Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , зумовлених хворобою дитини. В позові зазначила, що [PERSON] є сином сторін, який після розірвання між ними шлюбу мешкає з нею. З відповідача стягуються аліменти на утримання сина, який [INFO] досяг повноліття. До того, як сину сторін виконалося 18 років, а саме: [INFO] , він отримав травму голови, що характеризується таким діагнозом: струс головного мозку, забій потиличної області. По мірі отримання травми сину було прописано певний курс лікування, проте воно виявилося неефективним, внаслідок чого хлопець став стрімко втрачати якість зору. Означені обставини зумовили звернення позивача з дитиною 10 червня 2020 року до університетської клініки Запорізького державного медичного університету, фахівці якої після консультації та огляду поставили діагноз: вегето-судинна дисфункція у вигляді венозної дисгемії, виражений церебрастанічний синдром. В якості медичного препарату був прописаний цереброкурин, вартість однієї пачки якого з десятьма ампулами становить 14 999 грн. 90 коп. Позивач у відповідності до рекомендації лікаря набула чотири таких упаковки на суму 59 999 грн. 60 коп. Відповідач працевлаштований, має постійний гідний заробіток, розмір якого дозволяє йому взяти участь у видатках, що зумовлені раптовою хворобою сина, проте самостійної ініціативи взяти участь в цих витратах він не виявляє. Між тим закон покладає на батьків обов`язок брати участь в додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Таким чином, загальна сума витрат на цілі відновлення здоров`я сина обчислюється сумою в 59 999 грн. 60 коп., Ѕ частину яких в сумі 29999 грн. 80 коп. позивач просить присудити їй з батька дитини. Ухвалою судді від 12.01.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заходи забезпечення позову, доказів в справі не приймалися. На підставі ухвали суду від 16.02.2021 року за клопотанням представника відповідача витребувано докази в комунального некомерційного підприємства «Запорізька міська клінічна лікарня швидкої та екстреної медичної допомоги» та університетської клініки Запорізького державного медичного університету. В судовому засіданні позивач підтримала вимоги позову. Просить про його задоволення. Представник [PERSON] просить про ухвалення рішення на користь своєї довірительки. Представник відповідача проти задоволення позову заперечує, пояснивши таке. Вимоги, що утворюють ціну позову, є не доведеними належними, достовірними та допустимими доказами, оскільки суду не надано фактичних даних про те, що позивач дійсно понесла витрати, одну другу частину яких просить покласти на відповідача, а також того, що вказані витрати перебувають у прямому зв`язку з захворюванням сина сторін. Що стосується отриманого сином ушкодження, з довідки комунального некомерційного підприємства «Запорізька міська клінічна лікарня швидкої та екстреної медичної допомоги» від 14.03.2020 року випливає, що 14 березня 2020 року [PERSON] , 2002 року народження, оглянутий лікарем-нейрохірургом та йому поставлений діагноз: черепно-мозкова травма, струс головного мозку. Проте, як випливає з наданих позивачем медичних документів, препарат цереброкурин був виписаний пацієнту лише 10 червня 2020 року, тобто за спливом майже трьох місяців після отриманого ушкодження здоров`я, що породжує розумний сумнів в належності вказаного препарату до отриманої хлопцем в березні 2020 року травми. До того ж призначення лікаря університетської клініки від 10.06.2020 року не скріплено печаткою лікаря, що посилює сумніви в достовірності цього документа. Консультативний висновок, що містить рекомендації для застосування цереброкурина, приписує застосування цього препарату у кількості десяти ампул внутришньом`язово через день, проте позивач надає докази набуття нею чотирьох упаковок у відсутність доказів того, що він був їй призначений саме в такий кількості. Стосовно наданих позивачем копій фіскальних чеків про нібито набуття нею в аптеці № 1 науково-виробничого приватного підприємства «Олєкс» лікарського засобу цереброскурину, з відповіді на адвокатський запит представника відповідача директора цього суб`єкта господарювання випливає, що додані до запиту копії фіскальних чеків № 96175 від 10.06.2020 року та № 119824 від 20.07.2020 року, які зовнішньо відрізняються від фіскальних чеків, що видаються через реєстратор розрахункових операцій в аптеці НВПП «Олєкс», не зареєстровані в реєстрі розрахункових операцій вказаної аптеки, тобто продаж вказаного препарату через аптеку № 1 НВПП «Олєкс» станом на 10.06.2020 року та на 20.07.2020 року не здійснювався та не видавалися означені фіскальні чеки. З цього ж самого листа слідує, що лікарський засіб цереброкурин ніколи не реалізовувався через аптеки науково-виробничого приватного підприємства «Олєкс». Проте в наданих суду двох фіскальних чеках про набуття цього препарату зазначено, що він набутий в аптеці № 1 науково-виробничого приватного підприємства «Олєкс» за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, 75. Наведене означає, що надані на підтвердження викладених в позові фактів докази не є достовірними. Так як всупереч вимоги змагальності цивільного судочинства позовні вимоги не є доведеними, просить про відмову в задоволенні позову. Вислухавши учасників справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд не знаходить підстав для ухвалення рішення на користь вимог позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, є батьками [PERSON] , [INFO] , на утримання якого з [PERSON] на користь позивача рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.11.2002 року стягнуто аліменти в розмірі однієї четвертої частини доходу. Статтею 185 СК України внормовано участь батьків в додаткових витратах на дитину. Той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була пред`явлена, зобов`язані брати участь в додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, зокрема, хворобою дитини. Цивільним процесуальним законодавством встановлено порядок здійснення цивільного судочинства. За змістом змагальності сторін, яка є однією з засад цивільного судочинства, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 12 ЦПК України). З наведеного положення цивільного процесуального законодавства, яким, як зазначено, встановлені процедури здійснення цивільного судочинства, випливає, що тягар доведення ґрунтовності позовних вимог та заперечень проти них є прерогативою сторони, що висуває вимоги або заперечує проти них. Доведення обставин, що мають значення для кожної справи, здійснюється на підставі доказів, якими у відповідності до ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, як випливає зі змісту ст. 78 ЦПК України. Предметом доказування при вирішенні цього спору є наявність у дитини сторін хвороби, лікування якої пов`язано з витратами у певній сумі. Отримання сином сторін травми 14 березня 2020 року підтверджено допустимими та достовірними джерелами доказів, якими є довідки закладів охорони здоров`я (а. с. 4) Показання для застосування медичного препарату цереброкурину випливають з консультативного висновку лікаря університетської клініки Запорізького державного медичного університету. Одна друга частина вартості набутого позивачем цереброкурину і становить ціну позову. На доведення вказаних витрат позивач надала два фіскальних чеки аптеки № 1 м. Запоріжжя науково-виробничого приватного підприємства «Олєкс» від 10.06.2020 року та від 20.07.2020 року на суми 29 999 грн. 80 коп. та 29 999 грн. 90 коп. (а. с. 6). Між тим з відповіді директора означеного суб`єкта господарювання на адвокатський запит випливає, що вказані чеки не належать до тих, що видаються через реєстратор розрахункових операцій в аптеці НВПП «Олєкс»; означені чеки № 96175 від 10.06.2020 року та № 119824 від 20.07.2020 року відсутні в реєстрі розрахункових операцій аптеки і не видавались аптекою, посилання на яку наявне в чеках. Вказане звернення також містить інформацію про те, що лікарський засіб цереброкурин не реалізовувався та не реалізується через аптеки науково-виробничого приватного підприємства «Олєкс», тому його не було в наявності в аптеці за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, 75, 10 червня та 20 липня 2020 року. Наведені обставини свідчать про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення позивачем витрат на лікування сина сторін, до участі в яких вона просить притягнути відповідача. Інформація, що підтверджена допустимим джерелом доказів, яким є відповідь посадової особи приватного підприємства, скріплена підписом та печаткою, свідчить про недостовірність наданих суду фіскальних чеків, які використані позивачем як знаряддя доказування ґрунтовності позовних вимог. На вказаний умовивід суду не впливає твердження позивача про те, що вона набувала вказані препарати не через аптеку науково-виробничого приватного підприємства «Олєкс», а в офісі цього суб`єкта господарювання, оскільки неналежність згаданих судом чеків до документів, що видаються цим суб`єктом, прямо витікає з інформації посадової особи, що його очолює. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, як випливає із змісту частини 4 ст. 12 ЦПК України. Наслідком відсутності належних, допустимих та достовірних доказів здійснення матір`ю додаткових витрат, що зумовлені особливими обставинами, є відмова в задоволенні позову.

Outcome: dismissed