Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У липні 2020 року до суду надійшов вищевказаний позов [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те, що йому на праві власності належить будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстровані відповідачі, які не проживають в житловому приміщенні більше року, комунальні платежі не сплачують, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей у будинку немає. За таких обставин, [PERSON] звертається до суду з даним позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS] . Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 серпня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 36). У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, про місце, час та дату його проведення повідомлялись належним чином, відзив не подали. Причини неявки суду невідомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями ст. 280 ЦПК України. Обставини справи, що встановлені судом Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 грудня 1995 року, [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . Із довідки Виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області №843 від 03.07.2020 року, встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27 травня 2011 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». 10 липня 2020 року депутатом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] складено акт обстеження за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого [PERSON] 1974 р.н., та її діти: [PERSON] , 2000 р.н., та [PERSON] , 2003 р.н. зареєстровані за вказаною адресою, але з березня 2019 року не проживають. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є колишньою та теперішньою дружиною позивача. Зазначила, що влітку-восени 2019 року позивач повідомив їй, що дружина [PERSON] забрала свої речі з будинку та поїхала. Позивач та свідок [PERSON] почали проживати разом з лютого 2021 року. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є сестрою позивача. Вказала, що проживає у смт. Калинівка Броварського району Київської області, тому в гостях у брата буває не часто, приблизно раз на місяць. Зазначила, що колишня дружина відповідача [PERSON] та її діти [PERSON] , та [PERSON] не проживають у будинку більше двох років, де проживають зараз не знає. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Згідно із ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 16 ЦК України передбачено кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно із положеннями ст.ст. 386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 статті 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Матеріалами справи встановлено, що будинок знаходиться у власності позивача, відповідачі права власності на будинок чи його частку не має, у будинку зареєстровані, однак, вже більше двох років там не проживають, не користуються ним як своїм житлом, їхніх речей у будинку немає, витрат на утримання будинку відповідачі не несуть, за комунальні послуги не сплачують. З огляду\~на викладені\~обставини,\~та враховуючи\~норми чинного\~законодавства,\~що регулюють\~спірні правовідносини,\~а також\~те,\~що відповідачі\~без поважних\~причин відсутні\~за місцем\~своєї реєстрації,\~а факт\~реєстрації перешкоджає\~позивачу вільно\~користуватися,\~володіти та\~розпоряджатися своїм\~майном,\~суд приходить\~до висновку\~про задоволення\~позовних вимог\~та визнання\~відповідачів такими,\~що втратили\~право користування\~даним будинком. Щодо судових витрат У відповідності\~до ч.\~1\~та ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача. Зважаючи на вищевикладені норми чинного законодавства, беручи до уваги задоволення позову, стягненню із відповідачів на\~користь позивача\~підлягає судовий\~збір у\~розмірі 840,80\~грн. з кожного. На підставі викладеного, та

Outcome: approved