Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

28 жовтня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві зазначено, що відповідач, [PERSON] , є дружиною позивача, [PERSON] , проте разом вони не проживають, спільного господарства не ведуть, спільного майна також не мають. На даний час подружжя перебуває в процесі припинення шлюбу. Відповідач разом із позивачем зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Позивач, є власником квартири за адресою [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування квартири від 02.11.2005 року. Відповідач, вже понад один рік не проживає за даною адресою. Відповідач виїхала з житлового приміщення та не проживає в квартирі добровільно. Будь-яких перешкод у проживанні у цій квартирі відповідачу ніхто не чинив, а оскільки було прийнято рішення про розірвання шлюбу, то про подальше спільне проживання ніякої мови і не йшло. Крім того, поважних причин у її відсутності в квартирі не встановлено. Відповідач в даний час проживає за іншою адресою, [ADDRESS] . Отже, відповідач не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] , де вона зареєстрована, квартирою не цікавиться, не дбає про її стан, її речей у квартирі не має. Не проживаючи за даною адресою, відповідач не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає. Реєстрація відповідача в квартирі створює позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні належним йому майном. Факт реєстрації відповідача в квартирі, що належить позивачу на праві власності порушує його право власності на дану квартиру, оскільки обмежує правомочність користування та розпоряджання своєю власністю. Позивач бажає зняти відповідача з реєстраційного обліку, щоб зменшити свої витрати з утримання житлового приміщення та можливість в подальшому здійснювати користування без обтяжень. Враховуючи вищенаведене, позивач вважає, що [PERSON] втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з тривалою, понад один рік, відсутністю за місцем реєстрації, та фактичним переїздом на інше постійне місце проживання. Окрім того не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення. У зв`язку з вищевикладеними обставинами позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшло клопотання, у якому просить суд розгляд справи проводити за його відсутності та зазначив, що вимоги позову підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 223, 280 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Як було встановлено судом, що 02 листопада 2005 року між [PERSON] (дарувальник) та [PERSON] (обдаровуваний) було укладено Договір дарування квартири, зі змісту якого вбачається, що дарувальник передав безоплатно у власність (подарував), а обдаровуваний прийняв в дарунок - квартиру [ADDRESS] (а.с. 8-9). Як вбачається з Акту від 18 жовтня 2021 року, складеного жителями будинку [ADDRESS] , останні підтверджують той факт, що [PERSON] фактично з серпня 2020 року не проживає по вищевказаній адресі. Місце її проживання невідоме (а.с. 7). Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ЦК України). Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає більше одного року, суд приходить до переконливого висновку, що вимоги позовної заяви про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням вище зазначеної квартири, підлягають до задоволення. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved