Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника - адвоката Лисенко А.О. звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №3830, вчинений 01.06.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором №0503-9664 від 05.10.2020 року в розмірі 32550,00 гривень. Також просить суд стягнути з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на його користь судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 01.06.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. було вчинено виконавчий напис №3830 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором №0503-9664 від 05.10.2020 р. На підставі вказаного вище виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Семендяєвим О.С. 03.12.2021 р. було відкрито виконавче провадження №67761764. Позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки при вчиненні виконавчого напису було порушено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України; сума заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією є по суті оспорюваною сумою та такою, що не визнана позивачем як безумовна, що є обов`язковим для вчинення виконавчого напису нотаріусом; вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не вбачається за можливе. Щодо порушення вчинення порядку виконавчого напису позивач зазначає, що відповідно до ст.18 ЦК України та ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.2 постанови КМУ від 29.06.99 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими заборгованість проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, подаються: оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем випис ка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вчинення виконавчих написів врегульовано також і порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом МЮУ від 22.02.2012 №296/5. Таким чином, виконати напис це розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на підставі документів, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому вчинення виконавчого напису це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника. Відповідно до п. 3.2 глави 16 розділу II цього Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. Згідно з п. 3.5 глави 16 розділу II цього Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України "Про нотаріат"). Позивач зазначає, що жодної вимоги від відповідача не отримував, а тому вчинення виконавчого напису не могло бути можливим внаслідок подання відповідачем неповного пакету документів. Зазначає, що відповідно до п. 2 постанови КМУ від 29.06.99 № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими заборгованість проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса", для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вищезазначений пункт до постанови КМУ від 29.06.99 № 1172 було додано на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14 визнав незаконною та нечинною постанову Кабміну № 662 в частині, зокрема, "пункт 2 Змін, зокрема текст «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Вищезазначене рішення було залишено в силі Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року. Таким чином, з 20.06.2018 року вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, які не є нотаріально посвідченими заборонено законом. Отже, приватний нотаріус не мав жодного законного права на вчинення оспорюваної нотаріальної дії - Виконавчого напису. Щодо безспірності заборгованості, позивач пояснив, що при вчиненні виконавчого напису, Приватний нотаріус не отримав від представника Відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості є безспірним. Розрахунок боргу, наданий представником Відповідача, є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків кредитора, та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог Відповідача до Позивача. Таким чином, Приватний нотаріус достовірно знаючи, що борг не є безспірним, повинен був відмовити у вчиненні Виконавчого напису, адже такий виконавчий напис прямо суперечить нормам законодавства. Щодо незаконності вчинення виконавчих написів на кредитних договорах позивач зазначив, що ст.5 Закону України «Про нотаріате передбачає, що нотаріус зобов`язаний відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам. Крім того, Міністерство Юстиції листом вих. № 5235/19.5.6/32-20 від 25.06.2020 року "Щодо вчинення виконавчих написів нотаріусів" звертав увагу Міжрегіональних управлінь Міністерства Юстиції на то що вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями не вбачається за можливе. Листом № 29/6 від 14.05.2021 року Нотаріальна палата України звернулася до Міністра юстиції України, з проханням привести Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29.06.1999 року №1172 у відповідності до ухваленого судового рішення. Таке було направлено у зв`язку з тим, що зазначеним користуються недобросовісні кредитори, які звертаються за вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, які нотаріально не посвідчувалися. Представник Відповідача в свою чергу звернувся до Приватного нотаріуса, а той виніс виконавчий напис "не звертаючи увагу" на незаконність даної дії. У зв`язку з чим просить суд задовільнити позовні вимоги. Ухвалою суду від 19.01.2022 р. задоволено клопотання позивача про забезпечення позову та зупинено стягнення по виконавчому напису, вчиненому 01.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., зареєстрованого в реєстрі за № 3830, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» грошових коштів у розмірі 32550,00 грн., що перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Семендяєва О.С., виконавче провадження №67761764, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи. Позивач та представник позивача - [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивача просив про розгляд справи за його відсутності та задоволення позовних вимог. Представник відповідача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву не надав. Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. та приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Семендяєв О.С. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили, заперечення на позовну заяву не надали. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України, відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України , судом не здійснювалося. Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 05.10.2020 р. між позивачем - [PERSON] та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» укладено кредитний договір №0503-9664, відповідно до якого [PERSON] отримав грошові кошти. 01.06.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрованим в реєстрі за №3830, яким стягнено з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за період з 26.10.2020 р. по 12.05.2021 р. у розмірі 32200,00 грн., що складається з простроченої суми заборгованості за кредитом у розмірі 10000,00 грн. та простроченої заборгованості за процентами у розмірі 22200,00 грн, що виникла за Кредитним договором №0503-9664 від 05.10.2020 р.. (а.с.9). Підставою для вчинення виконавчого напису приватний нотаріус Бригіда В.О. зазначає положення ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Семендяєвим О.С. на підставі виконавчого напису №3830, виданого 01.06.2021 р. ПН КМНО Бригіда В.О., відкрито виконавче провадження №67761764 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість у загальному розмірі 32550,00 грн. (а.с.14). Відповідно до приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно положень ст.. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє нотаріальні написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Крім того, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (затверджений постановою КМУ від 29 червня 1999 р. № 1172) після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" було доповнено новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2.Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості"». Між тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14 за позовом до Кабінету Міністрів України про визнання нечинними та скасування пунктів постанови було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме: п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: Таким чином, п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ від 29 червня 1999 р. № 1172, на який посилався приватний нотаріус у виконавчому написі, є не чинним, а отже законні підстави для вчинення виконавчого напису - відсутні, що є достатньою підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст..ст.137, 138, 140-141 ЦПК України. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, розмір судових витрат позивача на правничу допомогу адвоката Лисенка А.О. становить 7000 грн. Витрати, пов*язані зі сплатою судового збору, становлять 496,20 грн., сплачені позивачем за подання заяви про забезпечення позову. Оскільки позовні вимоги задоволені судом у повному обсязі, вказані судові витрати підлягають відшкодуванню, тому суд стягує їх з відповідача на користь позивача. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496,20 грн., від сплати якого при поданні позову позивач був звільнений з підстав, передбачених ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Outcome: approved