Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 153/12» (далі - ОСББ «Соборний 153/12», ОСББ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по внескам на утримання будинку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно з інформацією державного реєстру речових прав на нерухоме майно, - [PERSON] є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 03.06.2016 року установчими зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 153/12» прийнято рішення про створення ОСББ, затверджено статут ОСББ «Соборний 153/12». Рішеннями загальних зборів членів ОСББ «Соборний 153/12», оформленими протоколами від 08.12.2018 року та від 22.12.2019 року було встановлено, що розмір щомісячних внесків на утримання будинків та прибудинкової території на 2019-2020 роки становить 4,95 грн. за 1 кв.м для житлових приміщень. Строк оплати встановлено до 20 (двадцятого числа) поточного місяця за поточний місяць. Отже, з урахуванням загальної площі приміщень, що знаходяться у власності [PERSON] та складає 71,48 кв.м., щомісячний внесок, який підлягає сплаті становить 353,83 грн. Але всупереч зазначеного вище, з червня 2019 року [PERSON] не сплачуються обов`язкові щомісячні внески на утримання будинку та прибудинкової території для житлових приміщень, у зв`язку з чим, утворився борг за період з червня 2019 року по червень 2020 року, за яким боржник [PERSON] зобов`язана сплатити на користь ОСББ «Соборний 153/12» суму розміром 4717,87 грн. за утримання будинку та прибудинкової території. Позивач вважає, що обов`язок [PERSON] як співвласника багатоквартирного будинку, сплачувати внески на утримання будинку та прибудинкової території передбачений статтями 15,16 Закону України про «ОСББ» та Статутом ОСББ «Соборний 153/12». А правовідносини, які склалися між боржником та ОСББ «Соборний 153/12», є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено обов`язок з оплати встановлених загальними зборами об`єднання платежів, у тому числі витрат з утримання будинку та прибудинкової території та якому кореспондує право вимоги кредитора щодо сплати зазначених коштів. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 2 102 грн. та витрати на професійну правничу допомогу. 10.08.2020 року згідно протоколу автоматизованого розподілу справ визначено головуючого суддю Геєць Ю.В. та передано справу. 14.08.2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання 19.01.2021 року ухвалою суду зупинено провадження у даній справі до вирішення Господарським судом Запорізької області справ № 908/2615/20 та 908/3201/20 та набрання законної сили судовими рішеннями в господарських справах. 19.08.2021 року ухвалою суду поновлено провадження по справі. 14.12.2021 року ухвалами суду відмовлено у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог у справі; визнано заяву представника позивача про відвід судді Геєць Ю.В. необґрунтованою, питання про відвід судді передано до канцелярії суду для визначення іншого судді в порядку проведення автоматизованого розподілу вказаної заяви в системі документообігу суду. 17.12.2021 року ухвалою суду зупинено провадження у цивільній справі до вирішення Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя заяви представника позивача про відвід судді Геєць Ю.В. 28.12.2021 року ухвалою суду у задоволенні заяви представника позивача про відвід головуючого судді Геєць Ю.В. відмовлено. 31.12.2021 року поновлено провадження по справі. 03.02.2021 року ухвалою суду відмовлено у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог у справі. Відповідачем відзив на позовну заяву не подавався. В судовому засіданні представники позивача наполягали на задоволенні позовних вимог. Відповідно до наданих пояснень зазначають, що рішеннями загальних зборів членів ОСББ «Соборний 153/12», оформленими протоколом від 08.12.2018 року було встановлено, що розмір щомісячних внесків на утримання будинків та прибудинкової території становить 4,95 грн. за 1 кв.м. для житлових приміщень. Відповідачем не було надано доказів щодо скасування розміру встановлених внесків на утримання будинку та прибудинкової території, або затвердження їх у іншому розмірі, відмінному від попереднього, отже, встановлений розмір продовжує діяти, що не суперечить чинному законодавству, а також відповідає інтересам всіх співвласників. Крім того, пунктом 8 порядку денного рішення загальних зборів членів ОСББ «Соборний 153/12», оформленими протоколом від 22.12.2019 року, яке є чинним та не скасованим, було затверджено кошторис на 2020-2025 роки. У кошторисі було розраховано, що потреби забезпечення належного утримання будинку будуть забезпечені за умови сплати співвласниками внесків на утримання будинку у розмірі 4,95 грн. за 1 кв.м. для житлових приміщень. Оскільки рішення щодо затвердження кошторису яким було розраховано витрати на ОСББ на протязі 2020-2025 років, а також розмір щомісячного внеску у розмірі 4,95 грн. за 1 кв.м. для житлових приміщень - є чинним та прийняте загальними зборами ОСББ «Соборний 153/12» воно підлягає виконанню всіма співвласниками. На протязі 2018-2021 років Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 153/12» продовжує існувати та забезпечувати інтереси співвласників. Зокрема, здійснюються ремонтні та реконструційні роботи, прибирання під`їздів та прилеглої території, освітлення під`їздів та прибудинкової території тощо. Тобто об`єднання несе витрати з утримання та управлінням будинку, а оскільки єдиним джерелом фінансування об`єднання є внески співвласників, такі витрати підлягають стягненню. Представник відповідача надала письмові пояснення по справи, які підтримала у судовому засіданні. Вважає, що позов безпідставний, а позовні вимоги просить залишити без задоволення. Зазначала, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 26.02.2021 року по справі № 908/2615/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 153/12» про визнання недійсним рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, залишеним без змін Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 21.07.2021 року позов задоволено частково, визнано недійсним рішення загальних зборів ОСББ «Соборний 153/12», результати яких оформлені Протоколом № 3 від 22.12.2019 року в частині прийнятих рішень у пункті 5 - «Затвердження розміру, порядку та строку сплати внесків співвласників на утримання, експлуатацію, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення будинків, прибудинкової території» та у пункті : - «Розгляд питань про затвердження форми управління будинками ОСББ «Соборний 153/12». В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Враховуючи рішення Господарського суду Запорізької області від 26.02.2021 року по справі № 908/2615/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 153/12» про визнання недійсним рішення співвласників багатоквартирного будинку пункт Протоколу № 3 загальних зборів ОСББ «Соборний 153/12» від 22.12.2019 року в частині пункту 5 - «Затвердження розміру, порядку та строку сплати внесків співвласників на утримання, експлуатацію, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення будинків, прибудинкової території» розмір щомісячних внесків на утримання, експлуатацію, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення будинків, прибудинкової території будинків з 01.01.2020 року і до моменту внесення змін у розмір внеску загальними зборами - є недійсним. Відповідач вважає, що посилання позивача на рішення загальних зборів ОСББ «Соборний 153/12» від 22.12.2019 року як на підставу для нарахування та стягнення з відповідача внесків на утримання будинків є безпідставним. Крім того, вказує, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 03.10.2019 року у справі № 908/1482/19, було скасовано рішення по п. 3 порядку денного загальних зборів ОСББ «Соборний 153/12», результати яких оформлені у протоколі № 2 від 29.06.2016 року, відповідно до якого було прийнято рішення відмовитися від МКП «Основаніє» як виконавця послуг з управління, утримання та ремонту будинків, прибудинкової території та здійснювати управління, забезпечення утримання прибудинкової території та експлуатацію багатоповерхових будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] , включаючи поточний ремонт, користування спільним майном шляхом самозабезпечення через статутні органи управління ОСББ «Соборний 153/12». Відповідач вважає, що позивач не уповноважений ставити питання про стягнення внесків на утримання будинку та прибудинкової території. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, відповідач зазначає, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу не відповідає вимогам, визначеним ст. 137 ЦПК України. Розмір витрат позивача на правничу допомогу відповідач вважає завищеним з огляду на розмір позовних вимог та не є співмірним зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, значення справи для позивача, що суперечить принципу розумності та справедливості. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі Закон) та Статутом об`єднання. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону, об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Судом встановлено, що [PERSON] є власником нерухомого майна, а саме - квартири [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна. Вказана квартира має загальну площу (кв.м.): 71,48, житлова площа (кв.м.): 46.18. В свою чергу, ОСББ «Соборний 153/12» (ідентифікаційний код юридичної особи 40560766) є юридичною особою, створеною власниками квартир та нежитлових приміщень цього будинку. ОСББ «Соборний 153/12» діє на підставі Статуту, затвердженого установчими зборами співвласників багатоквартирного будинку від 03.06.2016 року (далі - Статут). Відповідно до розділу ІІ Статуту ОСББ «Соборний 153/12», метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Пунктами 1, 2 розділу ІІІ Статуту зазначено, що органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління та ревізійна комісія (ревізор) об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори, які вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання та скликаються не рідше одного разу на рік. Пунктом 2 розділу ІV Статуту ОСББ передбачено, що сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковими для всіх співвласників. Рішенням загальних зборів членів ОСББ «Соборний 153/12», оформленими протоколами від 08.12.2018 року та від 22.12.2019 року було затверджено розмір щомісячних внесків на утримання будинків та прибудинкової території на 2019-2020 рік у розмірі 4,95 грн. за 1 кв.м для житлових приміщень. Строк оплати встановлено до 20 (двадцятого числа) поточного місяця за поточний місяць. З урахуванням загальної площі приміщень, що знаходяться у власності [PERSON] та складає 71,48 кв.м., щомісячний внесок, який підлягає сплаті відповідачем становить 353,83 грн., що підтверджується в тому числі рахунками на сплату внеску та інших платежів, долучених до позовної заяви. Разом з тим, згідно розрахунку заборгованості, вбачається, що з червня 2019 року відповідачем не сплачуються обов`язкові щомісячні внески на утримання будинку та прибудинкової території для житлових приміщень, у зв`язку з чим, за [PERSON] за період з червня 2019 року по червень 2020 утворилась заборгованість у загальному розмірі 4717 грн. 87 коп. Відповідно до положень ч. 1 ст. 17, ст. 20, ч.ч. 6, 7, 8 ст. 22, ч. 4 ст. 23 Закону, власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна незалежно від членства в об`єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку тарифів. Відповідно до ст. 10 Закону, до компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку належить визначення розмірів платежів та внесків членів об`єднання. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. У відповідності до частини 6 статті 13 Закону, у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону, рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Як вбачається з положень ст. 15 Закону відповідач, як співвласниця багатоквартирного будинку, зобов`язана виконувати обов`язки, передбачені Статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органів Об`єднання, не порушувати інтереси інших співвласників, дотримуватись вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до положень ч. 1 ст. 509 ЦК України, обов`язок відповідача сплачувати на користь позивача внески є її зобов`язанням, а за змістом положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. З аналізу наведених вище норм та встановлених судом обставин, вбачається, що [PERSON] , як власниця квартири у багатоквартирному будинку, зобов`язана вчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. При цьому, посилання відповідача на рішення Господарського суду Запорізької області від 26.02.2021 року по справі № 908/2615/20, суд вважає безпідставним, оскільки стороною відповідача не було надано доказів щодо скасування розміру встановлених внесків на утримання будинку та прибудинкової території, або затвердження їх у іншому розмірі, відмінному від попереднього, а тому встановлений розмір продовжує діяти. Рішення Господарського суду Запорізької області від 31.03.2021 у справі № 908/3201/20, яким позов задоволено та визнано недійсним рішення загальних зборів ОСББ «Соборний 153/12», результати яких оформлені протоколом № 2 від 08.12.2018 року, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 28.07.2021 року - було скасовано. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Надія», м. Запоріжжя до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 153/12» про визнання недійсним рішень Загальних зборів - апеляційним господарським судом, відмовлено. Згідно рішення Господарського суду Запорізької області від 26.02.2021 року, вбачається, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 153/12» про визнання недійсним рішення загальних зборів задоволено частково, визнано недійсними рішення загальних зборів ОСББ «Соборний 153/12», результати яких оформлені Протоколом № 3 від 22.12.2019 року в частині прийнятих рішень у пункті 5 - «Затвердження розміру, порядку та строку сплати внесків співвласників на утримання, експлуатацію, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення будинків, прибудинкової території» та у пункті 6 - «Розгляд питань про затвердження форми управління будинками ОСББ «Соборний 153/12». В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В той же час, розмір щомісячних внесків на утримання будинків та прибудинкової території, який становить 4,95 грн. за 1 кв. м. для житлових приміщень був затверджений саме рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку ОСББ «Соборний 153/12», оформленим протоколом за № 2 від 08.12.2018 року. Крім того, як вбачається з пункту 8 порядку денного рішення загальних зборів членів ОСББ «Соборний 153/12», оформленими протоколом від 22.12.2019 року, яке є чинним та не скасованим, було затверджено кошторис на 2020-2025 роки. У кошторисі було розраховано, що потреби забезпечення належного утримання будинку будуть забезпечені за умови сплати співвласниками внесків на утримання будинку у розмірі 4,95 грн. за 1 кв.м. для житлових приміщень. Оскільки рішення щодо затвердження кошторису яким було розраховано витрати на ОСББ на протязі 2020-2025 років, а також розмір щомісячного внеску у розмірі 4,95 грн. за 1 кв.м. для житлових приміщень - є чинним та прийняте загальними зборами ОСББ «Соборний 153/12» воно підлягає виконанню всіма співвласниками. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Частиною 1 ст. 385 ЦК України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). В свою чергу, відповідач не надала до суду доказів сплати нею наявної заборгованості по оплаті внесків на утримання будинку. Отже, з наявного в матеріалах справи розрахунку, заборгованість відповідача перед позивачем за послуги по оплаті внесків за утримання будинку становить 4717,87 грн., а тому вказаний розмір заборгованості підлягає стягненню в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частина 5 статті 81 ЦПК України зазначає, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 6200 грн., суд виходить із наступного. На підтвердження витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі, заявником подано до суду договір про надання правової допомоги від 01.07.2020 року та додаткову угоду до договору № 3 від 01.07.2020 року, акт приймання - передачі наданих послуг № 2 від 10.12.2021 року, рахунок фактура № СФ-0000218 від 04.08.2020 року, рахунок фактура № СФ-0000300 від 20.10.2020 року, рахунок фактура № СФ-0000034 від 19.01.2021 року, рахунок фактура № СФ-0000347 від 27.11.2020 року, рахунок фактура № СФ-0000328 від 11.08.2021, рахунок фактура № СФ-0000506 від 02.12.2021 року, платіжні доручення № 900 від 05.08.2020 року на суму 3000 грн., № 930 від 29.09.2020 року на суму 1600 грн., № 1182 від 08.12.2021 року, № 944 від 30.11.2020 року на суму 1600 грн. № 982 від 20.01.2021 року на суму 2000 грн., № 1121 від 07.12.2021 року на суму 600 грн., № 1176 від 06.12.2021 року на суму 1000 грн. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч.3ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу врегульовано Главою 63 Цивільного Кодексу України. Зокрема, ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку , що встановлені договором. Згідно ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги. Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та\\або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та\\або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 у справі № 379/1418/18. Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved