Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

Позивачем подано до суду позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 18 березня 2014 року між ними був зареєстрований шлюб Ладижинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Віцнницької області Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), актовий запис № 34. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на сім`ю та шлюб. Спільне подружнє життя припинено і на примирення позивач не згодна. Збереження сім`ї неможливе та суперечить інтересам позивача. Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 27 жовтня 2021 року цивільну справу за позовом [PERSON] передано на розгляд до Прилуцького міськрайонного суду. \~ \~ \~ \~25 листопада 2021 року ухвалою Прилуцького міськрайонного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 13 грудня 2021 року, яке було відкладено в зв`язку з неявкою сторін до 26 січня 2022 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Згідно письмової заяви її представника адвоката Бодачевського Р.В. просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Відзив до суду на позовну заяву не надав, не повідомив про поважні причини неявки в судове засідання. Крім того, про судове засідання призначене на 26 січня 2022 року відповідач повідомлявся через оголошення на сайті судової влади України. У зв`язку з цим суд на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 березня 2014 року, що підтверджується повторним Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02 червня 2021 року (а.с.11). Від шлюбу, сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 грудня 2012 року (а.с.7). Спільне подружнє життя між сторонами припинено. Обмежень щодо пред`явлення позивачем позову про розірвання шлюбу, з урахуванням положень ст.110 СК України, не встановлено. Згідно ч.1 ст.110, ст.112\~СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч.3ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимогист.110 СК України. Статтею 51\~Конституції України та приписами ст.24\~СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З урахуванням особливого характеру сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, беручи до уваги, що позивач заперечує проти збереження їх сім`ї та наполягає на розлученні, заперечуючи в наданні подружжю строку на примирення, а відповідач заперечень щодо заявленого позову суду не надав, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, наявність у сторін малолітнього сина, те що шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить виключно формальний характер, суд встановив справжнє прагнення позивача до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами - неможливе, перспектива відновлення родини втрачена, а збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення в даній справі, у зв`язку із чим даний позов і підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, позивач у своїй заяві просить суд залишити їй прізвище « [PERSON] », тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити « [PERSON] ». При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір, в своїй позовній заяві, поданій до суду просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору на її користь, тому судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп., у відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved