Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

у листопаді 2021 року Публічне акціонерне товариство Акціонерного банку «Укргазбанк» звернулося до суду зі вказаним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість в розмірі 21 863,45 грн. Позов мотивований тим, що 25.01.2017 між позивачем та відповідачем був укладений договір № ВВ4-25036-Ф/17-DOM на встановлення дозволеного ліміту овердрафту, згідно з яким Банк встановив [PERSON] ліміт кредитування у національній валюті України в сумі 17 600,00 грн, строком на 12 місяці, зі сплатою процентів за користування дозволеним овердрафтом та овердрафтом, виходячи з 30,00 % річних. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, а тому станом на 15.07.2020 утворилася заборгованість в розмірі 21 863,45 грн. Ухвалою від 01.12.2021 суд відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 21). У судове засідання сторони не з`явилися, представник позивача в позові просить про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі на підставах, викладених у позовній заяві, проти ухвалення рішення у заочному порядку не заперечує (а.с.2), відповідач повідомлена про дату, час і місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання та особисто (а.с.26,42), але до суду не з`явилася. У відзиві на позов (а.с.32-37) відповідачка проти задоволення позову заперечувала з тих підстав, що позивачем не надано пояснень щодо нарахування заборгованості за відсотками за користування овердрафтом та простроченими відсотками за користування дозволеним овердрафтом, позивачем не надано первиних бухгалтерських документів стосовно видачі кредита та його часткового погашення. Також посилалася на відсутність доказів оформлення та укладення між сторонами та відповідно отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, доказів відкриття рахунку та видачу картки. Виходячи з викладеного, суд вирішив розглянути справу за відсутності сторін та дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 25.01.2017 між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] укладений договір № ВВ4-25036-Ф/17-DOM на встановлення дозволеного ліміту овердрафту, шляхом підписання Договору про приєднання до Правил надання банківських послуг за картковими продуктами, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк», за умовами якого банк встановив відповідачу кредит у формі дозволеного овердрафту в національній валюті, відсоткова ставка - 30 % річних, дата відкриття карткового рахунку - 25.01.2017, дата повернення 25.01.2018 (а.с. 6). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно з ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. 31.03.2020 за Вих. № 129/9675/2020 ПАТ АБ «Укргазбанк» направило [PERSON] вимогу про дострокове повернення кредиту у тридцятиденний строк з моменту отримання даної вимоги - достроково повернути суму кредиту, суму процентів та комісію за користування кредитом всього у розмірі 18 616,90 грн (а.с.11). За розрахунком ПАТ АБ «Укргазбанк» станом на 15.07.2020 заборгованість [PERSON] перед банком за кредитним договором № ВВ4-25036-Ф/17-DOM складає 21 863,45 грн, з яких: 15 143,39 грн - заборгованість по кредиту (поточна), 2375,20 грн - заборгованість по кредиту (прострочена), 777,80 грн - заборгованість по процентах (поточна), 3567,06 грн - заборгованість по процентах (прострочена) (а.с. 7-10). Оскільки відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконала в повному обсязі, у зв`язку з чим має перед банком заборгованість по кредиту (поточна) у розмірі 15 143,39 грн та заборгованість по кредиту (прострочена) у розмірі 2375,20 грн, суд уважає, що вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими . Згідно зі ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, натомість доказів на спростування розрахунку заборгованості відповідачка не надала. Водночас відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18), право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Подібна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі 912/1120/16. Отже, після закінчення спливу строку кредитного договору, а саме з 26.01.2018 року, Банк не мав права нараховувати відсотки за користування кредитом, тому позивач має право стягувати з відповідачки відсотки за користування кредитом лише за період з моменту укладення договору, а саме з 25.01.2017 і по 25.01.2018 року. Оскільки за період дії договору з 25.01.2017 по 25.01.2018 року нараховано поточну заборгованість за процентами в розмірі 3933,26 грн, натомість сплачено поточних процентів 9913,09, в період часу з 25.01.2017 по 25.01.2018 року нараховано прострочену заборгованість за процентами в розмірі 37,01 грн, сплачено 3417,40 грн, а тому суд уважає що заборгованість за поточними та простроченими процентами відсутня, натомість решту грошових коштів в розмірі 9360,22 грн ( 9913,09 грн + 3417,40 грн = 13 330,49 грн - 3933,26 грн - 37,01 грн = 9360,22) потрібно зарахувати в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути поточну заборгованість за кредитом в розмірі 5783,17 грн та прострочену в розмірі 2375,20 грн, а всього 8158,37 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, а тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в розмірі 847,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial