Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

26.05.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В., про визнання виконавчого напису, вчиненого 14.08.2020 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., зареєстрованого в реєстрі за №16799, щодо стягнення коштів з [PERSON] таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення процедури вчинення виконавчих написів та сплив строку давності на день його вчинення. Ухвалою суду від 01.07.2021 р. відкрито провадження у справі. Ухвалою від 11.11.2021 р. за заявою представника позивача в порядку забезпечення позову зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] пояснив, що спірний виконавчий напис було вчинено без належних правових підстав та з порушенням законодавства, що регулює порядок вчинення нотаріусами України виконавчих написів. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Позивач у судовому засіданні підтримав позицію, висловлену його представником. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В подальшому від позивача та його представника надійшла заява про підтримку позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Надіслав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав у повному обсязі, заперечив наявність будь-яких порушень законодавства при вчиненні виконавчого напису, просив суд у задоволенні позову відмовити. Про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлений своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку шляхом надіслання судової повістки на адресу його місцезнаходження. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, третя особа -приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В., у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення в порядку заочного розгляду згідно з положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, а також інші матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини: Виконавчим написом, вчиненим 14.08.2020 року (р. №16799) приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., з [PERSON] як з боржника за кредитним договором 310006027778001 від 28.07.2011 р., укладеним з ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», на користь останнього стягнуто за період з 11.10.2019 р. по 11.03.2020 р. заборгованість у сумі 43095,90 грн., в т.ч. прострочена заборгованість за сумою кредиту - 29402,90 грн., прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 6804,47 грн., строкова заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 14,34 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями - 6874,19 грн., і крім цього - плата за вчинення виконавчого напису - 650,00 грн., а разом - 43745,90 грн. 15.09.2020 р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. відкрито виконавче провадження №63036444 щодо примусового виконання виконавчого напису №16799, виданого 14.08.2020 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 43745,90 грн. У позовній заяві та в судовому засіданні стороною позивача зазначено, що договірні відносини виникли у [PERSON] з Публічним акціонерним товариством АСТРА БАНК, з яким 28.07.2011 р. було укладено кредитний договір №310006027778001. 02.12.2013 р. між ПАТ АСТРА БАНК та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» було укладено договір купівлі прав вимоги (посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновою Т.В. за р.1539) за яким відбулася заміна кредитора у кредитному та забезпечувальних зобов`язаннях на ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК». Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 11.10.2016 р. у справі №317/3412/16-ц було частково задоволено позов ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» в особі уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «ДЕЛЬТА БАНК» Кадирова В.В. до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» заборгованість за кредитним договором №310006027778001 від 28.07.2011 р. у розмірі 70452,40 грн. та судові витрати в сумі 1056,79 грн.; позовні вимоги до [PERSON] залишено без задоволення. 11.11.2016 р. у справі №317/3412/16-ц видано виконавчий лист про примусове виконання заочного рішення від 11.10.2016 р. Виконавчі провадження на підставі зазначеного виконавчого листа не відкривались. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 02.12.2019 р. замінено сторону виконавчого провадження - стягувача ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» - на його правонаступника ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 04.12.2019 р. за заявою [PERSON] заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 11.10.2016 р. скасоване. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 06.02.2020 р. позовну заяву ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» в особі уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «ДЕЛЬТА БАНК» Кадирова В.В. до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості залишено без розгляду. Ухвалою від 12.02.2020 р. ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відмовлено у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа про примусове виконання заочного рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 11.10.2016 р. у справі за позовом ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» в особі уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «ДЕЛЬТА БАНК» Кадирова В.В. до [PERSON] та [PERSON] . Вказані судові рішення ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» не оскаржувались. Натомість 14.08.2020 р. ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» звернулось до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С., який на підставі ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 р. №1172 видав виконавчий напис, що є предметом оскарження у поточній справі. Наведені обставини підтверджуються зібраними у справі доказами та стороною відповідача не заперечуються. Зважаючи на це суд вважає, що грошові зобов`язання, щодо яких нотаріусом було вчинено виконавчий напис, не можуть вважатися безспірними. За загальним правилом, який визначено статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5. Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.92 р. № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» п. 13 роз`яснено, що відповідно до ст. ст. 34,36,87,88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальними нормативними актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм суд дійшов таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, має існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису має існувати, та, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора у випадках, коли таке повідомлення є обов`язковим), так і необґрунтованість вимог стягувача до боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений вичерпний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 р. у справі №6-887цс17 та в постанові Верховного Суду у справі №207/1587/16 від 19.09.2018 р. (провадження №14-12559св18). Заборгованість позивача перед відповідачем на час вчинення виконавчого напису не може вважатися безспірною з огляду на існування та результати розгляду справи Запорізького районного суду Запорізької області №317/3412/16-ц за позовом ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» в особі уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «ДЕЛЬТА БАНК» Кадирова В.В. до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Крім того, на момент вчинення спірного виконавчого напису від дня виникнення права вимоги за кредитним договором №310006027778001 від 28.07.2011 р. минуло більше трьох років, що виходить за межі строку, визначеного ст. 88 Закону України «Про нотаріат». З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що нотаріус мав відмовити у вчиненні нотаріального акта - виконавчого напису. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 р. «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», визначено, що для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Вказана постанова була предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду та постановою від 20.06.2018 р. залишена в силі. Таким чином, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 р. «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» станом на 14.08.2020 р. - дату вчинення спірного виконавчого напису - для одержання виконавчого напису нотаріусу мали бути подані: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Зазначені вимоги не були додержані нотаріусом: кредитний договір №310006027778001 від 28.07.2011 р. не є нотаріально посвідченим, що унеможливлювало вчинення нотаріусом виконавчого напису на його підставі. Аргументи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, наведених висновків суду не заперечують та не спростовують. На підставі вищевикладеного суд доходить висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved