Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, треті особи: Шоста Дніпровська державна нотаріальна контора Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), Царичанська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування. Вказує, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина на належне йому майно, яке складається з земельної ділянки площею 3.0676 га, кадастровий номер 1225684000:02:005:0061, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Новопідкрязької сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області. Вказану земельну ділянку він прийняв як спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном після смерті своєї матері, її бабусі - [PERSON] , померлої [INFO] , але юридично не оформив. Її бабусею, ще за життя було складено заповіт від 12.12.1989р. на сина - [PERSON] , після смерті бабусі спадкова справа її батьком не заводилась, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі заведеної спадкової справи №100/2020 від 10.08.2020р. після смерті її бабусі. Тобто ні її батько, ні будь-хто інший у встановлений законом строк після смерті [PERSON] не звертався ні до приватного нотаріуса, ні до нотаріальної контори. [INFO] померла її мати та дружина її батька [PERSON] . Її батько [PERSON] після смерті її матері та у зв`язку з похилим віком її бабусі повернувся проживати до будинку її бабусі, його матері [PERSON] , де фактично мешкав приблизно з 2005 року разом із своєю матір`ю, а її бабусею до дня її смерті (2013р.). Після смерті матері, її батько фактично вступив в управління та володіння майном у відповідності до ст.ст.1233, 1268 ЦК України, але спадщину юридично не оформив. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався. [INFO] помер її батько [PERSON] . За життя батько заповіту не склав, оскільки вона була єдиною донькою і єдиним спадкоємцем. Після смерті її матері, батько в шлюбі не перебував, інших дітей окрім неї не мав, спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині не було, тому крім неї інших спадкоємців першої черги за законом відповідно до ст.1261 ЦК України немає. Звернувшись до Шостої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, отримала постанову від 08.07.2021р. про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яку її батько успадкував після смерті своєї матері, через відсутність юридичної реєстрації за однією адресою. Факт постійного проживання її батька [PERSON] разом із його матір`ю, її бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] підтверджується складеним актом від 10.08.2020р., копією довідки №211 від 10.08.2020р. виконавчого комітету Новопідкрязької сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області. Встановлення факту постійного проживання її батька [PERSON] разом з матір`ю та її бабусею їй необхідно для оформлення спадщини та одержання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька [PERSON] . На підставі викладеного, прохає встановити факт проживання [PERSON] , який помер [INFO] зі своєю матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , з березня 2005 року і по день смерті [PERSON] [INFO] ; визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3,0676 га, кадастровий номер 1225684000:02:005:0061, розташовану на території Новопідкрязької сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Представник позивача [PERSON] - адвокат Боровик Л.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прохала задовольнити. Представник Могилівської сільської ради в судове засідання не з`явився, проте надали до суду заяву, в якій прохали розглянути дану справу у відсутність представника, позовні вимоги визнають. Представник Шостої дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, проте надіслали до суду заяву, в якій прохали судове засідання провести без участі нотаріуса. Представник Царичанської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, проте надали до суду заяву, в якій прохали розглянути справу без участі нотаріуса. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснив, що знав [PERSON] , та її сина [PERSON] ; орендував в Захорольських земельну ділянку; дійсно з 2005 року [PERSON] переїхав на постійне проживання до своєї матері в [ADDRESS] та проживав з нею до дня її смерті. Свідок [PERSON] пояснив, що являється двоюрідним братом [PERSON] , а [PERSON] є його тіткою; в 2005 році [PERSON] дійсно переїхав до своєї матері [PERSON] на постійне проживання за адресою: [ADDRESS] , здійснював догляд за матір`ю; проживав з нею по день її смерті [INFO] та здійснив поховання матері. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст. 315 ч. 2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В силу п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Виходячи зі змісту ст.392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що [INFO] помер [PERSON] - батько позивача [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 25.05.2020р. (а.с.12)). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, яке складається з земельної ділянки площею 3.0676 га, кадастровий номер 1225684000:02:005:0061, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Новопідкрязької сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області (а.с.16). Вказану земельну ділянку він прийняв як спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном після смерті його матері, бабусі позивача - [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.14), але юридично не оформив. Бабусею позивача [PERSON] за життя було складено заповіт від 12.12.1989р. на сина - [PERSON] (а.с.14). [INFO] померла мати позивача та дружина її батька [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 10.01.2011 (а.с.12). Після смерті бабусі позивача [PERSON] спадкова справа батьком позивача [PERSON] не заводилась згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 10.08.2020р. (а.с.15). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.07.2021р. державного нотаріуса Шостої дніпровської державної нотаріальної контори було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яку батько позивача успадкував після смерті своєї матері, через відсутність юридичної реєстрації за однією адресою батька позивача [PERSON] та бабусі позивача [PERSON] (а.с.22). Згідно акту про проживання без реєстрації від 10.08.2020р. [PERSON] - батько позивача, проживав за адресою: [ADDRESS] без реєстрації з березня 2005 року разом з його матір`ю [PERSON] (а.с.17). Згідно довідки №211 від 10.08.2020р. виконавчого комітету Новопідкрязької сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області [PERSON] , [INFO] була зареєстрована та постійно мешкала з 1977 року і по день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] , разом з нею на день її смерті проживав без реєстрації її син [PERSON] , [INFO] з березня 2005 року і по день її смерті (а.с.21). Отже, судом встановлено, що позивач не може оформити право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця у зв`язку з невстановленням факту постійного проживання батька позивача - [PERSON] разом з його матір`ю, бабусею позивача - [PERSON] . У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем та оцінені судом. Оскільки батько та бабуся позивача померли, тому суд вважає, що факт постійного сумісного проживання [PERSON] зі своєю матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини підтверджений. Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка спадщину прийняла, від спадкування не усувалась, бажає оформити свої спадкові права, а її вимоги ґрунтуються на законному праві на спадщину та не суперечать правам та інтересам інших осіб, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги. При вирішенні питання про розподіл судового збору, судом враховується позиція позивача не стягувати судовий збір із відповідача. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved