Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

04.01.2022 позивач [PERSON] , [INFO] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [INFO] та просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 07 серпня 2010 року Личаківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №207. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що від шлюбу в них [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] донька [PERSON] . Впродовж останніх років сімейне життя з відповідачем з об`єктивних причин, зумовлених різними характерами та поглядами на життя, не склалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, сім`я розпалася, подружжя на час розгляду справи фактично проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. Ухвалою судді від 10.01.2022 року провадження у зазначеній справі відкрито. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача адвокат Степанков М.В. подав письмове клопотання про розгляд справи у відсутності позивача та представника, позовні вимоги підтримує, просив розірвати шлюб. Також не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач до суду не прибув. Дослідивши подані докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, 07 серпня 2010 року Личаківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №207 (арк.спр.04). Від шлюбу в подружжя [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, копії яких знаходяться в справі (арк.спр. 11,12). Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сімейне життя подружжя з об`єктивних причин, зумовлених різними характерами та поглядами на життя не склалося та постійно погіршувалося і в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, сім`я розпалася, подружжя на час розгляду справи проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сім`ю. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. Примирення між сторонами не відбулося. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення, позивачем при пред`явленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн. за вимогу щодо розірвання шлюбу, а тому такий слід стягнути на користь позивача.

Outcome: approved