Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

У грудні 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до Пулинського закладу дошкільної освіти № 1 "Ялинка" Пулинського району Житомирської області та керівника Пулинського закладу дошкільної освіти № 1 "Ялинка" Пулинського району Житомирської області Колесник Т.О., в якому просить суд визнати незаконним та скасувати наказ № 62 "Про відсторонення від роботи [PERSON] ", виданий 05.11.2021 директором Пулинського закладу дошкільної освіти № 1 "Ялинка" Пулинського району Житомирської області Колесник Т.О., стягнути з Пулинського закладу дошкільної освіти № 1 "Ялинка" Пулинського району Житомирської області на її користь середній заробіток за весь час незаконного відсторонення від роботи, тобто з 08.11.2021 і до дати постановлення судового рішення, із розрахунку 528,90 грн. за кожний день незаконного відсторонення та стягнути з відповідачів на її користь витрати, пов"язані з оплатою судового збору в розмірі 1816 грн. та правничої допомоги в розмірі 2000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що починаючи з 01.09.2011 працює на посаді вихователя в Пулинському закладі дошкільної освіти №1 "Ялинка". Виникнення трудових відносин з відповідачем зумовило виникнення взаємних прав і обов"язків у відповідності до норм КЗпП України та колективного договору, укладеного 25.01.2019 між адміністрацією ЗДО №1 "Ялинка" та представником трудового колективу на період 2019-2024 роки. 05.11.2021 директором ЗДО №1 "Ялинка" Колесник Т.О. видано наказ №62 яким її відсторонено від роботи з 08.11.2021 у зв"язку із ухиленням від обов"язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, але не більше ніж до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 та призупинено виплату заробітної плати. З наказом її ознайомлено в день його видання і під текстом вона зробила запис, що проти наказу заперечує. Зазначає, що до календаря профілактичних щеплень в Україні не включено, як обов"язкове, профілактичне щеплення від гострої респіраторної хвороби COVID-19. Вважає, що внаслідок протиправних дій відповідачки Колесник Т.О. її у незаконний спосіб позбавлено права на працю та на отримання заробітної плати, що було єдиним її джерелом доходу, оскільки з 08.11.2021 відповідачка не допускає її до роботи. Наказ №62 від 05.11.2021, вважає незаконним, оскільки порушується її конституційне право та є дискримінаційним у сфері праці, а тому підлягає скасуванню. Дотримуючись норм ЗУ "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" нею пройдено періодичний медичний огляд та надано медичну довідку №1197 від 27.10.2021 про її придатність до роботи та відсутність протипоказань, які можуть бути підставою для відсторонення від роботи. Будь-якого аналізу стану захворюваності працівників ЗДО на коронавірусну хворобу COVID-19 щодо виявлення хворих директор ЗДО Колесник Т.О. не проводила. Відповідних наказів щодо рівня захворюваності працівників на таку хворобу та вжиття заходів для зниження рівня захворюваності не видавалось та до відома працівників не доводилося. Так як всі працівники дитсадка були здорові. Критерієм допуску до роботи працівника в дитсадку була довідка про проходження періодичного медичного огляду. Беручи до уваги норми Конституції України та законів, зважаючи на те, що в Україні не введено воєнного або надзвичайного стану на підставі чого можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод громадян, профілактичне щеплення (вакцинація) від гострої респіраторної хвороби COVID-19 є добровільною. Ухвалою від 16.12.2021 у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 04.01.2022 від відповідачки (представника відповідача) Колесник О.І. надійшов відзив, в якому просить у задоволенні позову відмовити, оскільки наказ № 62 від 05.11.2021 виданий у відповідності із вимогами законодавства, так як позивачка відноситься до переліку тих працівників, які згідно постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 зі змінами та доповненнями та наказу МОЗ підлягають обов`язковому профілактичному щепленню від гострої респіраторної хвороби COVID-19, а тому права [PERSON] порушені не були. Відсторонення є особливим запобіжним заходом, який застосовується у виняткових випадках і має за мету відвернення або попередження негативних наслідків. Зазначає, що вакцинація це не лише захист епідеміологічної безпеки суспільства, а і забезпечення безперервності освітньої функції на користь дітей, батьків та працівників закладу. 12.01.2022 позивачка [PERSON] надала суду відповідь на відзив, який суд до уваги не бере, як такий, що поданий поза межами строків визначених ухвалою суду від 16.12.2021, а саме з пропуском п`ятиденного строку з дня отримання 31.12.2021 відзиву на позовну заяву і без зазначення причин пропуску строку та його поновлення. 14.01.2022 відповідачка (представник відповідача) Колесник Т.О. надала суду заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначає, що позивачка порушила терміни подачі відповіді на відзив та у ній не наводить обгрунтованих заперечень щодо відзиву, а лише повторюється, трактуючи законодавство в суб"єктивному порядку, тому в позові слід відмовити. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та просила їх задовольнити. Додатково вказала, що постанова КМУ про встановлення карантину та наказ МОЗ про затвердження переліку професій, виробницт та організаці, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням є незаконними та неконституційними оскільки порують її права. Відповідачка (представник відповідача) в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, вказаних у відзиві на позовну заяву та просила у їх задоволенні відмовити, оскільки оскаржуваний наказ про відсторонення від роботи позивачки є законним. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача (представника відповідача) та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази як кожен окремо так і в їх сукупності, перевіривши обставини на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд приходить до наступних висновків. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За правилами ст.ст.15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Судом встановлено, що [PERSON] працює на посаді вихователя Пулинського закладу дошкільної освіти №1 "Ялинка", що підтверджується копією її трудової книжки та витягом з наказу №38 по дитсадку від 01.09.2011 (а.с.7-10). Згідно копії Колективного договору між роботодавцем Пулинського закладу дошкільної освіти № 1 "Ялинка" та представником трудового колективу Пулинського закладу дошкільної освіти № 1 "Ялинка" на 2019-2024 роки, схваленого на загальних зборах трудового колективу 25 січня 2019 року, договір регулює соціально-економічні, виробничі і трудові відносини в закладі дошкільної освіти. Згідно пункту 8.3.1 працівники закладу зобов`язуються піклуватися про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку вихованців, оточуючих (а.с. 18-32). Пулинським закладом дошкільної освіти №1 "Ялинка" [PERSON] письмовим повідомленням № 19 від 01.11.2019 "Про обов"язкове профілактичне щеплення проти COVID-19" доведено про те, що з 08.11.2021 на період дії карантину, встановленого КМУ, щеплення від COVID-19 обов`язкове для працівників закладів освіти. На підставі наказу МОЗ "Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов"язковим профілактичним щепленням" від 04.10.2021 №2153, просять до 05.11.2021 надати документ, який підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення від COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом МОЗ від 16.09.2011 №595. Якщо до зазначеної дати не буде надано один із зазначених документів, поінформовано, що 08.11.2021 її відсторонять від роботи без збереження заробітної плати на підставі ст.46 КЗпП та ст.12 ЗУ "Про захист населення від інфекційних хвороб" та роз`яснено відповідні наслідки щодо відсторонення від роботи (а.с.16). 05.11.2021 Пулинським закладом дошкільної освіти № 1 "Ялинка" видано наказ №62, згідно якого вихователя Пулинського ЗДО №1 "Ялинка" [PERSON] , відсторонено від роботи з 08.11.2021 у зв`язку із ухиленням від обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, до усунення причин, що спричинили відсторонення або фактичного підтвердження щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, але не більше ніж до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. На період відсторонення призупинено виплату заробітної плати (а.с.15). З медичної довідки про проходження попереднього (періодичного) медичного огляду працівника № 119, виданої 27.10.2021 КНП "Лікарня", вбачається, що [PERSON] придатна для роботи за професією вихователь (а.с.12). Згідно довідок № 587 та № 593 від 10.11.2021 виданих відділом освіти Пулинської селищної ради, [PERSON] в період з травня по жовтень 2021 року на посаді вихователя нараховано заробітну плату в розмірі 61546,85 грн. Середньоденна заробітна плата [PERSON] за вересень та жовтень 2021 року становить 528,90 грн. (а.с.13, 14). Відповідно до копії акту Пулинського ЗДО № 1 "Ялинка" від 05.11.2021 працівники, які не надали підтверджуючих документів про обов"язкові профілактичні щеплення від COVID-19, в тому числі [PERSON] , будуть відсторонені від роботи без збереження заробітної плати до усунення причин, що спричинили відсторонення, але не більше ніж до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України. Про відсторонення та його правові наслідки працівники були попереджені заздалегідь і за ними зберігаються робочі місця. Наказом Пулинського ЗДО № 1 "Ялинка" № 57 від 07.12.2020 "Про дотримання працівниками Пулинського ЗДО № 1 "Ялинка" Інструкції з охорони життя і здоров`я дітей, Постанови № 55 від 22.09.2020" всіх працівників закладу дошкільної освіти зобов`язано дбати як про особисту безпеку, так і про безпеку і здоров`я дітей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території закладу, знати і виконувати Інструкцію з охорони життя і здоров`я дітей, Інструкцію № 36 для працівників щодо організації протиепідемічних заходів на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби Ковід-19, розробленої на основі рекомендацій Постанови головного санітарного лікаря України № 55 від 22.09.2020. З копій актів санітарно-епідеміологічного обстеження Пулинського ЗДО "Ялинка" № 9 від 26.01.2021 та № 166 від 27.10.2021 вбачається, що в закладі проведено позапланові обстеження з питань дотримання протиепідемічних заходів з метою профілактики виникнення і запобігання розповсюдження коронавірусної хвороби. Наказом Пулинського закладу дошкільної освіти № 1 "Ялинка" від 28.08.2021 № 35 "Про організацію роботи з охорони життя, безпеки життєдіяльності та запобігання дитячого травматизму в осінньо-зимовий період у ЗДО в умовах адаптивного карантину (Ковід-19)" працівників зобов`язано суворо дотримуватися Інструкції № 36 для працівників Пулинського ЗДО № 1 щодо організації протиепідемічних заходів на період карантину у зв"язку з поширенням коронавірусної хвороби. Згідно копії наказу Пулинського закладу дошкільної освіти № 1 "Ялинка" №6 від 04.01.2021 "Про проведення інструктажів" з працівниками, в тому числі з [PERSON] проведено повторні інструктажі ОП, протипожежної безпеки, безпеки життєдіяльності, інструктажу щодо організації протиепідемічних заходів на період карантину у зв"язку з поширенням коронавірусної хвороби (Ковід-19). Відповідно до копії наказу Пулинського закладу дошкільної освіти № 45 від 29.10.2021 до відома працівників, в тому числі і позивачці, доведено текст наказу МОЗ від 04.10.2021 № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням». Крім того, відповідачкою (представником відповідача) суду надано ряд наказів Пулинського закладу дошкільної освіти № 1 "Ялинка", з яких вбачається вжиття заходів на забезпечення дотримання протиепідемічних вимог щодо протидії та поширення коронавірусної хвороби СОVID-19, винесених в період дії карантину, з якими ознайомлені працівники закладу та позивачка. Згідно ст. 46 КЗпП України, відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Відсторонення від роботи керівників підприємств, установ та організацій військовим командуванням допускається у випадках, визначених Законом України "Про правовий режим воєнного стану". Відповідно до ст. 10 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" та ст. 5 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення" громадяни зобов`язані: піклуватися про своє здоров`я та здоров`я і гігієнічне виховання своїх дітей, не шкодити здоров`ю інших громадян; брати участь у проведенні санітарних і протиепідемічних заходів; проходити обов`язкові медичні огляди та робити щеплення у передбачених законодавством випадках; виконувати розпорядження та вказівки посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби при здійсненні ними державного санітарно-епідеміологічного нагляду; виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя. Згідно ч.2, 3 ст. 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. У разі загрози виникнення особливо небезпечної інфекційної хвороби або масового поширення небезпечної інфекційної хвороби на відповідних територіях та об`єктах можуть проводитися обов`язкові профілактичні щеплення проти цієї інфекційної хвороби за епідемічними показаннями. Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 на території України з 19.12.2020 установлено карантин з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, який постійно продовжується на підставі постанов КМУ. Наказом МОЗ України від 04.10.2021 № 2153, виданого відповідно до ст. 10 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" та ст. 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", затверджено перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, до нього зокрема відносяться і працівники закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності. Відповідно до п. 41-6 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 керівники державних органів (державної служби), керівники підприємств, установ та організацій мають забезпечити: 1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.10.2021 р. № 2153; 2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України, частини другої статті 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та частини третьої статті 5 Закону України "Про державну службу", крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я; 3) взяття до відома, що: на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України, частини першої статті 1 Закону України "Про оплату праці" та частини третьої статті 5 Закону України "Про державну службу"; відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома особам, які відсторонюються; строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, такому працівникові заробітна плата в період відсторонення не виплачується, якщо інше не встановлено законодавством. Відсторонюючи працівника від роботи, роботодавець повинен діяти на підставі, у межах повноважень, згідно закону. Керівник зобов`язаний ознайомити працівника з наказом, розпорядженням про відсторонення від роботи. У разі коли працівник відмовляється ознайомитися зі змістом наказу, розпорядження або поставити свій підпис на наказі, розпорядженні, керівник має скласти акт про відмову працівника ознайомитися з документом. На період відсторонення від роботи за працівником зберігається його робоче місце. Оскільки позивачка є вихователем Пулинського закладу дошкільної освіти № 1 "Ялинка", вказана норма законодавства щодо обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19 поширюється на неї. При цьому, на законодавчому рівні визначено, що від такої обов`язкової вакцинації звільняються особи, які мають абсолютні протипоказання до проведення профілактичних щеплень, а також визначено необхідність відсторонення від виконання роботи таких працівників, у разі їх відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом. Так, [PERSON] не пройшла обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 та не має протипоказань до вакцинації, оскільки таких документів не надала, а тому відповідачка на підставі діючого законодавства законно відсторонили позивачку від роботи, у зв`язку із чим відсутні підстави для скасування наказу про відсторонення позивачки від роботи. Твердження позивачки щодо необов`язковості вказаного щеплення, зокрема у зв`язку з не включення його до календаря щеплень, є безпідставним, оскільки його обов`язковість для окремих працівників встановлюється відповідно до ст.12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, яким у Україні є Міністерство охорони здоров`я, яке на підставі даної норми і видало наказ від 04.10.2021 №2153. У той же час, внесенню до календаря щеплень, згідно з ч.1 ст.12 вказаного закону підлягають саме щеплення від хвороб визначених у даній частині, які є обов`язковими для всіх осіб, незалежно від їх належності до певних професій. Твердження позивачки щодо незаконності та неконституційності вказаних норми закону та постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236, наказу МОЗ України від 04.10.2021 № 2153, також є безпідставним, оскільки вони на даний час судом не скасовані та не визнані неконституційними. При прийнятті рішення суд також враховує практику з даних питань Верховного Суду та Європейського суду з прав людини. У постанові від 17.04.2019 (справа №682/1692/17) Верховний Суд дійшов висновку, що вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я заінтересованих осіб є виправданою. Принцип важливості суспільних інтересів превалює над особистими правами особи, однак лише тоді, коли таке втручання має об`єктивні підстави, та є виправданим. Верховний Суд у постанові від 10.03.2021 (справа №331/5291/19) зазначив, що згідно зі статтею 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Інтереси однієї особи не можуть домінувати над інтересами держави в питанні безпеки життя і здоров`я її громадян. ЄСПЛ в рішенні від 15.03.2012 у справі "Соломахін проти України" сформулював правовий висновок, що обов`язкове щеплення, як примусовий медичний захід, є втручанням у гарантоване пунктом 1 статті 8 Конвенції право на повагу до приватного життя особи, що включає фізичну та психологічну недоторканність особи. Порушення фізичної недоторканності заявника можна вважати виправданим для дотримання цілей охорони здоров`я населення та необхідності контролювати поширення інфекційного захворювання. Для визначення законності таких втручань Європейський суд вказує на те, що для визначення того, що таке втручання потягнуло за собою порушення ст. 8 Конвенції, суд повинен (має) обґрунтувати доцільність та виправданість таких дій, встановити, чи є втручання виправданим "відповідно до закону" і чи має воно на меті законні цілі, і чи були вони «виправданими в демократичному суспільстві". Досліджуючи питання наявності закону ЄСПЛ в ухваленому 08.04.2021 рішенні у справі "Вавржичка та інші проти Чеської Республіки" наголошує про те, що оспорюване втручання мало би опиратися на певну законодавчу базу внутрішнього законодавства, причому ці закони повинні бути як адекватно доступними, так і сформульованими з достатньою точністю, аби дозволити тим, до кого вони застосовуються, регулювати свою поведінку і, при необхідності, з відповідними порадами передбачити до ступеня, який є розумним за даних обставин, наслідки, які можуть спричинити за собою дані дії. ЄСПЛ встановив, що втручання у приватне життя у вигляді обов`язку зробити щеплення ґрунтується на законі, а тому у цьому немає порушень. Розглядаючи питання, чи є мета, задля якої був встановлений обов`язок робити щеплення, законною, ЄСПЛ наголошує, що ціллю відповідного законодавства є захист від хвороб, які можуть становити серйозну загрозу для здоров`я населення. Це стосується як тих, хто отримує відповідні щеплення, так і тих, хто не може бути вакцинованим і таким чином, знаходиться в групі осіб високого ризику інфікування, покладаючись на досягнення високого рівня вакцинації в суспільстві в цілому для захисту від розглянутих заразних хвороб. Ця мета відповідає цілям захисту здоров`я і захисту прав інших осіб, визнаним статтею 8. А у відповідь на питання необхідності в демократичному суспільстві обов`язкової вакцинації суд зазначає, що хоча система обов`язкових вакцинацій не єдина і не найпоширеніша модель, прийнята європейськими державами, суд повторює, що в питаннях політики в галузі охорони здоров`я національні влади найкраще можуть оцінити пріоритети, використання ресурсів і соціальних потреб. Усі ці аспекти є актуальними в даному контексті, і вони підпадають під широку свободу розсуду, яку суд повинен надати державі-відповідачу. Стосовно порушення прав на працю, про що зазначає позивачка, яка відмовилась від щеплення, ЄСПЛ зазначив, що відсторонення позивача від роботи означало втрату заробітної плати і як наслідок позбавлення засобів існування. Однак це було прямим наслідком її рішення свідомо обрати саме цей шлях для себе особисто, відмовитися від виконання юридичного обов`язку, метою якого є захист здоров`я. Верховний Суд у своїй постанові від 10.03.2021 (справа № 331/5291/19) також зробив висновок, що вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб, з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я зацікавлених осіб, є виправданою. Тобто в цьому питанні превалює принцип важливості суспільних інтересів над особистими, однак лише у тому випадку, коли таке втручання має об`єктивні підстави - тобто було виправданим. Втручання у вигляді обов`язковості певних щеплень ґрунтується на законі, має законну мету, є пропорційним для досягнення такої мети, та є цілком необхідним у демократичному суспільстві. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Беручи до уваги викладене, судом не встановлено підстав для визнання протиправним та скасування наказу відповідача про відсторонення позивачки від роботи в зв`язку з тим, що він прийнятий на підставі діючого законодавства, уповноваженою особою, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, як необґрунтовані. Що стосується вимог про стягнення середнього заробітку за час відсторонення від посади, які є похідними від вимог про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення, що задоволенню не підлягають, суд вважає за необхідне в їх задоволенні відмовити, оскільки відсторонення незаконним не визнано, що унеможливлює стягнення середнього заробітку за час відсторонення. Чинним законодавством не передбачено обов`язку роботодавця щодо збереження за працівником заробітної плати на період його відсторонення від роботи у зв`язку з ухиленням чи відмовою від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19. Тому невиплата [PERSON] заробітної плати під час відсторонення її від роботи ґрунтується на ч.1 ст.94 КЗпП України та ч.1 ст.1 Закону України "Про заробітну плату", відповідно до яких заробітна плата є винагородою, яка виплачується працівнику виключно за виконану ним роботу. Відсторонення [PERSON] від роботи у зв`язку з ухиленням від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, а також невиплата їй заробітної плати є втручанням у право позивача на повагу до приватного життя та її право на працю. Однак втручання у вказані права позивача ґрунтується на законі і є необхідним для захисту здоров`я дітей, які відвідують заклад дошкільної освіти, працівників закладу та батьків для запобігання поширенню захворюваності. Досягнення цієї цілі є пріоритетним та виправдовує втручання у право [PERSON] на повагу до приватного життя та в її права на працю, оскільки превалює принцип важливості суспільних інтересів над особистими. Відсторонення позивача від роботи призвело до втрати заробітної плати і як наслідок можливого позбавлення засобів існування. Однак це було прямим наслідком її особистого рішення обрати саме такий шлях для себе - відмовитися від виконання обов`язку щодо профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, метою якого є захист здоров`я. За таких обставин справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони справи як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, тому судовий збір з відповідача (представника відповідача) не стягується.

Outcome: dismissed