Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін У липні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити її додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на земельну ділянку площею 1,40 га, яка розташована на території Попівецької сільської ради. Вона є спадкоємцем за законом. Подати заяву на оформлення і оформити вчасно дану спадщину в нотаріальній конторі у встановлений строк не могла через втрату документів, хворіла, та у зв`язку з тим, що староста села повідомила що її потрібно буде звернутися для прийняття спадщини з заявою після спливу шестимісячного строку. Вона звернулася до Кременецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Однак нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки така заява повинна бути подана у шестимісячний строк з часу смерті спадкодавця. Позивачка у судове засідання не з`явилася, однак надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує з підстав, наведених у ньому та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак на адресу суду від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю. Суд, в силу ч.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 29.11.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 18.01.2022 надійшла заява від відповідача про визнання позову. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Враховуючи те, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідачем та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову. Фактичні обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин приходить до наступних висновків. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30 жовтня 1962 року, виданого Попівецькою сільською радою Кременецького району Тернопільської області, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками були [PERSON] та [PERSON] . З витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00030372348 від 15.04.2021 вбачається що дошлюбне прізвище [PERSON] - « [PERSON] ». З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 липня 1968 року, виданого Попівецькою сільською радою Кременецького району Тернопільської області, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] . Його батьками були [PERSON] та [PERSON] . З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07 квітня 2021 року, виданого Кременецьким міськрайонним державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 200 вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . З державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 688166 від 28 січня 2002 року вбачається, що [PERSON] на підставі рішення XIY сесії 3 скликання Попівецької сільської Ради народних депутатів від 28 лютого 2001 року № 95 належить право на земельну ділянкою площею 1.40 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З довідки про склад сім`ї від 23 квітня 2021 року № 17/10-11/5-2, виданої виконавчим комітетом Кременецької міської ради вбачається, що на день смерті із спадкодавцем [PERSON] ніхто не проживав та окрім неї зареєстрованих осіб не було. З повідомлення державного нотаріуса Кременецької державної нотаріальної контори Остапчука В.П. від 29 жовтня 2021 року № 01-16 вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею не подано заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 68140791 від 18.01.2022, вбачається, що інформація відсутня. Як стверджує позивачка, подати заяву на оформлення і оформити вчасно дану спадщину в нотаріальній конторі у встановлений строк не могла через втрату правовстановлюючих документів, хворіла, а також через те, що староста села повідомила що потрібно звертатися з заявою про прийняття спадщини після того, як пройде шість місяців. Таким чином, виник спір з приводу поважності причин пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини. Оцінка суду Дослідивши письмові докази в їх сукупності, взявши до уваги пояснення позивачки, відсутність заперечень зі сторони відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У Постанові № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищенаведені обставини справи, а саме те, що відповідачем відповідно до поданої заяви позов визнано, вказане визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також із врахуванням поважності причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, суд вважає, що [PERSON] слід визначити додатковий строк, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом спадкодавиці [PERSON] , яка померла [INFO] , тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Розподіл судових витрат У відповідності до ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved