Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейні стосунки у них не склались, вони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин. Намірів відновлювати стосунки не має. У зв`язку з наведеним просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, проте подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Повідомила про те, що з відповідачем не примирилися, а тому просить розірвати між ними шлюб. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини своєї неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у відсутності сторін, що не суперечить вимогам ст. 223 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Ухвалою Монастириського районного суду від 20 травня 2021 року сторонам надано строк на примирення терміном на шість місяців, провадження у справі зупинено до закінчення зазначеного строку. Ухвалою від 29.11.2021 року провадження у цивільній справі поновлено. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до п. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.06.2012 року, про що Коропецькою селищною радою Монастириського району Тернопільської області 22.06.2012 року видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] . У сторін народилися діти: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Як слідує зі змісту позовної заяви, [PERSON] та [PERSON] не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини фактично припинені. Як убачається із поданої позивачем письмової заяви, з відповідачем вони не примирилися, просить розірвати шлюб. Судом було вжито заходи щодо примирення подружжя, зокрема сторонам надавався термін для примирення. Однак відновити сімейні відносини сторонам не вдалося. 17.12.2021 року позивач подала суду заяву про підтримання позову, повідомила, що з відповідачем не примирилася. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом на підставі викладених у позовній заяві обставин та у відповідності до письмової заяви позивача установлено, що подальше збереження шлюбу суперечить її сторін. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved