Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг. Свої вимоги мотивує тим, що ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» на підставі відповідної ліцензії та рішень Черкаської міської ради №520 від 24.05.2000 та №1480 від 31.10.2007 забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 08.10.1992 №572, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами або законом. Оскільки в будинку [ADDRESS] встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно їх показаннями пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири. В квартирі [ADDRESS] встановлено лічильник обліку гарячого водопостачання, тому згідно п. 20 вищевказаних правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Згідно відповіді на адвокатський запит [PERSON] № 1784401-10 від 16.08.2021, наданої Управлінням з питань державної реєстрації Черкаської міської ради, за адресою: [ADDRESS] , станом на 16.08.2021 зареєстровано 4 особи: [PERSON] з 29.11.1974 по теперішній час, [PERSON] з 29.11.1974 по теперішній час, [PERSON] з 12.04.1989 по теперішній час, [PERSON] з 06.07.1988 по теперішній час. Відповідачі своєчасно та у повному обсязі з січня 2013 року не вносили плату за отриманні послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а також не здійснювали внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води згідно ст. 17 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та згідно рішення Черкаського міськвиконкому №1021 від 17.09.2019, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.08.2021 складає 60599,52 грн., що підтверджується листом-розрахунком по ОР № 10532043. Судовим наказом Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/7405/15-ц від 01.10.2015 з [PERSON] було стягнуто заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 11142,17 грн., яка виникла станом на 01.10.2015. Таким чином з [PERSON] підлягає до стягнення заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01.10.2015 по 01.08.2021 в сумі 49457,35 грн.. Решта відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] мають солідарний обов`язок по оплаті заборгованості за спожиту теплову енергію починаючи з 01.01.2013 по 01.08.2021, як такі, що зареєстровані у спірній квартирі за весь спірний період. Відповідачі фактично споживаючи вищезазначені послуги, не надсилали позивачу жодних скарг чи претензій щодо наявності послуг, якості чи кількості їх надання. Це свідчить про те, що позивач надав відповідачам житлово-комунальні послуги належним чином, я саме: якісно, своєчасно та в повному обсязі. Відтак, зважаючи на вказане вище, позивач просить стягнути з [PERSON] солідарно заборгованість за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та Внески за період з 01.07.2015 по 01.08.2021 в розмірі 49457,35 грн., інфляційну складову боргу в розмірі 10348,69 грн. та 3 % річних ув розмірі 3765,66 грн.. Крім того, просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] солідарно заборгованість за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та Внески за період з 01.01.2013 по 01.08.2021 в розмірі 60599,52 грн., інфляційну складову боргу в розмірі 19846,16 грн. та 3 % річних в розмірі 5228,88 грн.. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2021, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Н.М. визначена для розгляду судової справи № 711/5998/21. Ухвалою суду від 13.10.2021 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання представник позивача за довіреністю Новак Т.І. не з`явилася, до початку розгляду справи через канцелярію суду подала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи повторно в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідачів, повідомлених у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, які не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, а представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначає Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі статтею 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). Статтями 7, 8 вищевказаного Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. За змістом ст. ст. 67-68, 162 ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Крім того, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з ч. 5 ст. 13 вказаного вище Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Судом встановлено, що ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» на підставі ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.11.2012 № 374 та рішень Черкаської міської ради № 520 від 24.05.2000 року та № 1480 від 31.10.2007 надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] . Згідно листа Управлінням з питань державної реєстрації Черкаської міської ради № 1784401-10 від 16.08.2021, за адресою: [ADDRESS] , станом на 16.08.2021 зареєстровано 4 особи: [PERSON] з 29.11.1974 по теперішній час, [PERSON] з 29.11.1974 по теперішній час, [PERSON] з 12.04.1989 по теперішній час, [PERSON] з 06.07.1988 по теперішній час. Таким чином, відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які надає ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» за вищевказаною адресою. З листа-розрахунку по о/р № 10532043 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] існує заборгованість перед ВП «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно» за надані послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та Внесках за період з 01.01.2013 по 01.08.2021 в розмірі 60599,52 грн., оскільки оплата послуг їх споживачами проводилась лише періодично та не в повному обсязі. Разом з тим, як вбачається зі змісту позовної заяви та відомостей з автоматизованої системи документообігу суду, судовим наказом Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 711/7405/15-ц від 01.10.2015 з відповідачки [PERSON] на користь ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» вже було стягнуто заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01.01.2013 по 01.10.2015 в розмірі 11142,17 грн.. Таким чином, заборгованість по о/р № [NUMBER] за період з 01.01.2013 по 01.10.2015 уже була стягнута з відповідачки [PERSON] судовим наказом, який набрав законної сили та 02.08.2016 був виданий представнику стягувача для пред`явлення його на примусове виконання до органів ДВС. Відтак, позовні вимоги в частині солідарного стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.01.2013 по 01.10.2015 не підлягають задоволенню, оскільки така заборгованість вже стягнута на користь позивача із іншого споживача послуг ( [PERSON] ), і відповідно повторне її стягнення із інших відповідачів є не можливим, оскільки в такому випадку плата за одні і ті ж послуги буде стягнута в подвійному розмірі. Що стосується позовних вимог в частині стягнення заборгованості за період з 01.10.2015 по 01.08.2021, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - уразі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого постачання, які надає ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», однак оплата вказаних послуг за період з 01.10.2015 по 01.08.2021 ними здійснювалась несвоєчасно та не в повному обсязі, а також не сплачувалися внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, в зв`язку з чим у них утворилась заборгованість за отримані послуги за вказаний період в загальній сумі 49457,35 грн., що підтверджується листом-розрахунком по о/р № 10532043, то така заборгованість, в силу чинного законодавства, підлягає до стягнення з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку. Крім того, у відповідності до частини 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно доданих до позовної заяви розрахунків 3% річних за період прострочення платежів, а саме з 01.10.2015 по 01.08.2021 становить 3765,66 грн., а інфляційна складова боргу за цей же період 10348,69 грн., які також підлягають до стягнення з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України згідно з якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» задоволено частково на суму 63571,70 грн., що становить 74,2 % від заявлених вимог, то із відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1679,80 грн., тобто по 419,95 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial