Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Лисичанського міського суду з заявою, в якій просила встановити факт смерті матері заявниці [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у м. Донецьку, Україна. На сьогодні це є тимчасово непідконтрольною територією українській владі, де не діють державні органи влади України. Встановлення зазначеного факту заявниці необхідно для державної реєстрації смерті померлої з отриманням свідоцтва про смерть українського державного зразку. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності. Представник заінтересованої особи Лисичанський ВДРАЦС у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного МУ МЮ (м. Харків) в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З матеріалів справи вбачається, що згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 136 та довідкою про причину смерті № 106/у № 136 від 31.08.2021, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , причина смерті - хронічна судинна-мозкова недостатність. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 31 серпня 2021 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у м. Донецьку, Україна, про що складено актовий запис № 1148. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.02.1958, вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] . Її матір`ю зазначена [PERSON] . З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 03.06.1978, вбачається, що 03 червня 1978 року між [PERSON] і [PERSON] укладено шлюб, після реєстрації прізвище дружини - [PERSON] , про що зроблено відповідний запис № 1318. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Суд приходить до висновку, що лікарське свідоцтво про смерть, довідку про причину смерті та свідоцтво про смерть, слід вважати нелегітимними документами, адже вони видані органом, розташованим на тимчасово окупованій території, що створений, обраний чи призначений у порядку, не передбаченому законом, а отже будь-які видані такими органами документи є недійсними, і такими, що не створюють правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Таким чином, оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить достатньо підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для встановлення факту смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Лисичанська Луганської області, яка померла [INFO] у м. Донецьку Україна, причина смерті - хронічна судинна-мозкова недостатність, на час смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved