Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. 1.1. 07.09.2021 року за вх.№ 5331 [PERSON] (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (в подальшому Відповідач) з вимогою про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що від спільного подружнього проживання із відповідачем сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Посилаючись на ту обставину, що відповідач ухиляється від свого обов`язку щодо належного утримання своєї дитини, просить суд постановити рішення, яким стягнути з останнього на її користь аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви ( із 07.09.2021 року) і до повноліття дітей. 1.2. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 2.1. Позивач в судове засідання не з`явилася надавши заяву про розгляд справи за її відсутності ( а.с.13) 2.2. Відповідач в судове засідання будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи не з`явився. Звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність( а.с.14). ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 3.1. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 07.09.2021, розгляд даної позовної заяви було визначено судді Червонопиському В.С. (а.с.8). 3.2. Ухвалою суду від 17.12.2021 відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду у спрощеному позовному провадженні на 26.01.2021 на 12 год.20 хв. (а.с.10). Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини встановлені Судом 4.1. Рішенням Баришівського районного суду від 13 листопада 2020 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.5-6) 4.2. В період сумісного проживання, а саме [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві (а.с.6). 4.3. Вказані обставини сторонами не оспорювалися. 4.5. Інформації про матеріальний стан, сторони Суду не надали. 4.6. В матеріалах справи відсутня інформація про те, що відповідач має регулярний дохід, вказані обставини визнаються учасниками справи та не підлягають доказуванню, оскільки Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання (частина перша статті 82 ЦПК). V. Оцінка Суду У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи із змісту статті 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя). В свою чергу, за змістом статті 183 СК частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За загальним правилом ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до суду із позовною заявою, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки від його заробітку, при цьому, жодних аргументів з приводу визначення саме цієї частки, суду не надала. Разом з тим, відповідач [PERSON] , у своєму клопотанні про розгляд справи у його відсутність заявив про те, що позовні вимоги Позивачки, визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання позову відповідачем і продовжує судовий розгляд. Приймаючи до уваги ту обставину, що визнання [PERSON] не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачка при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, то суд вважає за необхідне стягнути дані кошти з відповідача.

Outcome: approved