Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

[PERSON] через свого представника - адвоката Огуз І.А. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що він є власником житлового будинку розташованого за адресою [ADDRESS] . За вказаною адресою також зареєстрована відповідачка по справі - його донька [PERSON] , яка за місцем реєстрації не проживає з 2007 року, оскільки виїхала за межі України та постійно проживає в Іспанії. Відповідачка витрат на утримання будинку не несе, комунальні послуги не сплачує, її особисті речі та будь яке майно у будинку відсутні. Реєстрація відповідачки у будинку створює перешкоди у здійсненні прав власника, у зв`язку з чим [PERSON] просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою. Представник позивача надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в заяві, просить їх задовольнити та розглянути справу без її участі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Про слухання справи повідомлена належним чином, відзиву, заяв про розгляд справи за її відсутності чи про відкладення слухання справи не надав. Тому, відповідно ст. 280 ЦПК України, судом постановлено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд встановив наступне. [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 12.10.2017 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.10.2017 року. Відповідачка [PERSON] є донькою позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження сері [NUMBER] від 19.04.2012року. Згідно інформації з реєстру територіальної громади Бердянської міської ради місце проживання відповідача [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Факт не проживання відповідача у вказаному домоволодінні підтверджується Актом про не проживання за місцем реєстрації від 14.10.2021, показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Статтею 156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Таким чином, судом встановлено, що відповідач більше одного року без поважних причин не проживає у домоволодінні, яке належить [PERSON] . Іншої домовленості між відповідачем та позивачем щодо користування житлом судом не встановлено. Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що є усі правові підстави для визнання відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved