Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

в грудні 2021 року до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, відповідно до п.2 ч.1 ст. 31 ЦПК України надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка [PERSON] зазначала, що з 02 червня 2012 року по 02 лютого 2017 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 02 березня 2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення його повноліття. Разом з тим, враховуючи, що з часу ухвалення вказаного рішення значно змінилися умови життя внаслідок зростання споживчих цін, збільшився розмір витрат на утримання, навчання та виховання сина, визначений судовим рішенням розмір аліментів є недостатнім для утримання дитини. При цьому, відповідач має у власності магазин, займається підприємницькою діяльністю та щомісячно отримує значний дохід. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] просила суд змінити спосіб стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] з твердої грошової суми на стягнення в частці від заробітку, а саме в розмірі ј частки від заробітку (доходу) відповідача. Ухвалою суду від 08 грудня 2021 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 05 січня 2022 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, відповідно до якого останній в задоволенні позовних вимог [PERSON] просив відмовити, зокрема, з огляду на те, що зміна способу стягнення аліментів призведе до збільшення їх розміру, що, в свою чергу, поставить його в скрутне матеріальне становище. При цьому, позивачкою не доведено належними та допустимими доказами обставини, передбачені ст.192 СК України, які є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі й шляхом зміни способу їх стягнення. В свою чергу, представником позивачки подана відповідь на відзив, в якій останній зазначав про безпідставність заперечень відповідача, в тому числі з тих підстав, що зміна способу стягнення аліментів є безумовним правом стягувача аліментів, при цьому, законом не встановлено підстав, за яких це право може бути обмежено. В судовому засіданні представник позивачки адвокат Вендель О.М. позовні вимоги [PERSON] підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав. Надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позов. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 02 березня 2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення його повноліття. Відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" , ст. 180 СК України кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. І цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України). Якщо така домовленість відсутня аліменти визначаються судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Водночас, враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зміна способу стягнення аліментів, визначеного рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст. 181 СК України). Прерогатива обрання способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі) належить одержувачу аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Конвенцією про права дитини закріплено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 грн. 00 коп., з 1 липня - 2510 грн. 00 коп., з 1 грудня - 2618 грн. 00 коп. Разом з тим, обставини, що з віком потреби дітей зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказування. Таким чином, враховуючи, що з віком збільшився розмір витрат на утримання, навчання та виховання сина, значно збільшено розмір прожиткового мінімуму на дитину, що впливає на обрахування розміру аліментів, наявні підстави для звернення до платника аліментів з вимогами про зміну способу їх стягнення. При цьому, як вбачається з матеріалів справи та встановлено з пояснень сторін, відповідач є приватним підприємцем, займається роздрібною торгівлею у власному приміщенні, від здійснення підприємницької діяльності отримує прибуток. За такого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про зміну способу стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] з твердої грошової суми на стягнення в частці від заробітку, а саме в розмірі ј частки від заробітку (доходу) відповідача підлягають задоволенню, оскільки раніше визначений судом розмір аліментів у сумі 1 000 грн. 00 коп. є недостатнім для забезпечення належного утримання дитини та її гармонійного розвитку. Зміна способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку відповідача буде відповідати інтересам дитини, узгоджується з нормами сімейного законодавства та відповідає принципам розумності та справедливості. Водночас, відповідач не надав належних доказів на підтвердження неможливості виконувати свій обов`язок по утриманню дитини у визначений судом спосіб. В силу ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь бюджету належить до стягнення судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved