Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (далі по тексту - позивач, АТ «Райффайзен Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 274 191,67 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов укладених між позивачем та відповідачем кредитних договорів, відповідач зобов`язався здійснювати своєчасне погашення кредиту та сплачувати усі інші передбачені договором платежі. Однак, відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість, яку позивач і просить стягнути з урахуванням нарахованих відсотків. Ухвалою суду від 13 жовтня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ст.178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Від позивача також не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом 06 липня 2020 року між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № [NUMBER] (далі по тексту - кредитний договір), відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 100 000 грн. строком користування до 06 липня 2024 року зі сплатою процентної ставки 39,90 % річних, а відповідач зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту. 23 грудня 2020 року між сторонами було укладено додаткову угоду №014-RO-82-56123642/81-1/34756 щодо зміни умов погашення кредитної заборгованості. Крім того, 07 липня 2020 року між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] укладено Заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №010/2549/82/870569 (далі по тексту - кредитний договір), відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 100 000 грн.( сума поточного ліміту) з максимальним лімітом кредитування 500 000 грн., строком користування 48 місяців зі сплатою процентної ставки 48 % річних, а відповідач зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування коштами згідно умов договору. Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідно до умов договорів. Позичальник - відповідач скористався кредитними ресурсами та свої зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконував. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем та перевіреного судом, станом на 30 липня 2021 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором №014-RO-82-56123642 становить 139 818,49 грн., яких 119 712,40 грн. - сума основної заборгованості та 20 106,09 грн. - сума відсотків за користування кредитними коштами. Також, відповідно до розрахунку, наданого позивачем та перевіреного судом, станом на 02 липня 2021 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором №010/2549/82/870569 становить 134 373,18 грн., яких 122 000 грн. - сума основної заборгованості та 12 373,18 грн. - сума відсотків за користування кредитними коштами. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення заборгованості за договорами порушує право позивача на своєчасне отримання плати за надані послуги. Оскільки відповідач припинив виконання зобов`язань в односторонньому порядку, що потягло в цілому невиконання умов кредитних договорів, то позивач має всі правові підстави вимагати стягнення заборгованості в судовому порядку. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за вищезазначеними договорами, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв`язку з викладеним суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за договорами у розмірі 274 191,67 грн. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 4 112,88 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved