Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, аліментів на утримання сина [PERSON] та заборгованості по аліментах, а саме позивачка просить стягнути в її користь з [PERSON] додаткові витрати на обстеження сина [PERSON] одноразово в розмірі 2350 грн., аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку довічно відповідно до середнього місячної загробної плати по регіону та 27991,22 гривень заборгованості по аліментах. В обґрунтування\~позовних вимог\~вказує на\~те,\~що 12.08.2001\~року було\~укладено шлюб\~між позивачем\~та відповідачем.\~У даному\~шлюбі у\~них народився\~син [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який проживає\~із позивачкою\~та перебуває\~на її\~утриманні.\~Шлюб між\~позивачем та\~відповідачем було\~розірвано рішенням\~Тернопільського міськрайонного\~суду 07.08.2021\~року.\~Спільний син\~ [PERSON] \~є інвалідом\~з дитинства\~першої групи\~підгрупа «А»,\~він є\~невиліковно хворим,\~хворіє від\~самого народження,\~переніс три\~складних операції\~головного спинного\~мозку, у зв`язку з чим потребує постійного догляду і лікування. Його діагнози: вроджена вада нервової системи; С-подібний правобічний нервово паралітичний лордосколіоз 4 стадії, 4 ступеня; вада розвитку хребта у вигляді відкритого каналу (відсутність дужок); деформація тіла; функціональна недостатність хребта; стійкі порушення статики та динаміки функцій хребта важкого ступеня; порушення функцій зовнішнього дихання за деструктивним типом (3 тип); контрактури колінних суглобів та стоп. Спільний син позивача та відповідача пересувається на інвалідному візку, постійно перебуває у підгузках, оскільки функцій тазових органів не контролює. Його діагностика, лікування та реабілітація проводились у багатьох закладах охорони здоров`я України та за кордоном. Син [PERSON] пройшов безліч курсів реабілітацій в різних лікувальних та санаторно-курортних закладах. Незважаючи на всі невтішні прогнози лікарів, у 2021 році він закінчив Заклад освіти І-ІІІ ступенів «Тернопільський обласний навчально-реабілітаційний центр», поступив в Тернопільський національний педагогічний університет на спеціальність «Середня освіта. Англійська мова та література». Позивачкою було витрачено 2000 грн. на обстеження МРТ головного мозку та часово-проміжну МР ангіографію, яка проводилася сину [INFO] , а також 2700 грн. на обстеження МРТ хребта, яке проводилось сину [INFO] . Таким чином, додаткові витрати становлять 4700 грн. Половину від вищевказаної суми, позивачка просить стягнути з батька дитини. Ухвалою судді від 30 серпня 2021 року у справі відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 18 жовтня 2021 року представником відповідача адвокатом Матвійчуком В. В. подано відзив на позовну заяву, у якому сторона відповідача просить суд відмовити [PERSON] у стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 від усіх видів заробітків довічно відповідно до середньомісячного заробітної плати по регіону. 18 жовтня 2021 року представником позивача - адвокатом Молень Р. Б. подано заяву про зміну предмета позову, згідно якої позовні вимоги змінилися у частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього, непрацездатного сина інваліда дитинства [PERSON] , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісячно та довічно, починаючи з дати звернення позивача до суду з позовом. Представником відповідача адвокатом Матвійчуком В. В. 09.11.2021 року подано доповнення до відзиву з врахуванням заяви про зміну предмета позову, у якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач вказує, що у нього є інша сім`я, яку він утримує, а також на утриманні перебуває неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження на яку із нього стягуються аліменти на підставі судового рішення. Згідно з документами, які долучено до матеріалів справи спільний син навчається, однак доказів того, що навчання платне не надано. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Молень Р. Б. заявлені позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити в повному обсязі. Просять врахувати, що відповідач неодноразово перетинає Державний кордон України та отримує доходи працюючи за кордоном. Представник відповідача адвокат Матвійчук В. В. у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Дослідивши та оцінивши докази по справі, заслухавши пояснення учасників справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Сторони спору одружилися 12.08.2001 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, зроблено запис № 965. У шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується серії [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції, зроблено відповідний актовий запис № 1144. Як вбачається з рішення Тернопільського міськрайонного суду у справі № 1915/1333/2012 від 07.08.2012 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно копії посвідчення серії [NUMBER] , виданої Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради 11.08.2021, [PERSON] , [INFO] , є інвалідом першої групи підгрупи А з дитинства. Відповідно до довідки № 1158/28-03 від 09 липня 2021 року виданої Відділом реєстрації проживання особи Управління держаної реєстрації Тернопільської міської ради за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (позивач) та [PERSON] (спільний син позивача та відповідача). Згідно виписки із медичної карти №5446 КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР стаціонарного хворого [PERSON] , в останнього вроджена вада нервової системи: синдром Арнольда Кіарі 2, спинномозкова кила (менінгомієлоцеле (операція по видаленню кили 2003) та гідроцефалія (операція шунтування правого латерального шлуночка 2003, заміна шунта 2017), з стійким цефалічним синдромом, нижньою в`ялою параплегією нерізким верхнім дистальним парапарезом, порушення функцій тазових органів за периферичним типом, вираженим порушенням самообслуговування з унеможливленням ходьби (пересувається за допомогою спеціального візка), потребує постійного догляду. Як вбачається з консультативного висновку [PERSON] діагностовано С-подібний правобічний нервово-паралітичний лордо-сколіоз 4 стадія, 4 ступеню; вада розвитку хребта у вигляді відкритого каналу (відсутність дужок); деформація тіла; функціональна недостатність хребта важкого ступеню; порушення функцій зовнішнього дихання за деструктивним типом, 3 тип; контрактури колінних суглобів та стоп, довідка № 126 від 20.05.2021 року. Згідно виписки з історії хвороби [PERSON] ТОВ «ВОК «Вернигора» Центр відновного лікування «Модричі», в останнього діагностовано: вроджену ваду розвитку ЦНС-аномалія Арнольда Кіарі ІІ, вторинна внутрішня гідроцефалія (вентрикулоперитонеостомія в 2003 р., подовження шунта в 2017 р.); нижня в`яла параплегія з порушенням чутливості та функції кінцівок; порушення функції тазових органів за центральним типом. Як вбачається з Акту про надання послуг № 1382 від 17 травня 2021 року на обстеження МРТ головного мозку + частково-проміжного МР-ангіографію було витрачено 2000 грн. та з Акту виконаних робіт № 040005333 від 07 вересня 2019 р. на обстеження МРТ хребта, пацієнтом [PERSON] було витрачено 2\~700 грн. Дані обстеження проводились спільному сину позивача та відповідача [PERSON] .. Отже, загальна сума додаткових витрат становить 4700. Таким чином, позивач просить суд, стягнути Ѕ частину зазначених витрат з відповідача в її користь. Відповідно до довідки № 164 від 25 травня 2021 року, виданої Закладом освіти І-ІІ ступенів «Тернопільський обласний навчально-реабілітаційний центр» Управління освіти і науки Тернопільської облдержадміністрації батько учня 12-го класу [PERSON] , [PERSON] з осені 2012 року і до цього часу школу не відвідував, навчанням та вихованням дитини у педагогів та вихователів не цікавився. Згідно довідки № 120/02-07 від 08 липня 2021 року, виданої Тернопільським регіональним центром з фізичної культури і спорту осіб з інвалідністю «Інваспорт» Управління молоді, спорту та іміджевих проектів Тернопільської обласної державної адміністрації [PERSON] , [INFO] , дійсно займається в ДЮСШІ «Інваспорт» в секції плавання з 01 вересня 2017 року. Відповідно до виписки хвороби № 5620, виданої КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР, [PERSON] діагностовано хронічну нертоброгенну люмбоініалгію справа, недиференційрнану форму, з стійким больовим синдромом, стато-динамічними порушеннями, стих загострення. Згідно УЗД внутрішніх органів від 30.07.2020 року у [PERSON] хронічний панкреатит та нефроптоз правої нирки. Відповідно до відповіді Головного управління статистики у Тернопільській області № 14-17/Т-56-21/4-21 від 08.04.2021 розмір середньомісячної зарплати штатного працівника по Тернопільському району, який у І кварталі 2021 року становив 10685 грн. Відповідно до довідки від 09 серпня 2021 року № 501 виданої Тернопільським національним педагогічним університетом - [PERSON] зараховано студентом першого курсу денної форм навчання за державним замовленням на факультет Іноземних мов, спеціальність Середня освіта (Мова і література (англійська)). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 2,5977 (га) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресом Настасівська сільська рада Тернопільський р-н Тернопільська обл. 14.03.2016 року між ПАП «Агропродсервіс» та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки строком на 10 років. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах Відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі від 31.08.2021, старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі ПЗМУ МЮ (м. Івано-Франківськ) Савчук А. О. при примусовому виконанні виконавчого листа № 1915/9482/2012 від 07.08.2012 виданого Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] , станом на 14.06.2021 за [PERSON] числиться заборгованість у розмірі 27991,22 грн. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Настасівською сільською радою Тернопільського району, Тернопільської області, відповідний актовий запис № 20, відповідач [PERSON] є батьком, [PERSON] мати, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.02.2021 у справі № 686/28027/20 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення нею повноліття. Згідно інформації Державної прикордонної служби №91-48376/0/15-21 від 14.12.2021 року відповідач [PERSON] в період часу із 21.01.2017 року до 28.11.2021 року неодноразово перетинав Державний кордон України. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Положеннями ст. 185 Сімейного кодексу України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо) можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Отже, законодавцем закріплено правило, відповідно до якого той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається згаданою вище статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу. Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий батько зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналіз відповідних норм матеріального законодавства вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні. Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.09.2018 у справі №761/6933/17. Як вбачається із представлених суду медичних документів [PERSON] є інвалідом з дитинства першої групи підгруп А, інвалідність встановлена довічно, тривалий час лікується, в тому числі і стаціонарно, відповідно стан здоров`я сина потребує додаткових витрат на лікування, які надаються позивачем [PERSON] . Отже, даючи юридичну оцінку наданим у справі доказам, враховуючи, що позивачем підтверджено понесення нею додаткових витрат на сина, пов`язаних із лікуванням, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача половина понесених нею витрат в розмірі 2350 грн. Будь-яких заперечень щодо обґрунтування понесених позивачем додаткових витрат на дітей відповідачем суду не подано. У цій частині стороною відповідача визнано позовні вимоги. З цих підстав, враховуючи наведені вимоги закону та встановлені обставини, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення із відповідача додаткових витрат, понесених на утримання дитини підлягають до задоволення у сумі 2350 грн., що становить половину вартості фактично понесених позивачем додаткових витрат на утримання сина. Крім цього, [PERSON] не досягнув віку 23-ох років та зарахований на навчання у 2021 році студентом першого курсу денної форм навчання за державним замовленням на факультет Іноземних мов, спеціальність Середня освіта (Мова і література (англійська)) у Тернопільському національному педагогічному університеті. Останній проживає з [PERSON] , яка забезпечує його всім необхідним. Відповідно до положень ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Положеннями ст. 199 СК України визначено, якщо повнолітні\~дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв`язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов`язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право\~на утримання\~припиняється у\~разі припинення\~навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] , суд вважає, що до стягнення підлягають саме стягнення аліментів на час навчання сина, враховуючи те, що позивачем подана відповідна довідка, згідно якої [PERSON] зарахований на навчання у 2021 році студентом першого курсу денної форм навчання за державним замовленням на факультет Іноземних мов, спеціальність Середня освіта (Мова і література (англійська)) у Тернопільському національному педагогічному університеті. Такі аліменти\~підлягають стягненню\~не довічно,\~як того\~просить позивач,\~а лише \~на час\~його навчання,\~однак недовше\~ніж до\~досягнення ним\~двадцяти трьох\~років. Суд, визначаючи розмір аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, враховує стан здоров`я [PERSON] , матеріальний стан відповідача [PERSON] , зокрема те, що він не має постійного місця роботи (заробітку), здає в оренду належну йому земельну ділянку площею 2,5977 га, сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення нею повноліття на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.02.2021 у справі № 686/28027/20, а тому враховуючи вищенаведені обставини вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу позивачу в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи із 12 серпня 2021 року, на час його навчання, але недовше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Разом з тим, суд не вбачає підстав для визначення мінімального розміру аліментів у розмірі не менше прожиткового мінімуму, адже СК України такого розміру при визначені розміру аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина на час навчання не встановлено, а мінімальний розмір аліментів на підставі ст. 182 СК України має враховуватись судом при визначенні розміру аліментів на дитину (до 18 років). Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 29.03.2018 (справа № 642/36/16ц, провадження № 616238св18). Посилання позивача на те, що відповідач неодноразово перетинає Державний кордон України та отримує доходи, працюючи за кордоном, судом до уваги не береться, оскільки факт неодноразового перетину відповідачем Державного кордону України не дає можливості суду з`ясувати причини такого перетину, та не дає можливості суду дійти переконливого та обґрунтованого висновку про те, що відповідач отримує доходи за кордоном та який розмір таких доходів, за відсутності інших доказів про такі факти. Позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача заборгованості по аліментам в розмірі 27991,22 гривень до задоволення не підлягають, оскільки вказана сума аліментів уже стягнута на підставі судового рішення та вважається заборгованістю по аліментам, яка зафіксована органами державної виконавчої служби та підлягає стягненню у примусовому порядку, а тому відсутні законні підстави для її повторного стягнення на підставі судового рішення. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Отже судовий збір підлягає до стягненню з відповідача на користь держави. З огляду на наведене,

Outcome: partial