Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

24 грудня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина на виробництві. В обґрунтування позовних вимог, позивач вказала, що вона являється матір`ю [PERSON] . 04 липня 2021 року на дільниці проходки шахти «Октябрська» №24 шахтобудівельного управління, головний квершлаг гор.1415м ш. «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», стався нещасний випадок із смертельним наслідком з [PERSON] , під час виконання трудових обов`язків. Відповідно до акту форми Н-1/П проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 04 липня 2021 року о 04 годині 20 хвилин на ПАТ «Кривбасзалізрудком» з прохідником дільниці №24 проходки ш. «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» [PERSON] , комісією з розслідування нещасного випадку було визнано нещасний випадок таким, що пов`язаний з виробництвом. Відповідно до акту форми Н-1/П про нещасний випадок, встановлена причина настання нещасного випадку: основна - невиконання вимог інструкцій з охорони праці, супутня - невиконання посадових обов`язків. Позивач зазначає, що внаслідок смерті [PERSON] , вона втратила сина, рідну людину, що має безповоротну дію, зазнала душевних страждань, що призвело до істотних вимушених змін у житті позивача, яка втратила турботу, моральну та матеріальну підтримку близької людини. Син позивача [PERSON] був для неї опорою та підтримкою, завжди допомагав з вирішення різноманітних питань, що виникали в повсякденному житті позивача. [PERSON] з малих літ допомагав та підтримував матір, рано влаштувався на роботу, щоб допомагати матері, він був її підтримкою та опорою. Позивач з сином мали чудові стосунки, побудовані на довірі та взаємоповазі, були справжньою міцною сім`єю. Позивач виховувала сина від народження у найкращих традиціях українського народу та родини, він виріс справжнім чоловіком, став еталоном честі, порядності, доброти, поваги до суспільства і кожного громадянина. Позивач отримувала від свого сина як матеріальну допомогу, оскільки лише на її заробітну плату жити досить складно, крім того позивач отримувала від [PERSON] допомогу у побуті та ін., оскільки він завжди піклувався і підтримував морально свою матір. Позивача не полишають думки про смерть сина, що навіює на неї смуток, спричиняє душевні страждання та майже щоразу викликає головні болі, знервованість та болі в області серця. Для неї дуже важко сприймається той факт, що вона пережила смерть свого сина, при тому що якихсь тяжких захворювань він не мав і смерть його наступила несподівано для всіх, а не від якоїсь хвороби, що може хоч якось людину підготувати морально до настання в майбутньому втрати та смерті рідної людини. Позивач просила стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина на виробництві у розмірі - 540 000,00 гривень. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Ухвалою суду від 07.02.2022 року відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача про заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, скористався своїм правом та направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд у задоволені позовних вимог позивача відмовити. Позивач, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, строк своїм правом подати відповідь на відзив не скористався. Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, що позивач по справі [PERSON] являється матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.06.1990 року. Позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » після одруження, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] . 04 липня 2021 року під час виконання трудових обов`язків з прохідником дільниці №24 проходки ш. «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» [PERSON] стався нещасний випадок, в результаті якого [PERSON] помер, що підтверджується Актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 04 липня 2021 року о 04 годині 20 хвилин, форми Н-1/П від 25 листопада 2021 року. Згідно розділу 4 Акту спеціального розслідування нещасного випадку форми Н-1/П від 25 листопада 2021 року нещасний випадок стався з таких обставин: 04.07.2021 року о 21 годині 50 хвилин у першу зміну виконуючий обов`язки начальника дільниці №24 ШБУ [PERSON], через майстра гірничого дільниці №24 ШБУ [PERSON] , видав наряд на виконання робіт в межах дільниці №24 ШБУ. Згідно з написами у книзі нарядів на першу зміну 04.07.2021, ланці робітників дільниці №24 ШБУ було зазначено наступне: прохіднику дільниці №24 ШБУ [PERSON] - виконання робіт з буріння шпурів самохідною буровою установкою (надалі - СБУ) BOOMER S1D, прибирання відбитої гірничої маси з підошви виробки за допомогою навантажувально-доставочної машини EST-3.5 у головному квершлагу шахти горизонту - 1415м ш. «Октябрська» та доставка вибухових матеріалів зі складу вибухових матеріалів (далі - складу ВМ) горизонту - 1265м у головний квершлаг горизонту -1415м ш. «Октябрська»; прохіднику дільниці №24 ШБУ [PERSON] - отримання вибухових матеріалів зі складу ВМ горизонту -1265м ш. «Октябрськая», доставка ВМ та ведення вибухових робіт при проходженні головного квершлагу горизонту -1415м ш. «Октябрська». Технічний нагляд та керівництво робіт у зміні здійснював майстер гірничий [PERSON] О 22 годині 30 хвилин, переодягнувшись у спеціальний робочий одяг та отримавши засоби індивідуального захисту, акумуляторні світильники, кліттю по стволу ш. «Нова-Северная» робітники дільниці №24 ШБУ разом з іншими працівниками шахти спустилися на горизонт -1265м ш. «Октябрська». Після цього [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] кліттю ствола «Сліпа-Октябрська» переїхали на горизонт -1415м ш. «Октябрська» для подальшого виконання робіт згідно отриманого наряду. По прибуттю на горизонт -1415м ш. «Октябрська» [PERSON] пішов оглядати стан робочих місць у виробках, де повинні були виконуватися роботи. Приблизно 00 годині 30 хвилин, прохідники [PERSON] та [PERSON] направилися в склад ВМ, що розташований на горизонті -1265м ш. «Октябрська», для отримання вибухових матеріалів. Згідно пояснень [PERSON] , о 01 години 40 хвилин, переконавшись у безпечному стані робочих місць, він здійснив допуск на виконання робіт у головному квершлагу горизонту -1415м ш. «Октябрська» прохіднику дільниці №24 ШБУ [PERSON] та прохіднику дільниці №24 ШБУ [PERSON] . Згідно отриманого наряду, до 03 години 30 хвилин, прохідник [PERSON] , керуючи СБУ BOOMER S1D, виконував роботи з буріння шпурів у вибою головного квершлагу горизонту -1415м ш. «Октябрська». Після закінчення виконання робіт з буріння шпурів, [PERSON] приступив до виконання робіт з прибирання відбитої гірничої маси з підошви головного квершлагу горизонту -1415м ш. «Октябрська» за допомогою НДМ EST-3.5 на відстані біля 40м від вибою. Приблизно до 04 години 00 хвилин, прохідник дільниці №24 ШБУ [PERSON] виконував підготовчі роботи у вибою до заряджання вибуховими матеріалами відбурених шпурів під керівництвом [PERSON] . Приблизно о 04 години 15 хвилин, прохідник дільниці №24 ШБУ [PERSON] повідомив [PERSON] про те, що він відлучиться на деякий час з вибою, де виконує роботу. Майстер гірничий дільниці №24 ШБУ [PERSON] в цей час залишився у вибою, де виконувались роботи. Згідно з поясненнями та протоколом опитування прохідника дільниці №24 ШБУ [PERSON] , під час виконання роботи з прибирання гірничої маси з підошви виробки за допомогою НДМ EST-3.5, о 04 години 15 хвилин попереду машини підійшов прохідник дільниці №24 ШБУ [PERSON] та подав йому світловий сигнал «СТОП». [PERSON] зупинив НДМ EST-3.5 та поставив її ковш на підошву гірничої виробки. Після цього [PERSON] по гірничій масі, яка була у виробці з західної від НДМ EST-3.5 сторони, пройшов в бік ніші НДМ. Проходячи повз [PERSON] , [PERSON] повідомив його, що попереду машини з правого боку знаходиться великий шматок гірничої маси, який треба прибрати. [PERSON] оглянув шматок гірничої маси. Пройшовши до сполучення квершлагу горизонту -1415м ш. «Октябрська» з нішею НДМ, [PERSON] подав [PERSON] світловий сигнал про можливість поновлення робіт за допомогою НДМ EST-3.5, після чого [PERSON] , подав попереджувальний сигнал та поновив виконання робіт з прибирання гірничої маси. Приблизно о 04 годині 20 хвилин, прохідник дільниці №24 ШБУ [PERSON] , виконуючи маневрові роботи у головному квершлагу горизонту -1415м ш. «Октябрська», побачив прохідника дільниці №24 ШБУ [PERSON] , який випав зліва кабіни НДМ EST-3.5 в бік шарнірного з`єднання машини. Після цього [PERSON] відразу зупинив роботу машини НДМ EST-3.5 та покликав на допомогу майстра гірничого [PERSON] . Згідно пояснень та протоколів опитування майстра гірничого дільниці №24 ШБУ [PERSON] , приблизно о 04 годині 20 хвилин, почувши крик прохідника дільниці №24 ШБУ [PERSON] , відразу направився до НДМ EST-3.5. Там він побачив прохідника дільниці №24 ШБУ [PERSON] , який знаходився у сидячому положенні на підошві виробки між кабіною НДМ EST-3.5 та стінкою виробки зі східної сторони виробки. На питання майстра гірничого дільниці №24 ШБУ [PERSON] : «Що трапилось?» - прохідник дільниці №24 ШБУ [PERSON] не відповів. Його очі були закриті, подих був переривчастим. Лишаючись на місці нещасного випадку, майстер гірничий дільниці №24 ШБУ [PERSON] відправив прохідника дільниці №24 ШБУ [PERSON] до руддвору горизонту -1415м ствола «Сліпа-Октябрська» зателефонувати у підземний медпункт, який знаходиться у руддворі горизонту -1115м ствола ш. «Октябрська» та сповістити підземну медичну сестру про нещасний випадок, який трапився у головному квершлагу горизонту -1415м ш. «Октябрська». Отримавши виклик, підземна медична сестра дільниці №2 медичної служби АТ «Кривбасзалізрудком» [PERSON] зателефонувала поверхневому диспетчеру ш. «Октябрська» АТ «Кривбасзалізрудком» [PERSON] та доповіла про настання нещасного випадку. Поверхневий диспетчер [PERSON] , отримавши дане повідомлення, викликав загін Державного воєнізованого гірничорятувального загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі - ДВГРЗ ДСНС). Приблизно о 04 годині 45 хвилин підземна медична сестра [PERSON] прибула на місце події, приступила до огляду постраждалого прохідника [PERSON] та о 04 годині 55 хвилин констатувала біологічну смерть потерпілого [PERSON] О 06 годині 59 хвилин прибули бійці загону ДВГРЗ ДСНС України, які приступили до виконання робіт з доставки тіла потерпілого на поверхню. В розділі 7 Акту форми Н-1 про розслідування нещасного випадку від 25.11.2021 року зазначено, що нещасний випадок з прохідником дільниці №24 проходки ш. «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» [PERSON] визнано пов`язаного з виробництвом. Внаслідок смерті на виробництві [PERSON] , його матір [PERSON] втративши свого сина, рідну людину, що має безповоротну дію, зазнала душевних страждань, що призвело до істотних вимушених змін у житті позивача, яка втратила турботу, моральну та матеріальну підтримку близької людини. Статтею 3 Конституції України передбачається, що Людина , її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно з ст. 6 Закону України від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII «Про охорону праці» (в редакції Закону України від 21 листопада 2002 року № 229-IV) умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Згідно ч.1 ст. 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Враховуючи зазначені положення основного Закону України та КЗпП України, підприємство мало створити потерпілому та іншим працівникам належні небезпечні умови праці, за яких факт настання професійних захворювань або іншого пошкодження здоров`я чи настання смерті були би неможливими. Згідно з ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої їй внаслідок душевних страждань, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Установлене Конституцією України та законами України право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, а також одним із засобів захисту порушених цивільних прав та інтересів, які передбачені ст. 16 Цивільного Кодексу України. Згідно з ч. 1,3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Приписами ст. 4 вказаного Закону встановлено, що державна політика в області охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Статтею 153 КЗпП України визначено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (справа «Станков проти Болгарії», № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року). Відповідно до роз`яснень від 31.03.1995 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної(немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я. За ст. 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Факт спричинення моральної шкоди позивачу у зв`язку із смертю сина встановлений судом, підтверджується матеріалами справи. Так, внаслідок смерті сина, який був для матері опорою та підтримкою, завжди допомагав з вирішення різноманітних питань, що виникали в повсякденному житті позивача. [PERSON] з малих літ допомагав та підтримував матір, рано влаштувався на роботу, щоб допомагати матері, він був її підтримкою та опорою. Позивач з сином мали чудові стосунки, побудовані на довірі та взаємоповазі, були справжньою міцною сім`єю. Позивач виховувала сина від народження у найкращих традиціях українського народу та родини, він виріс справжнім чоловіком, став еталоном честі, порядності, доброти, поваги до суспільства і кожного громадянина. Позивач отримувала від свого сина як матеріальну допомогу, оскільки лише на її заробітну плату жити досить складно, крім того позивач отримувала від [PERSON] допомогу у побуті та ін., оскільки він завжди піклувався і підтримував морально свою матір. Таким чином, факт моральних страждань у зв`язку зі смертю сина, на переконання суду не потрібно доводити за допомогою якихось спеціальних засобів доказування. Доведення наявності цих страждань, саме по собі, полягає у засадничих поняттях людяності та розумінні основ людського життя, яке державою Україна визнається найвищою соціальною цінністю. Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд виходить з конкретних обставин справи, характеру та ступеню моральних страждань, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, наслідків, що наступили, враховуючи принципи розумності і справедливості, суд вважає, що належною компенсацією спричиненої [PERSON] моральної шкоди є сума у розмірі 250 000,00 гривень, без утримання податку з доходів фізичних осіб. Відповідно до ст.141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial