Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

TOB «Вендор-Фінанс» звернулося до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ТОВ «Вендор-Фінанс» є офіційно зареєстрованою фінансовою установою (фінансовою компанією), яка здійснює діяльність з надання коштів у позику, в тому числі, і на умовах фінансового кредиту. Між ТОВ «Вендор-Фінанс» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №ВН03-00475 від 18 листопада 2020 року. Згідно з договором позичальник зобов`язувалась повернути наданий їй кредит у розмірі 20149,43 грн, здійснювати погашення кредиту та процентів єдиним платежем в розмірі 629,67 грн, відповідно до графіку внесків за кредитним договором, в тому числі, сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 4,958 % за кожні 7 днів. Кінцевим терміном повернення кредитних коштів є 30 червня 2021 року. Одержання коштів позичальником також підтверджується видатковим касовим ордером від 18.11.2020. Позичальником не виконано умови договору, не сплачувались проценти та не погашався кредит. Востаннє погашення тіла кредиту здійснювалось ще в січня 2021 року. Оскільки кредит майже не погашався, сума неповерненого тіла кредиту складає 8911,68 грн. Відповідач грубо порушила графік погашення кредиту, який передбачав поступове зменшення заборгованості за тілом кредиту та відповідне зменшення сум нарахованих на залишок кредиту процентів. Згідно з умовами договору, а також положень правил надання коштів у позику, в тому числі, і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Вендор-Фінанс» від 31 січня 2018 року, проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту позичальнику (не включаючи цей день), до дати повного погашання (включаючи цей день). Відповідно, розмір нарахованих процентів відрізняється від прогнозованого їх розміру, який зазначено в графіку на момент укладення договору. Заборгованість по процентах, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, станом на 07.12.2021 складає 21044,13 грн. Всього заборгованість позичальника станом на 07.12.2021 складає 29955,81 грн. Товариство неодноразово попереджало відповідача про необхідність погашення кредиту, зокрема востаннє ними було направлено відповідний лист-претензію від 07.12.2021 з вимогою невідкладно достроково погасити заборгованість за кредитом та відсотках, однак позитивного результату не отримано. Одночасно боржника попереджено про початок дій по примусовому стягненню заборгованості. Тому ТОВ «Вендор-Фінанс» було вимушено звернутись з даним позовом до суду та просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № ВН03-00475 від 18 листопада 2020 року в розмірі 29955,81 грн, а також стягнути судові витрати. Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 24 грудня 2021 було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що на підставі заяви та анкети на отримання фінансового кредиту між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вендор-Фінанс» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № ВН03-00475 від 18 листопада 2020 року. Згідно з договором позичальник зобов`язувалась повернути наданий їй кредит у розмірі 20149,43 грн, здійснювати погашення кредиту та процентів єдиним платежем в розмірі 629,67 грн, відповідно до графіку внесків за кредитним договором, в тому числі, сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 4,958 % за кожні 7 днів. Кінцевим терміном повернення кредитних коштів є 30 червня 2021 року. Одержання коштів позичальником також підтверджується видатковим касовим ордером від 18.11.2020 (а.с. 5-9). Одержання коштів позичальником підтверджується видатковим касовим ордером від 17.01.2020 (а.с. 10). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою нa подію; яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Судом установлено, що відповідачем умови кредитного договору належним чином не виконуються, кредитні кошти [PERSON] повертала лише частково, що підтверджується випискою по погашенням за період з 17.01.2020 до 18.06.2021, в зв`язку з чим допустив заборгованість. Станом на 07.12.2021 заборгованість позичальника складає 29955,81 грн, а саме: 8911,68 грн - сума кредиту, 21044,13 грн - проценти за період з 25.11.2020 до 07.12.2021, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 15). ТОВ «Вендор-Фінанс» неодноразово попереджало відповідача [PERSON] про необхідність погашення кредиту, зокрема останнє відповідне повідомлення-претензія з вимогою невідкладно достроково погасити заборгованість по кредиту та відсотках була направлена відповідачу 07.12.2021, однак позитивного результату не отримано. Одночасно боржника [PERSON] попереджено про початок дій по примусовому стягненню заборгованості. За змістом статті 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій/сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Судом установлено, що ТОВ «Вендор-Фінанс» виконало умови договору про надання фінансового кредиту від 18 листопада 2020 року, укладеного між ним та відповідачем по справі [PERSON] , надавши останній кредитні кошти, а відповідач їх отримала та використовувала для власних потреб. У подальшому відповідач порушила умови укладеного договору, оскільки належним чином не виконувала умови даного договору, в порядку та в строки, передбачені договором, грошові кошти за кредитом не повернула, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем в розмірі 29955,81 грн. Дана сума заборгованості визначена на підставі наданих позивачем доказів, які відповідачем не спростовано. За положеннями статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Оскільки відповідач не дотримувався умов укладеного договору, кошти не повернув, право позивача невиконанням зобов`язання порушено, тому воно підлягає судовому захисту. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, підставний та такий, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у рахунок сплаченого ним судового збору за подачу даного позову до суду.

Outcome: approved