Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т. В., приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник О. І. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить: -визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем 25.03.2021 та зареєстрований в реєстрі за № 4952 про стягнення з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 12436,83 грн; -стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на його користь безпідставно утримані грошові кошти у розмірі 3165,12 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що ТОВ «Вердикт Капітал», як кредитор, звернулося до приватного нотаріуса Івано - Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. та отримало виконавчий напис № 4952 від 25.03.2021 про пропозицію стягнення з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором у розмірі 12436,83 грн. Після отримання виконавчого напису нотаріуса, стягувач звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Донецької області для примусового виконання виконавчого напису, де останній відкрив виконавче провадження № 67007469 та в порядку, передбаченому ЗУ «Про виконавче провадження» 20.07.2021 виніс також постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, в тому числі про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 500,00 грн та основної винагороди приватного виконавця в розмірі 1243,68 грн загальна сума 14180,51 грн. Ця постанова наразі надіслана для виконання його роботодавцю, до структурного підрозділу «Костянтинівська дистанція колії» Регіональної філії «Укрзалізниця» для стягнення заборгованості із його заробітної плати, на підставі чого з нього було здійснено відрахування за листопад 2021 у розмірі 3165,12 грн. Вважає, що спірний виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок відкрито неправомірне виконавче провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на його кошти. Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється главою 14 ЗУ «Про нотаріат», постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Відповідно до п. п. 1.1, 3.1, 3.2. глави 16 розділу П Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для стягнення грошових суму або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМУ від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за Кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Згідно із ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Звертає увагу на те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від відповідача та від нього первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, розписки, квитанції, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір його заборгованості перед відповідачем є безспірним. Відповідачем також не надано інших документів, які визначені законодавством на підтвердження його правонаступництва чи будь-яких інших підстав права вимоги заборгованості, яка виникла за зазначеним вище договором між ним та первинним кредитором, а не ТОВ «Вердикт Капітал». Верховний Суд у постанові від 08.05.2018 у справі №315/353/17 розглядаючи аналогічний спір про стягнення заборгованості за кредитним договором зазначив, що задовольняючи частково позов, апеляційний суд взяв до уваги наданий банком розрахунок заборгованості, при цьому не звернув увагу, що відповідач заперечувала проти заявленого банком розміру заборгованості, а банк не надав доказів на підтвердження правильності такого розрахунку. Сам по собі розрахунок заборгованості, здійснений банком, за умови невизнання її розміру відповідачем, не може бути єдиним та безумовним доказом розміру наявної заборгованості за кредитним договором. У такому разі банк повинен надати суду належні докази на підтвердження розрахованої ним кредитної заборгованості. Виходячи зі зміст ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів України», документами, які можуть підтверджувати факт проведення розрахункових операцій, є такі види розрахункових документів: 1) платіжне доручення; 2) платіжна вимога - доручення; 3) розрахунковий чек; 4) платіжна вимога; 5) меморіальний ордер. Згідно з п. 17 ст. 17 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів України» обов`язкові реквізити електронних та паперових документів на переказ, особливості їх оформлення, оброблення та захисту встановлюються нормативно - правовими актами Національного банку України. Постановою Національного банку № 22 від 21.01.2004 встановлені вимоги до оформлення вищезазначених розрахункових документів. ТОВ «Вердикт Капітал» не надавало Приватному нотаріусу належним чином оформлений розрахунковий документ, який підтверджує факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно із яким можна було б встановити суму, яку надав/перерахував згідно із кредитним договором. Отже, жодного із документів, які можуть підтверджувати факт проведення розрахункових операцій (видачу кредитних коштів, погашення кредитних зобов`язань) ТОВ «Вердикт Капітал» не надало. Відповідно до п. 3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. У відсутність відомостей про період утворення заборгованості за кредитним договором у такому документі, нотаріус не мав можливості перевірити дотримання відповідачем строків звернення за виконавчим написом. Звертає увагу, що кредитні зобов`язання між ним та АТ «Дельта-Банк» виникли ще у 2014 року, коли він писав заяву на отримання кредиту, з того часу він не мав можливості здійснювати платежі на виконання умов договору в зв`язку з настанням форс-мажорних обставин, тобто ситуацією збройного конфлікту на території адреси розташування Банку. В подальшому він також не мав інформації щодо реквізитів для оплати заборгованості та щодо будь-якого способу можливого виконання ним зобов`язань за кредитом. Наразі вже сплив строк який встановлено чинним законодавством України для пред`явлення кредитором вимог до боржника. Ця обставина також не була врахована нотаріусом при вчиненні виконавчого напису, законність якого наразі оспорюється в цьому позові. Тобто, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо зазначеної вище заборгованості, чим порушив норми діючого законодавства. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором зроблено відповідачем одноособово без урахування його думки та позиції та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Виконавчий напис було вчинено на підставі виписки з особового рахунка, підготовленого працівниками фінансової установи, який не містить взагалі ніяких сум нарахування відсотків. Сум заборгованості та її наявності, є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірному грошових вимог відповідача до нього. Отже, безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком документів, а нотаріус, в свою чергу під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Постановою Пленуму ВСУ від 31 січня 1992 року № 2 «Про судову практику у справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні» у пункті 13 роз`яснено, що відповідно до ст.ст. 34,36,87,88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинений і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актом з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та в межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржниками про його отримання. Стягувач (відповідач по справі) зобов`язаний був надіслати йому копію рахунку з відміткою про непогашені заборгованість під письмову розписку, після вручення письмового попередження. На цей розрахунок він міг би принести свої заперечення, якщо б не був згодний з вимогами стягувача. Тобто, якби йому були надані розрахунки, які є у виконавчому написі, він би мав можливість надати заперечення і тоді б виник спір, і виконати виконавчий напис стягувач не мав би права. Крім того, первинним кредитором, з яким у нього укладений Кредитний договір є ПАТ «Дельта Банк». Жодного повідомлення щодо зміни кредитора в зобов`язанні він не отримував, чим було порушено його право заперечувати проти вимог нового кредитора, а таким чином, він мав право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання йому доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Ця обставина має істотне значення, оскільки свідчить про порушення прав, непідтвердженість прав відповідача на його зобов`язання перед первісним кредитором, а відповідно і його повноважень щодо стягнення заборгованості за вищевказаним Кредитним договором, а також непідтвердженість правильності розрахунків щодо нарахування заборгованості та строків її виконання і відповідно права вимоги щодо її сплати. Також він не отримував і письмової вимоги (повідомлення) від банку. З вказаних підстав, він не визнає розмір заборгованості нарахованих ТОВ «Вердикт Капітал», оскільки позбавлений будь-якої інформації зі сторони банку щодо кредитних зобов`язань. Всі ці обставини виключають безспірність грошових вимог відповідача. Враховуючи вищезазначене, вважає, що є достатні підстави вважати виконавчий напис № 4952, вчинений 25.03.2021 приватним нотаріусом міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т. В. вчиненим з порушення вимог законодавства та таким, що не підлягає виконанню із поверненням на його користь стягнення за виконавчим написом суми у розмірі 3165,12 грн. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Треті особи письмових пояснень на позов не подали. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10.12.2021 відкрито спрощене позовне провадження в цій справі, справу призначено до розгляду по суті без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, встановлені строки учасникам справи на подання заяв по суті. Витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійника О. І. засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 67007469 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором, зобов`язано приватного виконавця надати витребувані докази у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали. (а.с.32-33). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08.12.2021забезпечено цей позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 4952 від 25.03.2021, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т. В., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» суми боргу (а.с.23-24). У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд уважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 25 березня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т. В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 4952, яким пропонується стягнути на користь ТОВ «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ 36799749, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд.5 Б, р/р IBAN [NUMBER] в ПАТ АБ «Південний», МФО 328209), (надалі - стягувач), заборгованість, що виникла за Кредитним договором № 001-04431-151213 від 15.12.2013 з усіма додатками та додатковими угодами (надалі - Кредитний договір»), який укладений між Публічне Акціонерне товариство «Дельта Банк», код ЄДРПОУ 34047020 (правонаступник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «ЖЕНЕВА» код ЄДРПОУ 40888017) та [PERSON] (надалі - Боржник), [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , фактичне місце роботи невідоме. Правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Дельта Банк» (код ЄДРПОУ 34047020) за вказаним кредитним договором є ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА» (код ЄДРПОУ 40888017) на підставі Договору № 449/К про відступлення прав вимоги від 11.05.2018, правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал» (Код ЄДРПОУ 36799749) на підставі Договору відступлення права вимоги № 03/11-02-Д від 03.11.2020. Строк платежу за Кредитним договором 001-04431-151213 від 15.12.2013 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 03.11.2020 року по 22.03.2021. Сума заборгованості складає 11786,83 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 6768,99 грн; сума заборгованості за відсотками та комісіями складає 5017,84 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто суму 1500,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню складає - 13286,83 грн (а.с. 47). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідачем не доведено суду ту обставину, що серед документів наданих Банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису був наданий оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку. Натомість, наявна у матеріалах справи копія Кредитного договору № 001-04431-151213, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] (а.с.45), свідчить про те, що такий договір не посвідчувався нотаріально, а отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зазначене узгоджується із висновками щодо застосування відповідних норм права, викладеними в постанові ВС у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.03.2020 № 757/24703/18-ц. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, оскільки судом установлено, що спірний виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, що є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999 та є безумовною та самостійною підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню, оцінку іншим доводам позивача суд не надає. Вирішуючи позовні вимоги про повернення безпідставно отриманих відповідачем коштів, суд виходить з такого. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійника О. І. від 04.10.2021 відкрито виконавче провадження № 67007469 з примусового виконання виконавчого напису № 4952 від 25.03.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 12436,83 грн (а.с.17). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійника О. І. від 25.10.2021, винесеною у ВП № 67007469 з примусового виконання виконавчого напису № 4952 від 25.03.2021, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т. В., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів, звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , який останній отримує у Регіональній філії Донецька залізниця АТ «Українська залізниця» (а.с.16). Згідно із звітом про здійсненні відрахування та виплати (а.с.21) з позивача на підставі постанови приватного виконавця від 25.10.2021 у ВП №67007469 утримано 3165,12 грн (а.с.21). Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Оскільки, вирішуючи цю справу суд прийшов до висновку, що виконавчий напис № 4952, вчинений 25.03.2021 приватним нотаріусом міського нотаріального округу Личуком Т. В. про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Вердикт Капітал» суми заборгованості за кредитним договором є таким, що не підлягає виконанню, тому отримані відповідачем на підставі вказаного виконавчого напису кошти підлягають поверненню позивачу на підставі ст. 1212 ЦК України, адже підстава, на якій вони були отримані, відпала. Висновок про можливість застосування до спірних правовідносин ст. 1212 ЦК України викладений Верховним Судом у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18. За таких обставин, позов необхідно задовольнити в повному обсязі. Згідно із ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у загальному розмірі 2270,00грн (454,00 грн+ 908,00 грн+908,00 грн (за дві вимоги немайнового характеру та майнового характеру )).

Outcome: approved