Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

Представник позивача адвокат Сідько С.І., яка діє на підставі угоди про надання правової допомоги від 23.07.2021 року та ордеру серії ВІ №105844 від 23.12.2021 року (а.с. 33, 35) звернулася до суду в інтересах позивача [PERSON] з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно, що складається з житлового будинку літ. Б-1 загальною площею 56,9 кв.м, в тому числі житлової площі 33,9 кв.м, і господарських будівель та споруд: літньої кухні - літ. Б, гаража - літ. В, сараю - літ. Г, погреба вхідного - літ. Д, вбиральні - літ. Е, колодязя пробивного №1, огорожі №2,3, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що позивач після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , є спадкоємцем за законом спадкового майна, до складу якого входить нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Для належного оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Лапочки Р.О., яка відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки не надано нотаріусу оригінал документа, який підтверджує право власності спадкодавця на житловий будинок, у зв`язку з чим позивач не має можливості оформити свої спадкові права. Відповідно до ухвали судді Котелевського районного суду Полтавської області від 28.12.2021 року по даній справі відкрито загальне позовне провадження (а.с.41). Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с.44-48). Представник позивача [PERSON] 11.01.2022 року подала до суду письмове клопотання, в якому просить справу розглядати без їх з позивачем участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.52). Відповідач - Великорублівська сільська рада Полтавського району Полтавської області 25.01.2022 року подала до суду письмову заяву про розгляд справи у судовому засіданні без участі представника відповідача (а.с. 55). Відповідно до відзиву на позовну заяву, Великорублівська сільська рада Полтавського району Полтавської області позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 3, 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі (а.с. 56). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити повністю з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Котелевський районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавської області 28.03.2017 року (а.с. 16). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки за № 1205, виданої виконавчим комітетом Великорублівської сільської ради Полтавського району Полтавської області 19.07.2021 року, [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . При цьому на час відкриття спадщини [INFO] з [PERSON] за вищевказаною адресою постійно проживали: дружина [PERSON] та син [PERSON] (а.с. 20). Родинні відносини позивача зі спадкодавцем [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Великорублівською сільською радою Котелевського району Полтавської області від 25.08.1973 року (а.с. 19). Згідно ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У провадженні приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Лапочки Р.О. перебуває спадкова справа на майно [PERSON] , померлого [INFO] . У спадковій справі містяться: заява про прийняття спадщини за законом, що надійшла 17.08.2021 року від [PERSON] , сина померлого; заява про відмову від прийняття спадщини за законом, що надійшла 02.08.2017 року, від [PERSON] , дружини померлого (а.с. 50, 51). Позивач не має можливості прийняти спадщину у вигляді спірного нерухомого майна, оскільки приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Лапочкою Р.О. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з не наданням нотаріусу оригіналу документа, який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно (а.с. 17-18). Згідно довідки №9323, наданої ПП Полтавським бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 11.08.2021 року, реєстрація права власності на житловий будинок на 31.12.2012 року за адресою: [ADDRESS] , не проводилась (а.с. 31). Згідно виписки з погосподарського обліку Великорублівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №02-16/2470 від 21.12.2021 року, домогосподарство, розташоване за адресою: [ADDRESS] , рахується за померлим [INFO] [PERSON] (а.с. 24). Відповідно до довідки виконавчого комітету Великорублівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №02-16/33 від 06.01.2022 року, домогосподарство, розташоване за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.07.1990 року, відносилось до колгоспного двору. Членом колгоспного двору був [PERSON] (а.с. 54). Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі - Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Зазначеними Вказівками суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працюють у колгоспі, але не є членами колгоспу, відносяться до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням належності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом ЦК УРСР 1963 року, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, виникнення права власності на житлові будинки у сільському населеному пункті не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до ст.120 ЦК УРСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Згідно з ч. 2 ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору; яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Отже, враховуючи вищевикладене, [PERSON] , як члену колгоспного двору, належало спірне домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] . 17.08.2021 року приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Лапочкою Р.Р. на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно [PERSON] , померлого [INFO] , яке складається з земельної ділянки площею 0,1308 га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 29). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання відповідачем пред`явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 3, ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved