Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26 жовтня 2021 року по 16 грудня 2021 року у розмірі 13962,72 грн. Свої вимоги мотивує тим, що вона працювала на посаді складальника лимарно-сідельних виробів цеху протезно-ортопедичних виробів та ортопедичного взуття Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування та була звільнена за власним бажанням. На день звільнення їй не виплатили розрахункові кошти. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 16 грудня 2021 року по справі № 462/9380/21 із відповідача на її користь стягнуто заборгованість по заробітній платі у розмірі 77 874,85 грн. та 1718,22 грн. компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати . У зв`язку із цим просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 26 жовтня 2021 року по 16 грудня 2021 року у розмірі 38663 грн. 13 коп. 23 грудня 2021 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова вказана справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі. Відповідач по справі належним чином повідомлявся судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило. Згідно з вимогами частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до частини 8 статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі частини 8 статті 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи вимоги статей 279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах зЛьвівським казенним експериментальним підприємством засобів пересування і протезування та 25 жовтня 2021 року звільнена за власним бажанням за ч.3 ст. 38 КЗпП України з посади складальника лимарно-сідельних виробів цеху протезно-ортопедичних виробів та ортопедичного взуття відповідно до наказу № 53 від 25 жовтня 2021 року /а.с.9/. Відповідно до довідки Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування від 30 липня 2021 року заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачем складає 34229 грн. 55 коп. /а.с.10/. Відповідно до довідки Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування від 25 жовтня 2021 року заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачем складає 43645 грн. 30 коп. /а.с.11/. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 16 грудня 2021 року по справі № 462/5981/21 за позовом [PERSON] до Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати було ухвалено: позов [PERSON] до Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати - задоволити; стягнути із Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 77 874,85 (сімдесят сім тисяч вісімсот сімдесят чотири) гривні 85 копійок; стягнути із Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування на користь [PERSON] 1 718 (одну тисячу сімсот вісімнадцять) гривень 22 копійки компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати та витрати на правову допомогу в розмірі 2000 /дві тисячі/ 00 грн. /а.с.22-25/. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі статтею 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку. У пункті 20 Постанови Пленуму ВСУ №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» судам роз`яснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Середній заробіток працівника судом розраховується відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100. Відповідно до представленого позивачем розрахунку середній заробіток позивача з часу звільнення позивача по день прийняття рішення по справі № 462/5981/21, тобто з 26 жовтня 2021 року по 16 грудня 2021 року складає 13962 грн. 72 коп. (367 грн. 44 коп. середньоденної заробітної плати ?38 днів). Вказаний розрахунок підтверджується розрахунковими листами позивача за серпень та вересень 2021 року, з яких вбачається, що заробітна плата позивача за останні два календарні місяці перед звільненням становила за серпень 2021 року - 1430,02 грн. (1191,68 грн. основної заробітної плати + 238,34 грн. доплати за високу професійність), за вересень 2021 року - 774,59 грн. (595,84 грн. основної заробітної плати + 178,75 грн. доплати за високу професійність), а разом за два місяці 2204,61 грн. (1430,02 грн.+774,59 грн.). При цьому, позивачем у серпні 2021 року було відпрацьовано 4 дні, а у вересні 2021 року 2 дні, а всього за два місяці позивачем було відпрацьовано 6 днів. Таким чином, середньоденна заробітна плата позивача становить 367,44 грн. (2204,61 грн.: 6 днів). Відтак, середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати становить 13962,72 грн., із розрахунку: 367,44 грн. (середньоденна заробітна плата) х 38 днів (робочі дні за період 26 жовтня 2021 року по 16 грудня 2021 року) =13962,72 грн. Львівське казенне експериментальне підприємство засобів пересування і протезування не надало суду належних та допустимих доказів, які б спростовували вищевказаний розрахунок суми боргу, а відтак, суд, перевіривши зазначений розрахунок, знаходить його підставним. Беручи до уваги, що відповідачем порушено строки виплати заробітної плати позивачу, суд, перевіривши розрахунок сум середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати [PERSON] , який був проведений позивачем, вважає, що з Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування слід стягнути на користь позивача 13962,72 грн. середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі статтею 141 ЦПК України, суд враховує, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 908,00 грн. /а.с.4/, який підлягає стягненню з відповідача на його користь. Разом з тим, відсутні підстави для стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки в матеріалах справи відсутні відповідні докази, які підтверджують здійснення позивачем відповідних витрат. На підставі наведеного та

Outcome: approved