Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

1. Короткий виклад доводів поданої заяви. 1.1. В лютого 2022 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою та посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] в м. Красний Луч Луганської області. Цей населений пункт перебуває на окупованій території, в межах якої органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Ця обставина перешкоджає проведенню державної реєстрації смерті [PERSON] . Тому [PERSON] просить суд встановити факт, що його батько [PERSON] помер [INFO] у м. Красний Луч Луганської області. 1.2. [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явились у судове засідання. В пункті 2 поданої заяви (а.с.3) міститься вимога про розгляд цивільної справи у відсут-ності заявника та його представника. 1.3. Представник Бориспільського ВДРАЦС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) також не з`явився у судове засідання. Він належним чином повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. 2. Норми процесуального права та стала судова практика, якими керується суд при розгляді цивільної справи. 2.1. Відповідно до абз.2 ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. 2.2. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 2.3. Відповідно до п.1 ч.3 ст.2 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є верховенство права. 2.4. Згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 2.5. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, а також Молдови та Росії. В цих справах Європейський суд з прав людини, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх договірних сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої договірної сторони. 2.6. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою невизнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватись недійсними всі без виключення документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей та шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоду особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, які проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами тощо), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку, передбаченому ст.317 ЦПК України. 3. Мотиви, якими керується суд при розгляді цивільної справи. 3.1. [PERSON] є сином [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30 листопада 1970 року (а.с.9). Тому на підставі абз.2 ч.1 ст.317 ЦПК України [PERSON] має право звертатись до суду з заявою про встановлення факту смерті його батька [PERSON] на тимчасово окупованій території України. 3.2. Зі змісту свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17 вересня 2021 року (а.с.10) та лікарського свідоцтва про смерть №868 від 12 вересня 2021 року (а.с.11-12) вбачається, що [INFO] [PERSON] помер в м. Красний Луч Луганської області. Цей населений пункт був перейменований у м. Хрустальний та залишається на тимчасово окупованій території, в межах якої органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Ця обставина перешкоджає проведенню державної реєстрації смерті [PERSON] . 3.3. З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення юридичної визначеності слід встановити факт, що [PERSON] помер [INFO] в м. Хрустальний Луганської області.

Outcome: approved