Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

Представник позивача 12.11.2021 року звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути із відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» (надалі- ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» заборгованість за спожитий природний газ в сумі 2617,99 грн. та судовий збір в сумі 2270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач є споживачем природного газу та зобов`язаний сплачувати вартість послуг, пов`язаних із постачанням природного газу, які надає ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ». Правовідносини з відповідачем врегульовано шляхом укладення типового публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам природного газу. Відповідач, фактичним споживанням природного газу та оплатою за спожитий природній газ, підтвердив факт згоди на приєднання до умов публічного договору постачання природного газу побутом споживачам. Натомість відповідач, використовуючи природний газ для побутових потреб в період з 01.04.2018 року по 31.03.2020 року здійснював оплату за постачання природного газу несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв"язку з чим утворилася заборгованість у сумі 2617,99 грн. В добровільному порядку заборгованість відповідачем не сплачено, тому відбулося звернення до суду з даним позовом. 19.11.2021 року, після виконання вимог ст. 187 ЦПК України, провадження у справі було відкрито та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача заявив письмове клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, які просив задовольнити. Відповідач до суду повторно не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, відзиву на позов від якого не надходило. 07.02.2021 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що між ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» та [PERSON] , сторонами у справі, виникли правовідносини, пов`язані з наданням послуг з постачання природного газу, які врегульовані статтею 714 ЦК України, Правилами постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496. [PERSON] є побутовим споживачем природного газу, який постачається за адресою: [ADDRESS] (особистий рахунок № [NUMBER] ) /а.с.9/. Здійснюючи фактичне споживання природного газу [PERSON] приєднався до умов публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам/а.с.10/. Окрім цього, як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] періодично здійснював платежі за споживання природного газу, що свідчить про факт його згоди на приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам /а.с.8/. Згідно частини першої статті 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань є неправомірним. З розрахунку споживання природного газу ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» вбачається, що станом на 01.04.2020 року відповідачу [PERSON] нараховано борг в сумі 4109,11 грн., з яких він сплатив 1491,12 грн., решта заборгованості становить - 2617,99 грн. Згідно положень статті 526 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно частини першої статті договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Визначення поняття зобов`язання міститься у частини першої статті 509 ЦК України. Таким чином, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які зі свого боку відповідач не виконує належним чином, своєчасно не вносить коштів за надані послуги, чим порушує права позивача, у результаті чого утворилася заборгованість в сумі 2617,99 грн. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості, або ж спростовували б доводи представника позивача щодо обгрунтування позовних вимог, відповідачем суду не подано. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved