Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до Станично-Луганського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2013грн 00 коп., починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 03.10.2015 року Виконавчим комітетом Красноталівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис №2. Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , про що видане Свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Позивачка вказує, що з 2020 року стосунки з відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Сім`я фактично припинила своє існування. Шлюб із відповідачем існує формально, шлюбних відносин між позивачкою та відповідачем немає. Спільне господарство не ведеться. Також [PERSON] зазначає, що донька весь цей час живе разом з нею, а відповідач жодним чином не бере участі в її вихованні та не надає фінансової допомоги на її утримання. Позивачка самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати доньку, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом. Навіть мінімальної суми аліментів на дитину відповідачем не сплачується. За таких умов вона вимушена звернутися до суду з цим позовом. Крім того [PERSON] посилається на те, що їй невідомо місце постійної роботи відповідача та розмір його місячного доходу (заробітної плати) у даний час. Крім цього їй не відомо, чи має відповідач регулярний офіційний дохід у вигляді заробітної плати за трудовим договором або прибуток від здійснення господарської діяльності, як зареєстрований суб`єкт господарювання (юридичної особи чи фізичної особи-підприємця), що не дає їй можливості визначити розмір частки від його заробітку, який можливо офіційно підтвердити. Позивачка вважає суму у розмірі 2013 грн., що становить один прожитковий мінімум на дитину до 6 років щомісячно, справедливою для стягнення з відповідача в якості аліментів, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] . Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також те, що позивачка не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що відповідно до повторного Свідоцтва про шлюб від 26.11.2020 року серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Красноталівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, 03.10.2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Красноталівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, актовий запис №02. [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Біловодським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 11.11.2016 року. Згідно відповіді Широківської сільської військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області від 06.10.2021 року №1182 - [PERSON] [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 180 СК України наголошує, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 141 СК України встановлює рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини та стверджує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Зі статті 181 СК України слідує, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як роз`яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмiр алiментiв на одну дитину не може бути меншим, нiж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розмiру алiментiв, який стягуються з боржника, то вiдповiдно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» - вiн не повинен перевищувати 50 % заробiтної плати цiєї особи, а у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - 70%. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Зі змісту вищенаведеного та аналізу зазначених статей слідує, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 СК України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. А саме, зокрема, матеріальне становище дитини та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого будуть стягуватися аліменти, свідченням чого є величина витрат на утримання себе та членів своєї родини. При винесенні рішення суд враховує наступні обставини: дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, відповідач жодних заперечень проти вимог позивачки не надав, як і не надав суду відомостей про те, що він за станом здоров`я та матеріальним становищем не має можливості сплачувати аліменти, відсутня у суду і інформація про наявність у відповідача інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків тощо. Статтею 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Таким чином, необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17). Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років з 01 липня 2021 року становить 2013 гривень. Враховуючи принцип диспозитивності, беручи до уваги обов`язок обох батьків по утриманню дитини,

Outcome: approved