Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 05.11.2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він був членом колективного господарства САТЗТ «Ленінська Іскра». В листопаді 2020 року [PERSON] стало відомо, що його не було включено до списку приватизації земель колективного господарства САТЗТ «Ленінська Іскра», але сертифікат на право на земельну частку (пай) на його ім`я не виписувався. Позивач звернувся до Охтирської районної державної адміністрації з листом про видачу сертифікату на право на земельну частку (пай), на що отримав відмову. Посилаючись на викладене, позивач просить визнати за ним право на земельну частку (пай) бувшого САТЗТ «Ленінська Іскра» у розмірі 2,95 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Куземинської сільської ради Охтирського району Сумської області та виділити йому із земель запасу розташованих на території Куземинської сільської ради Охтирського району Сумської області. Процесуальні дії у справі та аргументи учасників справи. 10.11.2021 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 11.11.2021 року представнику Охтирської районної державної адміністрації Сумської області вручено копію ухвали про відкриття провадження в справі та копію позову з доданими матеріалами. 25.11.2021 року представнику Грунської сільської ради Охтирського району Сумської області вручено копію ухвали про відкриття провадження в справі та копію позову з доданими матеріалами. 06.12.2021 року від Грунської сільської ради надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, з позовом згідні. 07.12.2021 року від представника Охтирської районної державної адміністрації Сумської області надійшло клопотання про витребування від Сумської районної державної адміністрації, як правонаступника Лебединської районної державної адміністрації відомості про те, чи отримував [PERSON] право на земельну частку (пай) на території колишнього Лебединського району. Протокольною ухвалою від 07.12.2021 року витребувано від Сумської районної державної адміністрації, як правонаступника Лебединської районної державної адміністрації відомості про те, чи отримував [PERSON] право на земельну частку (пай) на території колишнього Лебединського району. Враховуючи, що від сторін у справі клопотань не надійшло, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження сторонами не надано, сторони не ініціювали перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження після отримання ухвали суду про відкриття провадження в справі, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, вказана справа відноситься відповідно до положень ст.19, ст.274 ЦПК України до малозначних справ, її розгляд визначено судом в ухвалі про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивачем відповідно до положень ЦПК України надано в повному обсязі необхідні докази в обґрунтування позову, інших клопотань щодо надання чи витребування доказів сторонами не заявлялося, суд не знаходить підстав для переходу до розгляду справи в порядку загального провадження та вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до положень ст.ст.277-279 ЦПК України. Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Оскільки, Охтирським міськрайонним судом Сумської області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В розумінні ч. 6 ст. 279 ЦПК України характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Судом встановлено, що 21.06.1990 року позивач був прийнятий до колективного господарства САТЗТ «Ленінська Іскра» та був включений до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Ленінська Іскра» Охтирського району Сумської області на приватизацію земель САТЗТ «Ленінська Іскра» Охтирського району Сумської області, що підтверджується копією трудової книжки № [NUMBER] (а.с. 8), а також додатком № 1 до Державного акту № 00012 (а.с. 18). 18.11.2021 року позивач звернувся з письмовою заявою до голови Охтирської районної державної адміністрації з проханням видати на його ім`я сертифікат на право на земельну частку (пай), оскільки він його не отримував (а.с. 9). Листом Охтирської районної державної адміністрації від 30.11.2021 року за №107/04-15-2/2-Д/130 [PERSON] відмовлено у видачі сертифікату посилаючись на те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) видано членам САТЗТ «Ленінська Іскра» на підставі рішення Охтирської районної державної адміністрації від 12.02.1997 року № 56. Рішенням Куземинської сільської ради «Про затвердження площ земельних ділянок (паїв) та передачу їх в приватну власність власникам сертифікатів КСП «Ленінська Іскра» [PERSON] передано у власність дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,25 га та 2,71 га. Враховуючи вищевикладене, для забезпечення реалізації права на земельну частку (пай) [PERSON] зобов`язаний підтвердити наявність такого права власності (а.с. 10-11). Згідно довідки виконавчого комітету Грунської сільської ради Охтирського району Сумської області № 791 від 18.10.2021 року земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва наявна для виділення [PERSON] , як колишньому члену КСП «Ленінська іскра» на території Грунської сільської ради Охтирського району Сумської області (а.с. 12). З копії державного акту на право колективної власності на землю серія СМ 00012, виданого 21 червня 1995 року головою Куземинської сільської ради народних депутатів та додатку до вказаного державного акту вбачається, що [PERSON] включений до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Ленінська Іскра» Охтирського району Сумської області під номером 530 (а.с. 16-18). Згідно довідки Сумської районної державної адміністрації Сумської області від 06.01.2022 року за № 01-16/62 вбачається, що відомостей про отримання [PERSON] права на земельну частку (пай) на території колишнього Лебединського району не виявлено. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року визначено коло осіб, які мають право на земельний пай, а саме «право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Згідно роз`яснень викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч. 1 ст. 2 вищевказаного Закону є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай). Згідно ч. 2 ст. 5 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав ( п. а ч. 3 ст. 152 ЗК України). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Таким чином, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством державного акта на право колективної власності на землю, вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 березня 2020 року № 396/1683/18-ц. Висновок суду. Таким чином, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, виходячи з принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що оскільки позивач був включений до списку членів колективного господарства САТЗТ «Ленінська Іскра», тому з урахуванням вказаних роз`яснень Пленуму Верховного Суду України щодо часу набуття членом КСП права на земельну частку (пай), суд дійшов висновку, що він набув право на земельну частку (пай), що є підставою для задоволення позову. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved