.2018 по 24.01.2020 року. Державним виконавцем Дніпровського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~місті Запоріжжя\~Південно-Східного\~управління Міністерства\~Юстиції (м.\~Дніпро) Грінберг Ю.М. 15.09.2021 відкрито виконавче провадження №66802020 про стягнення коштів з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» заборгованості в розмірі 21725,00 грн. на підставі виконавчого напису № 6380, виданого 27.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. Як встановлено судом кредитний договір 002-07525-130613 від 13.06.2013, наданий позивачем, складає заява №002-07525-130613 від 13.06.2013, заява на укладення договору добровільного страхування від 13.06.2013 року, договір добровільного страхування № 002-07525-130613 від 13.06.2013, тарифи на обслуговування платіжних карток Тарифний пакет «Готівочка 2012», Умови надання кредитної картки ПАМЯТКА ПО КОРИСТУВАННЮ КРЕДИТОМ Тарифний пакет «Готівочка 2012» Картка новим та існуючим клієнтам банку (а.с. 7-10). Надані суду документи укладені між [PERSON] , як Клієнтом, та ПАТ «Дельта Банк», як Банком, нотаріально не посвідчені. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом МЮУ від 22.02.2012 року № 296/5, у якому Главою 16 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з п. 1.1 глави 16 цього Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2 глави 16 Порядку передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ст. 88 Закону України «Про нотаріат). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Наведена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 01.04.2020 року у справі № 201/15282/16-ц (провадження № 61-40796св18). За змістом оскаржуваного виконавчого напису, приватним нотаріусом констатовано про настання строку платежу за кредитним договором № 002-07525-130613 від 13.06.2013 року, період стягнення заборгованості з 08.02.2018 по 24.01.2020 року. Однак, вчиняючи виконавчий напис приватний нотаріус не врахував, що постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в судовому порядку визнана незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Таким чином, для одержання виконавчого напису нотаріусу повинні подаватися саме нотаріально посвідчені кредитні угоди, що передбачають сплату грошових сум, в оригіналі разом з документами, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Наведене підтверджується постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, а також постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 910/10374/17. У пункті 83 постанови від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17 Велика Палата Верховного Суду зробила наступний висновок: «Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса». Отже, нотаріус та відповідач, звертаючись із заявою про вчинення виконавчого напису, наведені вище обставини не з`ясували. Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, а також заяву відповідача про визнання позовних вимог, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову\~відповідачем до\~початку розгляду\~справи по\~суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом встановлено, що при зверненні з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір в розмірі 908 грн. У зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при зверненні з позовною заявою, тобто 454 грн, а також позивачеві слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Крім того, відповідач, звертаючись до суду з заявою про визнання позову, просив стягнути з відповідача 50 відсотків судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 227 грн., посилаючись на те, що інші 50 відсотків судового збору повертаються позивачу з державного бюджету в порядку ч.1 ст. 142 ЦПК України. Відповідно до матеріалів справи, 12.11.2021 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя у справі № 334/8669/21 задоволено заяву представника [PERSON] адвоката Піддубної Ольги Михайлівни про забезпечення позову до подання позовної заяви, зупинено стягнення за виконавчим написом № 6380 від 27.01.2020 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості у сумі 21725,00 грн. (а.с. 18). Разом з тим суд зауважує, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст.7 Закону України "Про судовий збір" на користь позивача підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого саме при поданні позову. При цьому, правових підстав повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору за подання заяви про забезпечення позову, відповідачем не наведено, а тому, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у загальній сумі 908,00 грн. (50 відсотків судового збору за подання позовної заяви - 454 грн. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в повному обсязі - 454 грн.). Згідно ч.ч. 1, 3 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Пунктом 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 3 ст.\~141\~ЦПК України передбачено, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З матеріалів справи вбачається, що адвокатом Піддубною О.М. надавались послуги з правничої допомоги у справі за позовом [PERSON] \~до\~Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В позовній заяві позивачем зазначено, що сума судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, становить витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 2500,00 грн., витрати зі сплати судового збору, а також витарти на касове обслуговування. До позовної заяви також додано клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та адвокатом Піддубною Ольгою Михайлівною укладено договір про надання правової допомоги № 16-11 від 08.11.2021 року, відповідно до п. 1.1 якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу, пов`язану із захистом його прав і законних інтересів в судах всіх інстанцій, що діють в системі судоустрою України, на підприємствах, установах і організаціях усіх форм власності незалежно від підпорядкування у справі про визнання виконавчого напису № 6380 виданого 27.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем таким, що не підлягає виконанню (а.с. 22). Відповідно до наданого до матеріалів справи акту приймання-передачі наданих послуг від 22.11.2021 року (а.с. 29) адвокат якісно та в повному обсязі надав юридичні послуги згідно з договором у справі про визнання виконавчого напису № 6380 виданого 27.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем таким, що не підлягає виконанню, вартість послуг адвоката становить 2500,00 гривень. Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг) та здійснених витрат виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги у справі від 22.11.2021 року до договору про надання правової допомоги № 16-11 від 08.11.2021 року адвокатом були надані наступні послуги: підготовка заяви про забезпечення позову та підготовка позовної заяви з додатками на загальну суму 2500,00 гривень. Відповідно до квитанції № ПН1033 від 22.11.2021 року [PERSON] здійснила оплату правової допомоги адвоката за договором про надання правової допомоги № 16-11 від 08.11.2021 року на рахунок адвоката Піддубна Ольга Михайлівна (а.с. 26), отже, позивач поніс витрати на правничу допомогу у справі за позовом\~ [PERSON] до\~Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи Приватний нотаріус Київського міського\~нотаріального округу\~Гуревічов Олег\~Миколайович,\~Дніпровський відділ\~державної виконавчої\~служби у\~місті Запоріжжя\~Південно-Східного\~управління Міністерства\~Юстиції (м.\~Дніпро)\~про визнання\~виконавчого напису\~таким,\~що не\~підлягає виконанню. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи той факт, що у справі рішенням суду позовні вимоги задоволено, стороною позивача подано докази на підтвердження розміру витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, відповідач з клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами у зв`язку з їх неспівмірністю не звертався, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, понесених позивачем у зв`язку із розглядом справи. За таких підстав, в частині стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу позовні вимоги підлягають задоволенню у сумі 2500,00 грн. Статтею 133\~ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Комісії банку за перерахування судового збору не входять до витрат пов`язаних з розглядом справи, у зв`язку з чим в стягненні з відповідача на користь позивача понесених витрат на касове обслуговування банку з перерахування судового збору в сумі 29,60 грн. необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial