Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

17 листопада 2021 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 15 липня 2000 року по 21 червня 2006 року перебувала в шлюбі з відповідачем, від якого мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час син навчається на денній формі навчання та не має можливості влаштуватись на роботу. Відповідач працює та має змогу утримувати сина. Посилаючись на викладене, позивачка просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) на час навчання сина чи досягнення ним двадцяти трьох років, залежно від того, яка обставина настане першою. Ухвалою від 23 листопада 2021 року відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, просив стягнути аліменти у розмірі 1/8 частки. Третя особа - [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Також пояснив, що проживає вдома, а не в гуртожинку. Кожного дня на заняття їздить з м. Білопілля до м. Суми. Заслухавши сторони, третю особу, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 8). 21 червня 2006 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а. с. 9). З довідки ДНЗ «Сумський центр професійно-технічної освіти харчових технологій, торгівлі та ресторанного сервісу» від 03 листопада 2021 року №682 вбачається, що [PERSON] навчається у цьому закладі на денній формі навчання, термін навчання з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2022 року. Наказ на зарахування №5 «З-УДЗ» від 25 вересня 2020 року (а. с. 12). За період з червня по жовтень 2021 року [PERSON] нараховано 3157,56 грн стипендії (а. с. 13). Відповідно до довідки про доходи №10 ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» від 11 листопада 2021 року, сукупний дохід [PERSON] за період з травня по жовтень 2021 року становить 78583,90 грн (а. с. 11). З довідки виконкому Білопільської міської ради Сумської області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] , молодшим братом [PERSON] , [INFO] . Діти перебувають на утриманні матері (а. с. 12). Згідно з листом №567 ДНЗ «Сумський центр професійно-технічної освіти харчових технологій, торгівлі та ресторанного сервісу» від 23 грудня 2021 року [PERSON] в гуртожитку не проживав і не проживає. Учень забезпечений всім необхідним для навчання, за власний кошт придбав підручник "Збірник рецептур, блюд та кулінарних виробів" за 570 грн, 2 пари спеціального взуття по 450 грн за пару на суму 900 грн, 2 комплекти спеціального одягу по 750 грн за комплект на суму 1500 грн. На кожний урок виробничого навчання учень за власні кошти купує набір необхідних якісних продуктів для освоєння умінь та навичок з професії "Кухар". З 19 вересня 2021 року по 21 січня 2021 року проходить практику і дистанційно в цей період не навчався (а. с. 60-61). Отже, [PERSON] після досягнення повноліття продовжує навчання, мешкає у м. Білопіллі, а не в гуртожитку навчального закладу. Як на заняття, так і на практику їздить з м. Білопілля до м. Суми. Відповідач [PERSON] перебуває на військовій службі в Сумському районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки Сумської області з 11 вересня 2021 року. Загальна сума його доходу за період з 01 червня по 30 листопада 2021 року становить 109067 грн (а. с. 39, 41). Відповідач має на утриманні дружину та двох малолітніх дітей, доньку [PERSON] , 2012 року народження, та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою №2/2325/2 від 07 грудня 2021 року, свідоцтвами про одруження та народження дітей, трудовою книжкою (а. с. 40, 43-46, 70). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 2 ст. 150, ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З огляду на положення ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ст. 199 СК України законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Отже, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Саме такий правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі №346/103/17-ц. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Сімейний кодекс України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Суд враховує, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, тому обмежений у можливості працювати та отримувати дохід для повноцінного задоволення своїх матеріальних потреб. Крім того, не проживаючи за місцем знаходження навчального закладу у м. Суми, [PERSON] потребує коштів на оплату проїзду до місця навчання, на придбання канцелярського приладдя, одягу, засобів особистої гігієни, задоволення потреб у харчуванні, фізичному, моральному, розумовому та соціальному розвитку, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батька, оскільки обов`язок з утримання дитини покладається на обох батьків. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивачки щомісячно аліменти в розмірі 1/7 частки заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON] до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення останнім двадцятитрьохрічного віку, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 992,40 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial