Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

В провадженні Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області знаходиться вказана цивільна справа. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 17.12.2011 року позивач проживає разом із [PERSON] в с. Куманівці Хмільницького району Вінницької області та за час спільного проживання народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батьком дітей, згідно свідоцтв про народження, записано [PERSON] .. Державна реєстрація народження дітей була проведена у відповідності до ст. 135 СК України. [INFO] [PERSON] померла. За життя [PERSON] визнавала позивача батьком дітей. Позивач є біологічним батьком дітей, діти проживають разом із ним та знаходяться на повному його утриманні. У зв`язку із викладеним позивач просить суд визнати його батьком дітей, з метою захисту його прав як батька. Ухвалою суду від 15.11.2021 року провадження по справі відкрито та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 15.12.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено спарву до судового розгляду. 16.12.2021 року позивач суду надав заяву про зміну предмету позову. Позивач в судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Представник третьої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Житомир Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність щодо задоволення позовних вимог заперечує. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що у відповідності до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.05.2014 року, [PERSON] народився [INFO] , батьком якого записано [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.5) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.02.2021 року, [PERSON] народився [INFO] , батьком якого записано [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.6) [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.10.2021 року. (а.с.7) Згідно довідки виконавчого комітету Хмільницької міської ради № 18-05/501 від 04.11.2021 року та домової книги, [PERSON] , 1981 року народження, з 17.12.2011 року постійно проживав по [ADDRESS] однією сімєю із [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . На утриманні у [PERSON] та [PERSON] знаходились спільні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а.с.8-14) Стаття 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до частини першої та другої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності зі ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Крім того, ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Суд може встановити батьківство у разі спільного проживання і ведення спільного господарства матір`ю і особою, яка припускається батьком дитини, якщо ця особа приймає участь у вихованні дитини та утримує дитину, а також у разі визнання тим, хто припускається батьком, свого батьківства. Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтями 125, 126 та 128 СК України. Так, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду (ч. 2 ст. 125 СК України). За змістом ст. 126 СК України заява жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, може бути подана до органу державної реєстрації актів цивільного стану. У ст. 128 СК України насамперед йдеться про «визнання», а не «встановлення» батьківства, адже визнання правовідношення як спосіб захисту ґрунтується на встановленні певних обставин. Відповідно до цього визнання батьківства судом можливе лише завдяки встановленню кровного споріднення між дитиною і певним чоловіком. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Outcome: approved