Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

08 жовтня 2021 року, згідно поштового відправлення, АТ «Мегабанк» звернулися до суду із позовом до [PERSON] , у якому просили стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором № 133-308-850-2-18-Г від 12 липня 2018 року у розмірі 38 698 грн. 02 коп. та судові витрати у сумі 2 270 грн. 00 коп. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 28 026 грн. 91 коп. на споживчі цілі, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних, з кінцевим терміном повернення не пізніше 09 липня 2021 року. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконував, в наслідок чого утворилась заборгованість. Ухвалою від 25 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження. Представником відповідача надано відзив на позов, відповідно до якого просять відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафу та тіла кредиту в розмірі 26072,57 грн, вказуючи, що [PERSON] станом на 26.10.2021 погасив суму заборгованості 10\~135 грн. Звернуто увагу на дискримінацію даної норми договору в частині нарахування штрафу на суму кредиту, його нарахування в період дії карантину. У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи мається заява, в якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності. Надані письмові пояснення, в яких вказано, що відповідачем здійснено платіж на суму 600 грн, у зв`язку з чим просять врахувати розрахунок боргу станом на 01.01.2022. Окремо вказують, що надана відповідачем виписка з транзитного рахунку не може відображати стан заборгованості. Представник відповідача просив відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог, оскільки нараховане тіло кредиту не відповідає фактичному погашенню заборгованості, що доводиться наданою випискою по банківському рахунку, а штраф нарахований в період дії карантинних обмежень. Заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, з урахуванням доводів позову та заперечень щодо позовних вимог, суд прийшов до висновку. Встановлено, що 12 липня 2018 року між Акціонерним товариством «Мегабанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 133-308-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами), відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредитні кошти на споживчі цілі в сумі 28 026 грн. 91 коп. зі сплатою 15% річних за користування ними на строк з 12 липня 2018 року до 09 липня 2021 року (а.с. 4). Сторонами договору узгоджено розмір щомісячного платежу, що становить 1677,93 грн та складається з суми погашення кредиту, процентів за користування кредитом, комісійної винагороди. Як слідує з додатку № 1 до кредитного договору загальний розмір суми, який мав бути внесений відповідачем складав 61\~224 грн 39 коп. Відповідно до пункту 2.8. вказаного кредитного договору розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості складає 2,5% від суми кредиту та сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Згідно з пунктом 2.9. кредитного договору розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди становить 1 677 грн 93 коп. та сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Відповідно до пункту 4.1. кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами передбаченими договором. Згідно з пунктом 4.3. кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом проводиться з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої договором. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»). Відповідно до пункту 3.2.3 кредитного договору позичальник зобов`язаний своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за договором на передбачених договором умовах. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11\~Цивільного кодексу\~України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей 626,628\~Цивільного кодексу\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 638\~Цивільного кодексу\~України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1054\~Цивільного кодексу\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частиною першою статті 509\~Цивільного кодексу\~України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти в сумі 28 026 грн 91 коп., що підтверджується підписом відповідача у заяві на отримання кредиту на споживчі цілі № 99722 від 12 липня 2018 року (а.с. 10). Однак, як встановлено з дослідженого розрахунку заборгованості за кредитним договором та виписок з особового рахунку, відповідач свої зобов`язання по сплаті щомісячних платежів не виконував належним чином. Так, станом на 09 липня 2021 року (строк кредитування) залишок за тілом кредиту склав 25\~490 грн 19 коп. Судом не приймаються доводи відповідача щодо зменшення даної суми на 10\~135 грн, оскільки відповідач мав сплачувати не тільки тіло кредиту, але й відсотки та комісійну винагороду, загальна сума, що підлягала поверненню становила не 28\~026,91 грн ( сума кредиту), а 61\~224,39 грн. З наданої відповідачем виписки слідує, що внесені на рахунок суми розподілялись окремо на погашення кредиту, відсотків та комісійної винагороди. З приводу чого банком надані виписки по особовому рахунку ( а.с.83-91) та розрахунок заборгованості ( а.с.82). Відповідно до виписки/особовий рахунок з 12.07.2018 по 31.12.2021 ( а.с.84) [PERSON] в рахунок сплати кредиту вніс суму 2536,72 грн. Таким чином сума заборгованості по тілу кредиту складає 25\~490,19 грн ( 28026,91 - 2536,72), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~Відповідно до правових висновків Верховного Суду, що викладені у постановах від 28.03.2018 по справі № 444/9519/12ц, від 04.07.2018 по справі № 310/11534/13-ц, від 12.09.2018 по справі № 186/1974/14-ц, від 12.09.2018 по справі № 473/825/16-ц, від 19.09.2018 по справі № 643/16336/16-ц, від 31.10.2018 по справі № 202/4494/16-ц, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обмовлену в договорі неустойку (штраф, пеню), припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, а кредитор у такому випадку має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України. В даному випадку договором передбачено, що кредит надається на строк до 09 липня 2021 року, таким чином нараховані відсотки підлягають нарахуванню до зазначеної дати. Як слідує з наданого розрахунку та виписки по особовому рахунку щодо нарахованих відсотків в розмірі 0,10, внесена відповідачем сума в розмірі 600 грн частково віднесена на погашення відсотків в розмірі 17,62 грн. Таким чином, розмір нарахованих відсотків за період з 01.04.2021 по 09.07.2021 становить 7,06 грн ( 2,12+2,19+2,12 + 0,63( 25490,19х 0,10/100/365)х9), що не виходить за межі заявлених позовних вимог та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Що стосується доводів в частині нарахування штрафу, то суд зважає на наступне. Пунктом 6.3 вказаного кредитного договору сторони визначили, що у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 календарних днів, позичальник сплачує кредитодавцеві штраф у розмірі 45% від суми кредиту. Отже, відповідальність передбачена укладеним сторонами договором, з умовами якого відповідач погодився та підписав його і в подальшому не оспорював його положень. Відповідно до Закону\~№ 691-20 від 16.06.2020\~Прикінцеві та Перехідні положення ЦК України\~були доповнені\~пунктом 15, яким передбачено, що у\~разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 на всій території України було установлено карантин, дія якого в подальшому продовжувалась. \~ \~ \~ \~Законом чітко зазначено, що положення застосовується у період дії карантину. Разом з тим як встановлено з наданих розрахунку заборгованості, виписок, позичальник прострочив зобов`язання у період з 01.05.2019 по 01.10.2019, тобто не в період дій карантину. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню штраф в розмірі 12\~612,11 грн ( 28026,91х45%). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 38 698,02 грн. Судом стягнуто 38\~109,36 грн, тобто позовні вимоги задоволені на 98,5 % (38\~109,36 х 100 : 38 698,02). За таких підстав, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 235 грн 95 коп. (2270 х 98,5% : 100). На підставі викладеного,

Outcome: partial