Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника. 19.01.2022 року представник [PERSON] адвокат Міхненко С.С., який діє в інтересах заявника на підставі Договору про надання правової допомоги №01-05/22 від 05.01.2022р. та Ордеру на надання правової допомоги серії ЖТ №102695 від 05.01.2022р., звернувся до Малинського районного суду Житомирської області із заявою про видачу обмежувального припису. Предметом заяви є наступне: -заборона [PERSON] , [INFO] , жителю [ADDRESS] , наближатися на відстань 0,5 км до місця проживання [PERSON] , [INFO] , мешканки [ADDRESS] , строком на 6 місяців; -заборона [PERSON] особисто або через третіх осіб розшукувати [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, у тому числі, вести листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Підставою вимог заяви є те, що в період часу з вересня 2017 року по грудень 2020 року [PERSON] проживала без реєстрації шлюбу з [PERSON] , який вчиняв домашнє насильство відносно заявниці та, як наслідок, [PERSON] припинила спільне проживання з ним. З 2021 року [PERSON] постійно перебуває у напрузі та страху, оскільки [PERSON] переслідує її, чинить психологічне та фізичне насильство. [PERSON] на даний час боїться покидати власне помешкання, оскільки існує реальна загроза її життю та здоров`ю внаслідок неправомірних дій заінтересованої особи. З приводу систематичного вчинення відносно неї домашнього насильства, заявниця неодноразово здійснювала виклик працівників поліції, за наслідками яких на [PERSON] складалися протоколи про адміністративні правопорушення. Незважаючи на неодноразовий факт притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, він не зробив жодних висновків, продовжує протиправну поведінку відносно заявниці. Отже, зважаючи на численні погрози та реальні дії з боку [PERSON] щодо вчинення насильства відносно [PERSON] , остання змушена звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового розгляду справи повідомлені належно, від представника до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, вимоги заяви підтримав. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, жодних заяв, клопотань від нього до суду не надходило. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про видачу обмежувального припису підлягає задоволенню частково з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що місце проживання заявниці зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про реєстрацію місця проживання особи №1351, видана 31.05.2019 року Управління ЖКГ виконкому Малинської міської ради Житомирської області (а.с.8). Згідно наявної в матеріалах справи копії постанови від 19.11.2021 року у справі №283/2660/21 відносно [PERSON] працівниками Відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП, а саме: 18 жовтня 2021 року о 21 год. 00 хв. [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, по [ADDRESS] , вчиняв хуліганські дії відносно [PERSON] , а саме: висловлювався словами брутальної лайки, погрожував фізичною розправою, кидався дровами, пошкодив електричний лічильник, розбив скло у будинку, внаслідок чого порушив публічну безпеку (а.с.10). Відповідно до постанови суду від 24.12.2021 року у справі №283/3222/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а саме: 19 грудня 2021 року о 20 годині 30 хвилин [PERSON] перебуваючи в громадському місці, а саме по [ADDRESS] , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, вчинив дрібне хуліганство, а саме: висловлювався словами нецензурної лайки в адресу [PERSON] , чим порушив громадський порядок і спокій громадян (а.с.9). Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ №359239 від 18.10.2021 року, складеної начальником СРПП ВП №1 Коростенського РУП ГУНП Оргішем В.О., 18.10.2021 року о 19 год. 35 хв. в [ADDRESS] , [PERSON] знаходився біля будинку у п`яному вигляді, чим принижував людську мораль та гідність. Як наслідок, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.178 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.14). Також матеріали справи містять два протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАБ №670308, складеного 07.05.2021 року відносно [PERSON] за ч.1 ст.173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства відносно [PERSON] ) та серії ВАБ №670347, складеного відносно [PERSON] за ст.173 КУпАП (дрібне хуліганство, нецензурна лайка в адресу [PERSON] ) (а.с.12,13). З листа за підписом начальника ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Сергія Цівончука №1аз/216/01-2022 від 12.01.2022 року вбачається, що впродовж 2020 року на лінію «102» інформаційного порталу Національної поліції надходило повідомлення від [PERSON] , яке відповідним чином було зареєстроване в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Малинського відділення поліції Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, а саме: ЄО №7183 від 25.12.2020р. (з учасниками конфлікту [PERSON] та [PERSON] працівниками поліції була проведена профілактична бесіда, конфлікт врегульовано). Впродовж 2021 року на лінію «102» надходили повідомлення від [PERSON] , які були зареєстровані в журнал єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події ВП №1, а саме: ЄО №2521 від 07.05.2021р. (відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП), ЄО №3305, №6279 від 13.06.2021р., ЄО 6142 від 18.10.2021р. (відносно [PERSON] складено постанову про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.178 КУпАП), ЄО 6308, ЄО 6309 від 27.10.2021р., ЄО 7316 від 19.12.2021р. (відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП), ЄО 7344, 7348 від 20.12.2021р., ЄО 7421 від 25.12.2021р., ЄО 7475 від 29.12.2021р. (а.с.11). Мотиви та застосовані норми права. \~Відповідно до пункту першого частини першої статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Відповідно до пунктів 3, 6, 8 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 24 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Частиною другою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.\~\~\~\~ Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.\~\~ У пункті 9 частини першої статті 1 Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постановах Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) та від 20 травня 2020 року у справі № 673/1607/19 (провадження №61-1432св20) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях». Суд вважає, що наведені заявницею фактичні та правові підстави в сукупності з доданими до заяви доказами дозволяють суду дійти висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] в частині видачі обмежувального припису на встановлення [PERSON] заборони наближатися на відстань 0,5 км до місця її проживання. Також судом приймаються до уваги та проведено оцінку ризиків у поведінці кривдника [PERSON] відносно [PERSON] , як особи, постраждалої від домашнього насильства в сім`ї. У той же час суд звертає увагу на наступне. Згідно наявних в матеріалах справи постановах у справах про адміністративні правопорушення та протоколах, складених відносно [PERSON] , листа за підписом начальника поліції №1аз/216/01-2022 від 12.01.2022р., усі протиправні дії [PERSON] вчиняв по [ADDRESS] (за адресою місця проживання заявниці) та такі дії заінтересованої особи були пов`язані з висловлюваннями в адресу [PERSON] словами нецензурної лайки, погрозами фізичною розправою, пошкодженням предметів побуту. Заявниця не надала жодних доказів на підтвердження того, що [PERSON] особисто або через третіх осіб розшукував її, переслідував її або в будь-який спосіб контактував з нею через засоби зв`язку. Таким чином, судом не встановлено випадків розшуку, переслідування, контакту через засоби зв`язку [PERSON] відносно заявниці, що має наслідком не встановлення ризиків настання таких дій з боку [PERSON] відносно [PERSON] в майбутньому, а тому суд не знаходить підстав для задоволення заяви в частині заборони [PERSON] особисто або через третіх осіб розшукувати [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, у тому числі, вести листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. На даний час суд вважає достатнім заходом, спрямованим на забезпечення безпеки постраждалої особи заборона [PERSON] наближатися на відстань 0,5 км до місця проживання [PERSON] , що повністю відповідає вимогам Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, суд відносить на рахунок держави. Згідно вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: partial