Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

До Ірпінського міського суду звернувся [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Запісочна Оксана Анатоліївна про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позов мотивує наступним. [INFO] помер його батько - [PERSON] . Про смерть батька повідомила знайома через мережу інтернет наступного дня після смерті. Оскільки він проживає в іншій країні, тому фізично не міг бути присутнім на похованні батька. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, а саме: 10/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] та на земельну ділянки площею 0,0666 га, кадастровий номер: 3210900000:01:085:0179, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані за адресою: [ADDRESS] .В січня 2015 року він приїхав в Україну для оформлення спадщини, що відкрилася після смерті батька [PERSON] , і в першу чергу звернувся до [PERSON] з приводу оригіналів документів, що посвідчують право власності [PERSON] на 10/100 часток житлового будинку та на земельну ділянку(кадастровий номер 3210900000:01:085:0179) площею 0, 0666 га, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Але він в свою чергу відмовився їх надати, мотивуючи це тим, що він особисто буде оформлювати спадщину на себе. 26 січня 2015 року було подано заяву до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Запісочної O.A. про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . Відповідно було зареєстровано спадкову справу 5/2015 рік. 27.01.2015р. представник [PERSON] звернулася до Ірпінського MB ГУ MBС України у Київській області з приводу незаконного та протиправного привласнення [PERSON] документів на майно померлого [PERSON] . 04 березня 2015 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Запісочною O.A. було винесено постанову про відмову йому, [PERSON] , у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв`язку зі зверненням заінтересованих осіб - [PERSON] та [PERSON] до суду про оспорювання права на спадкування [PERSON] , та у зв`язку з відсутністю документів на спадкове майно, необхідних для видачі свідоцтв про право на спадщину.Просить визнати за ним право власності на 10/100 частин житлового будинок з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0666 га, кадастровий номер; 3210900000:01:085:0179, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - в порядку спадкування за законом. Представник [PERSON] - адвокат Шейко В.В. в судове засідання не з`явилась подала в заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом просила задовольнити. Представник [PERSON] - адвокат Півень К.В. через канцелярію суду подав клопотання про визнання позовних вимог, в повному обсязі. В судове засідання представник зацікавленої особи приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Запісочна О.В.не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності і винесення рішення по даній справі відповідно до чинного законодавства. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження (повторне) серія [NUMBER] [PERSON] , народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , [INFO] приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Запісочною О.В заведено спадкову справу № 5/2015 р. до майна померлого. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.06.2011 року [PERSON] власник 10/100 частки домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами,що знаходиться за адресою [ADDRESS] Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.01.2015 та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за [PERSON] зареєстровано на праві власності земельна ділянка (кадастровий номер 3210900000:01:085:0179) площею 0,0666 га, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Згідно постанови від 04.03.2015 року приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Запісочна О.В. відмовила у видачі [PERSON] на ім`я [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за законом на 10/100 часток житлового будинку та на земельну ділянку (кадастровий номер 3210900000:01:085:0179) площею 0,0666 га, цільовим, призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані за адресою: [ADDRESS] , після смерті його батька, [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За змістом статей 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності непорушно, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, власник може бути позбавлений права власності або обмежений в його здійсненні тільки у випадках і в порядку, встановленому законом, примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване тільки як виняток по мотивах суспільної необхідності на підставах і в порядку, встановленому законом, і за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved