Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , про що є витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №261135180 та №26270944. У вказаному будинку зареєстрована колишня співмешканка сина позивачки [PERSON] , [INFO] , та її малолітній син [PERSON] , [INFO] , які у вказаному будинку не проживають останні вісім років. 09.12.2020 року у вказаному будинку внаслідок несправності пічного опалення сталась пожежа, про що є акт про пожежу від 09.12.2020 року, будинок є не придатним для проживання. Реєстрація відповідачів перешкоджає позивачці у здійсненні права користування та розпорядження належним їй майном. Просила суд постановити рішення, яким визнати відповідачів по справі таким, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позивач надав до суду заяву про слухання справи в її відсутність, на задоволенні заявлених вимог наполягає. Треті особи без самостійних вимог на стороні відповідачів: орган опіки і піклування виконавчого комітету Олешківської міської ради Херсонської областінадали до суду заяву про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за місцем реєстрації та шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті суду, відзиву по справі та заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та вислухавши думку учасників справи, свідків, суд приходить до наступного. Відповідно до статті 41КонституціїУкраїни кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За статтею 317ЦКУкраїни власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319ЦКУкраїни власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями статті 391ЦКУкраїни власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме порушене право та з яких підстав. Відповідно до частини другої статті 3СКУкраїни сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У відповідності до частини четвертої статті 156ЖКУРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно частини першої статті 405ЦКУкраїни члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Підстави втрати членом сім`ї власника житла права користування цим житлом передбачені частиною другою статті 405 ЦК України, згідно з якою член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» судам роз`яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №261135180 та №26270944 на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , власником є позивач по справі [PERSON] . За адресою: [ADDRESS] , зареєстроване місце проживання [PERSON] , [INFO] , та її малолітньогой сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується інформацією, наданою Виконавчим комітетом Олешківської міської ради при підготовці справи до розгляду. Згідно акту про пожежу від 09.12.2020 у вказаному будинку за адресою: [ADDRESS] , сталась пожежа внаслідок несправності пічного опалення. Згідно акту обстеження умов проживання від 15.12.2021 року про пожежу від 09.12.2020 у вказаному будинку за адресою: [ADDRESS] , сталась пожежа внаслідок несправності пічного опалення. Згідно акту обстеження умов проживання від 15.12.2021 органом опіки і піклування виконавчого комітету Олешківської міської ради Херсонської області, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , вигорів та обвалився, є нежитловим, у будинку ніхто не проживає, в тому числі малолітні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідачі фактично з 09.12.2020 року і по день пред`явлення даного позову у спірному будинку не проживають, не є співвласниками спірного житлового приміщення та членами сім`ї позивача, до суду з вимогою про усунення перешкод в користуванні будинком шляхом вселення не звертались, факт їх реєстрації у будинку створює позивачу безумовні перешкоди у володінні та користуванні своїм майном, суд прийшов до висновку про те, що право позивача підлягає захисту шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , та її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. Позивач не заявляв клопотання про покладення судових витрат на відповідачів, тому вказані витрати не підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: approved