Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

20.08.2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, встановлення піклування. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що її донька [PERSON] , перебуваючи в шлюбі з відповідачем, [INFO] народила дитину - [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після смерті матері дівчинка залишилася проживати з позивачем, за адресою: [ADDRESS] . Відповідач повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не створив належні умови для проживання дитини. Упродовж чотирьох років її вихованням займаються позивач та дідусь, [PERSON] , вони забезпечують онуку всім необхідним для нормального розвитку, піклуються про її стан здоров`я, цікавляться успіхами в навчанні, матеріально забезпечують. Батько не вживає жодних заходів щодо повернення доньки до своєї родини, він повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням та утриманням дитини не переймається, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та планує присвятити себе служінню богу та піти в монастир. Відповідач фінансової допомоги на утримання дитини не надає, не займається й не бажає займатися вихованням своєї дитини, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не турбується про фізичний та духовний розвиток дитини, не цікавиться здоров`ям дитини. Відповідач фактично самоусунувся від виховання дитини, з його боку відсутнє піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини. Фактично вихованням та утриманням дитини займаються позивач разом з чоловіком, вдома створюють всі необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку дитини, приділяють належну увагу вихованню онуки, брала активну участь у громадському житті класу під час навчання дитини в школі, в даний час онука вступила навчатися до вищого навчального закладу, документи для вступу на навчання разом з онукою подавала позивач як її представник. Стосунки в сім`ї склалися доброзичливі, є любов, повага та взаємопорозуміння. Тому, на підставі викладеного, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON] , призначити позивачку піклувальником [PERSON] , та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] . Позивач надала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати без її участі, позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні. Відповідач надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Апостолівської міської радив судове засідання не з`явилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пленум Верховного Суду України у п. 16 своєї постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 вказує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 p., записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 p., вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що «Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини». У відповідності до ст. 12 Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області 27.10.2004 року, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю є [PERSON] [INFO] мати дитини [PERSON] - [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Апостолівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 16.02.2017 року. З характеристики ученеці 11-А класу опорного навчального закладу «Апостолівська загальноосвітня школа І-II ступенів №1 Апостолівської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області» [PERSON] , [INFO] , вбачається, що [PERSON] навчається у школі з першого класу. Зарекомедувала себе як дисциплінована учениця. Має навчальні досягнення достатнього та середнього рівнів. Навчається не в повну міру своїх здібностей. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Бере активну участь у громадському житті школи та класу, у культмасових заходах. Правила поведінки виконує. Має багато друзів, підтримує дружні стосунки з учнями класу та школи. Бабуся дівчинки приділяє належну увагу вихованню онуки, бере активну участь житті класу. Батько вихованням доньки не займається. З акту депутатського обстеження від 07.07.2021 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрована та фактично проживає [PERSON] (бабуся), [INFO] ; [PERSON] (дідусь), [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . З письмових характеристик від сусідів позивача - [PERSON] та [PERSON] від 16.07.2021 року вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] зі своїми бабусею та дідусем. Дівчина має свою кімнату з усима необхідними обладнанням. Бабуся з дідусем приділяють належну увагу вихованню дівчинки. За весь час проживання проявили себе як доброзичливі, відповідальні та товариські сусіди. Батько дівчинки, [PERSON] , з дівчинкою не живе та її вихованням не займається. З письмової характеристики від [PERSON] вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] з 2017 року. Має доньку, але живе сам. Будинок необладнаний, немає умов для комфортного проживання. Вихованням доньки не займається. За весь час проживання зарекомендував себе як неконфліктний та духовно розвинений чоловік. Матеріально незабезпечений. Санітарних норм не дотримується. Згідно висновку про стан здоров`я Комунального некомерційного підприємства «Апостолівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Апостолівської міської ради Дніпропетровської області від 22.07.2021 року встановлено, що позивач [PERSON] здорова. Згідно висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини Комунального некомерційного підприємства «Апостолівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Апостолівської міської ради Дніпропетровської області від 18.08.2021 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , здорова. З довідки Міністерства внутрішніх справ серії ІІА №2323840 встановлено, що [PERSON] [INFO] , на території України станом на 26.07.2021 року до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Відповідно до висновку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Апостолівської міської ради встановлено, що служба у справах дітей виконавчого комітету Апостолівської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] по відношенню до [PERSON] , [INFO] , та не заперечує проти призначення піклування громадянці [PERSON] над онукою, [PERSON] , [INFO] . Рішенням №474 від 13.08.2021 року затверджено висновок органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Апостолівської міської ради від 16.07.2021 року про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] по відношенню до неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . Оцінивши в сукупності викладене, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, в зв`язку з чим суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав. Згідно ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Нормами ч.2,4 ст.63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Враховуючи вищенаведені обставини та норми права, суд приходить до висновку щодо можливості призначення піклувальником над дитиною [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , [INFO] , в сім`ї якої на даний час проживає дитина. Що стосується вимог про стягнення аліментів, то суд вважає їх такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.17 ч.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Врахувавши вимоги статей 182,183 СК України та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що на користь позивача з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. З відповідача також підлягає стягненню у відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 908,00 грн. на користь держави.

Outcome: approved