Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.05.2002, зареєстрованого в реєстрі за № 7-868, вони є власниками 3/100 частини бази відпочинку « [INFO] », розташованої по [ADDRESS] . Їх частина складається з дачного будинку літ. Ж1-1; веранд літ. ж2-1, жЗ-1 загальною площею 84,0 кв.м., жилою (основною) площею 56,0 кв.м., площинок літ. ж4-1, ж5-1, ж6-1, ж7-1, навісу літ. Б-1, навісу літ. В-1, вбиральні - душ літ. Г-1, комори літ. Д-1, мостіння 1, огорожі № 1-3. Відповідачі не бажають вирішувати спір щодо виділу у натурі частки домоволодіння мирним шляхом, тобто відповідачі не бажають йти до нотаріуса і укладати нотаріальний договір. Тому вони змушені звертатися з позовною заявою до суду. Можливість виділу їх частини в окремий об`єкт підтверджується висновком будівельно-технічного дослідження №11-д від 27.05.2021. Просять припинити їх право спільної часткової власності на об`єкт нерухомості тавиділити їм в натурі цілу частку майна, що знаходиться у спільній частковій власності, яка складає 3/100 частини бази відпочинку « [INFO] », розташованої по [ADDRESS] , а саме: дачного будинку літ. Ж1-1; веранд літ. ж2-1, жЗ-1 загальною площею 84,0 кв.м., жилою (основною) площею 56,0 кв.м., площинок літ. ж4-1, ж5-1, ж6-1, ж7-1, навісу літ. Б-1, навісу літ. В-1, вбиральні - душ літ. Г-1, комори літ. Д-1, мостіння 1, огорожі № 1-3. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали до суду письмову заяву, в якій позов просять задовольнити у повному обсязі та справу розглянути без їх участі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, в тому числі і шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на порталі «Судова влада України». Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Першої Маріупольської державної нотаріальної контори Турченко Т.П. 21.05.2002, зареєстрованого в реєстрі за № 7-868, позивачі [PERSON] та [PERSON] є власниками 3/100 частини бази відпочинку « [INFO] », розташованої по [ADDRESS] . Їх частина складається з дачного будинку літ. Ж1-1; веранд літ. ж2-1, жЗ-1 загальною площею 84,0 кв.м., жилою (основною) площею 56,0 кв.м., площинок літ. ж4-1, ж5-1, ж6-1, ж7-1, навісу літ. Б-1, навісу літ. В-1, вбиральні - душ літ. Г-1, комори літ. Д-1, мостіння 1, огорожі № 1-3. (а.с. 101-102 т.1). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості будинок [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить: 19/25 та 3/100 - [PERSON] , 5/100 - [PERSON] , 4/100 - [PERSON] , 1/100 - [PERSON] , 2/25 - [PERSON] , 3/200 - [PERSON] , 3/200 [PERSON] (а.с. 9зв.-15). Згідно із висновком №11-д за результатами експертного будівельно-технічного дослідження від 27.05.2021, виділ із домоволодіння [ADDRESS] 3/100 частки, що складається з частки дачного будинку літ. Ж1-1; веранд літ. ж2-1, жЗ-1 загальною площею 84,0 кв.м., жилою (основною) площею 56,0 кв.м., площинок літ. ж4-1, ж5-1, ж6-1, ж7-1, навісу літ. Б-1, навісу літ. В-1, вбиральні - душ літ. Г-1, комори літ. Д-1, мостіння 1, огорожі № 1-3, в натурі можливий (а.с. 112-114). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені статтею 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Норми статей 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з нормами ч. 1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до вимог ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Частиною 1 ст. 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у постанові № 7 від 04.10.1991 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ часток нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. До такого висновку дійшов Верховний Суд України, розглянувши справу № 6-1443цс16, вказавши також, що виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Судом встановлено, що відповідно до висновку №11-д за результатами експертного будівельно-технічного дослідження від 27.05.2021, який жодною із сторін не спростований, установлено технічну можливість виділу позивачам в натурі їх частку нерухомого майна із домоволодіння [ADDRESS] . Приписами частини 3 статті 364 ЦК України передбачено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Враховуючи те, що за змістом статей 316, 317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах норм чинного законодавства, які позивачі не порушують, виділ вказаного нерухомого майна у власність позивачам не суперечить правам та інтересам інших співвласників нерухомого майна, є можливим з технічної точки зору та відповідає належній їх частці у спільній частковій власності на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved