Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

У травні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в якому просить визнати незаконними дії акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ «КБ «ПриватБанк») щодо автоматичного списання коштів; стягнути із АТ «КБ «ПриватБанк» на свою користь безпідставно списані грошові кошти в сумі 33\~643 грн. 74. В обґрунтування вимог зазначається, що [PERSON] у період з 28 листопада 2016 року по 06 січня 2017 року безпосередньо приймав участь у антитерористичній організації, що проводилася на території Донецької та Луганської областей. Наказом Міністерства Оборони України від 28 листопада 2016 року № 352 зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта [NUMBER] . За ведення військової служби у період з листопада 2016 року по лютий 2017 року позивачу нараховано грошове забезпечення в сумі 33\~643 грн. 74 коп. Вказана сума перерахована на рахунок АТ «КБ «ПриватБанк». При цьому відповідачем одноособово стягнуто з карткового рахунку позивач грошові кошти у розмірі 100 % від суми грошового забезпечення на погашення кредитної заборгованості. З метою з`ясування підстав списання грошових коштів позивач звернувся до відповідача. Так, листом від 28 листопада 2018 року АТ «КБ «ПриватБанк» повідомив [PERSON] , що грошові кошти, списані у рахунок погашення заборгованості, що виникла через порушення ним умов кредитного договору від 03 лютого 2012 року. Разом з тим, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області у справі № 361/2204/18 визнано виконавчий напис, вчинений 08 листопада 2017 року приватним нотаріусом про стягнення із [PERSON] на користь АТ «КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 03 лютого 2012 року таким, що не підлягає виконанню. Позивач вважає, що відповідач безпідставно проводить бездоговірне списання коштів з належного йому карткового рахунку, на якому знаходяться кошти отримані як заробітна плата. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (суддя Селезньова Т.В.). 01 липня 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від АТ «КБ «ПриватБанк». 28 липня 2020 року позивач направив до суду заперечення на відзив. Ухвалою суду від 18 вересня 2020 року до участі у даній справі у якості третьої особи залучено військову частину [NUMBER] . Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 07 грудня 2020 року № 3320/0/15-20 [PERSON] звільнено з посади судді Броварського міськрайонного суду Київської області у зв`язку із поданням заяви про відставку. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 січня 2021 року дану справу прийнято до провадження (суддя Василишин В.О.). У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити. Представник відповідача АТ «КБ «ПриватБанк» - Гордієнко В.А. у судовому засідання позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні. Пояснила, що у матеріалах справи відсутні відомості куди саме перераховувалися грошові кошти, а також факт їх надходження на рахунок позивача та їх списання. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору військова частина [NUMBER] у судове засідання представника не направила, неодноразово направляла до суду заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку із знаходження у зоні ООС, що ускладнює прибуття представника у судове засідання. Вислухавши пояснення позивача та його представника, заперечення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив так і факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із довідкою № 336 від 27 лютого 2017 року, виданою військовою частиною польова пошта [NUMBER] , солдат [PERSON] дійсно у період з 28 листопада 2016 року по 06 січня 2017 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Відповідно до витягу із наказу командира військової частини польова пошта [NUMBER] від 28 листопада 2016 року № 352 солдата [PERSON] з 28 листопада 2016 року зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та визнано таким, що з 28 листопада 2016 року, справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 530 грн. 00 коп. на місяць. Крім того, наказано виплачувати щомісячну премію 680 % від посадового окладу, надбавку за виконання особливо важких завдань у розмірі 50 % посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, а також додаткову грошову винагороду у розмірі 60 відсотків місячного грошового забезпечення згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року № 161.№1302. Згідно із довідкою № 718 від 04 квітня 2017 року, виданою військовою частиною [NUMBER] , [PERSON] , який проходив службу у в/ч [NUMBER] за період з листопада 2016 року по лютий 2017 року отримав заробітну плату (грошове забезпечення) у розмірі 33\~643 грн. 74 коп. Відповідно до довідки про доходи від 13 березня 2020 року № 337, виданої військовою частиною [NUMBER] , [PERSON] у період з листопада 2016 року по лютий 2017 року отримав дохід у розмірі 33\~643 грн. 74 коп., грошові кошти виплачені на Приватбанк. З листа АТ «КБ «ПриватБанк» від 28 листопада 2018 року вбачається, що у [PERSON] відсутні зарплатні карти у АТ «КБ «ПриватБанк». 03 лютого 2012 року між [PERSON] та ПАТ «КБ «ПриватБанк» укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку, за умовами якого надано кредитну картку з встановленим поновлювальним фінансовим лімітом. Згідно із відповіддю на адвокатський запит № 872 від 02 червня 2021 року, наданою в/ч [NUMBER] , на картковий рахунок [PERSON] у Приватбанку за реєстрами військової частини [NUMBER] , а саме за листопада 2016 року нараховано 711 грн. 04 коп., перераховано 14 грудня 2016 року 700 грн. 37 коп., за грудень 2016 року нараховано 12\~762 грн. 01 коп. та перераховано 3\~000 грн. 00 коп. 12 грудня 2016 року, 7\~110 грн. 40 коп. 13 січня 2017 року, 2\~651 грн. 61 коп. 23 січня 2017 року, за січень 2017 року нараховано 7\~574 грн. 92 коп., перераховано 7\~024 грн. 39 коп. 09 лютого 2017 року 464 грн. 52 коп. 14 лютого 2017 року, за лютий 2017 року нараховано 12\~595 грн. 77 коп., та перераховано суму 12\~437 грн. 69 коп. 28 лютого 2017 року. Дані кошти зараховуються на картковий рахунок по податковому ідентифікаційному номеру. На підтвердження здійснення перерахування надано довідку № 873 від 08 червня 2021 року. Відповідно до положень частини третьої статті 12\~ЦПК України кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~надавши докази\~відповідно до\~вимог статей 76-81 ЦПК України. Положеннями частини шостої статті 81\~ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи всі наведені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні даного позову з підстав його недоведеності. Так, при розгляді справи по суті встановлено, що між сторонами по справі виникли зобов`язальні відносини з питань надання кредиту, внаслідок чого позивач отримав кредитну карту. 08 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. вчинено виконавчий напис № 19124 про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 03 лютого 2012 року у розмірі 59\~083 грн. 52 коп. та витрати на вчинення цього виконавчого напису у розмірі 1\~800 грн. 00 коп. Вказаний виконавчий напис перебував на виконанні у органах державної виконавчої служби. Відомості щодо проведеного стягнення за вказаним виконавчим написом до суду надані не були. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2019 року, що набрало законної сили 07 червня 2019 року визнано виконавчий напис, вчинений 08 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О., який зареєстрований у реєстрі № 19124, про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 03 лютого 2012 року у розмірі 59\~083 грн. 52 коп. та витрати на вчинення цього виконавчого напису у розмірі 1\~800 грн. 00 коп. Заявляючи вимогу про стягнення грошових коштів, позивач посилається на те, що виплачене йому грошове забезпечення у розмірі - 33\~643 грн. 74 коп. було незаконно списано із карткового рахунку, відкритого у АТ «КБ «ПриватБанк». Разом з тим, при розгляді даної справи по суті судом не здобуто належних доказів перерахування грошового забезпечення позивача безпосередньо на відкритий на його ім`я картковий рахунок. Зазначення у довідці про доходи про виплату на ПриватБанк не є належним доказом, так як не містить в собі реквізитів рахунку та даних про особу, на ім`я якої його відкрито. При розгляді даної справи по суті позивач також не надав доказів списання коштів. З наданої до суду інформації АТ «КБ «ПриватБанк» у [PERSON] відсутній відкритий рахунок зарплатних карт. Підставою повернення коштів у розмірі - 33\~643 грн. 74 коп. позивач також зазначає рішення суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Разом з тим, судовий акт про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню і який набрав законної сили і за яким відбулося повне чи часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язань з повернення майна, що було набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні даного позову з підстав його недоведеності. У даному випадку вирішення про розподіл судових витрат не здійснюється.

Outcome: dismissed