Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

[PERSON] в особі представника позивача - адвоката Манжоса І.М. звернувся до суду з позовом до Кривоозерської селищної ради Первомайського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку площею 2.3373 га, кадастровий номер:4823981700:02:000:0341, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Курячелозівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки в нотаріальному порядку оформлення спадщини йому відмовлено. В підготовче засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача надійшла до суду заява, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В підготовче засідання представник відповідача - Кривоозерської селищної ради не з`явився, надіслав заяву, відповідно до якої просив розглянути справу без його участі, та винести рішення відповідно до чинного законодавства. Відповідно до положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З урахуванням положень ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду спору. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Кривоозерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 31 серпня 2021 року(а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 2.3373 га, кадастровий номер: 4823981700:02:000:0341, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Курячелозівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, належної спадкодавцеві [PERSON] , що підтверджується даними Державного акту направо власності на земельну ділянку серії ЯГ №602938, виданого Кривоозерською райдержадміністрацією 16 січня 2008 року(а.с.20), та даними витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-4812306262021 від 21 жовтня 2021 року(а.с.14-16). Спадкоємцем за законом першої черги на спадщину після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] як син спадкодавця, що підтверджено даними свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого повторно Савранським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Одеса) 06 квітня 2021 року(а.с.9). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. В оформленні спадщини на земельну ділянку, площею 2,3373 га, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ,державним нотаріусом Кривоозерської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено через відсутність правовстановлювального документу(а.с.11). Як вбачається із спадкової справи №55/2021(а.с.27-35), позивач прийняв спадщину у встановленому законом порядку, подавши заяву про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк(а.с.28). Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з положеннями ст.131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Положеннями ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За приписами ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно приписів ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положеннями п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на земельну ділянку не порушує права та законні інтереси інших осіб. Суд враховує те, що дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались. За вказаних обставин, враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги, суд визнає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved