Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

31.01.2022 року заявник звернувся до Олександрівського районного суду із заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа Олександрівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що [INFO] померла його дружина - [PERSON] . Факт її смерті було засвідчено довідкою про причину смерті № 1125 від 11 вересня 2021 року, виданою Центральною міською клінічною лікарнею № 1 міста Донецька, свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 13 вересня 2021 року, виданим Пролетарським відділом ДРАЦС Донецького міського управління юстиції. Причина смерті: дихальна недостатність; двостороння субтотальна пневмонія. СОVID-19 лабораторно підтверджено № 73 від 09.09.2021 року. 31.01.2022 року заявник звернувся до Олександрівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)з метою отримання свідоцтва про смерть дружини. Заявнику було відмовлено в усній формі у видачі свідоцтва про смерть, оскільки ним на підтвердження факту смерті надано документ, виданий на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Просить встановити той факт, що [INFO] у місті Донецьк, Пролетарський район, померла громадянка України, [PERSON] , яка народилась [INFO] . Заявник у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Заяву підтримав та уточнив, що [PERSON] , померла у місті Донецьк, Будьонівський район (а.с.24). Представник заінтересованої особи Олександрівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)до суду не з`явився, належним чином повідомлений про день слухання справи. Надав суду заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, заперечень по справі не мають (а.с.22-23). Суд, дослідивши надані докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 11 вересня 2021 року Центральною міською клінічною лікарнею № 1 міста Донецька, видано довідку № 1125 від 11 вересня 2021 року про причину смерті [PERSON] . Причина смерті: дихальна недостатність; двостороння субтотальна пневмонія. СОVID-19 лабораторно підтверджено № 73 від 09.09.2021 року(а.с.15). 13 вересня 2021 року Пролетарським відділом ДРАЦС Донецького міського управління, видано свідоцтво про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] від 13 вересня 2021 року,яка померла [INFO] у Будьонівському районі м. Донецьк, актовий запис № 1054 (а.с.14). 12.09.2021 року, [PERSON] було поховано (а.с.16-17). Відповідно до ст. 315 ЦПК України: суди розглядають у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. В порядку ст. 317 ЦПК України мають розглядатися заяви про встановлення факту смерті на території Автономної Республіки Крим, на території населених пунктів Донецької та Луганської області, визначених у розпорядженні Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07 листопада 2014 року. Відповідно до зазначеного розпорядження КМУ, м. Донецьк є населеним пунктом, що розташований на тимчасово окупованій території України. Постановою Верховної Ради України № 254-VIII від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України № 252-VIII від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08.04.2015 року. Відповідно до абзацу другого ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Заявник є чоловіком померлої, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.13). Згідно довідки № 1434-397 від 17.11.2014 року, заявник взятий на облік внутрішньо переміщеної особи за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Відповідно до абзацу першого п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Відповідно до листа Верховного Суду від 22.04.2021 року № 987/0/208-21 щодо особливостей розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, вимога щодо отримання письмової відмови органів РАЦС у здійсненні реєстрації таких фактів не грунтується на положеннях чинного законодавства. Надаючи оцінку дослідженим письмових документів, суд враховує вимоги ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», відповідно до яких, діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. При прийняті рішення, суд також враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprusv. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v the Republico f Moldova and Russia», « Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України (в редакції від 03.08.2017 року). За вказаних обставин суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, оскільки на підставі відомостей, що містяться у досліджених матеріалах справи, було встановлено, що [INFO] у місті Донецьк, Будьонівський район, померла громадянка України [PERSON] , яка народилась [INFO] .

Outcome: approved