Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] , посилаючись на те, що 06 вересня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1601. Від даного шлюбу у сторін народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що їхня сім`я розпалась на грунті різних поглядів на організацію побуту і в силу різних характерів між ними постійно виникали різного роду сварки та конфлікти, що призвело до втрати почуття взаємоповаги, любові та довіри, без чого сімейне життя неможливе. Зазначає, що в червні 2021 року, вони остаточно припинили подружні стосунки, з цього часу разом не проживають, спільного господарства та бюджету не ведуть. Спроби поновити сімейні відносини позитивних результатів не дали. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливими та суперечить інтересам сторін. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу, на думку позивачки, є неможливими. Спільний шлюб сторін існує формально. На основі викладеного просить суд розірвати шлюб між сторонами. Позивач в судовому засіданні підтримав викладене в позовній заяві та пояснив, що з червня 2021 року сторони не живуть подружнім життям та проживають за різними адресами. Спільне господарство і спільний бюджет у них відсутній два роки. Зазначив, що він втратив почуття любові по відповідача, у зв`язку з чим просив не надавати термін на примирення. Просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що вона дійсно з позивачем з червня 2021 року не живуть подружнім життям та підтвердила, що вони з відповідачем два роки не ведуть спільного господарства та у них відсутній спільний бюджет. Вона втратила почуття любові і поваги до позивача, просила не надавати сторонам термін на примирення. Суд, вислухавши пояснення сторін дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 06 вересня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1601, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Від спільного шлюбу у сторін народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.7) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.8) Відповідно до ст.55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, та проживають окремо з червня 2021 року, про що в судовому засіданні зазначили самі сторони, які просили суд не надавати термін на примирення. Шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи та поясненнями сторін. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та неповнолітніх дітей, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved