Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

06.07.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення права користування шляхом зняття з реєстрації в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначено, що вона є власником 290/1000 частки квартири під [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 26.01.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Запольською О.В., зареєстровано в реєстрі за №60. Попередній власник квартири - [PERSON] своєчасно знялася з реєстраційного обліку, проте, у вказаній квартирі залишається зареєстрованим її син - [PERSON] . Відповідач по справі у спірній квартирі не проживає, його особистих речей за вказаною адресою не має, самостійно у відповідні органи з заявою про зняття його з реєстраційного обліку не звертався, на неодноразові звернення щодо зняття з реєстрації у добровільному порядку [PERSON] не реагує, з часом перестав відповідати на її телефонні дзвінки. Реєстрація [PERSON] в даній квартирі чинить позивачці перешкоди в розпорядженні своєю власністю, крім того призводить до додаткових витрат за комунальні послуги, у зв`язку з чим вона змушена була звернутися до суду з зазначеним позовом. До суду 30.07.2021 року надійшла відповідь щодо місця реєстрації відповідача. Суддя з 26.07.2021 року по 24.08.2021 року перебувала у відпустці. Ухвалою суду від 25.08.2021 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в загальному позовному провадженні з призначенням підготовчого засідання на 20.09.2021 року. У підготовче засідання призначене на 20.09.2021 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 25.10.2021 року. У підготовчому засіданні 25.10.2021 року був присутній представник позивачки - адвокат Новицький В.М., розгляд справи відкладено на 22.11.2021 року, у зв`язку з неявкою у підготовче засідання [PERSON] . У підготовче засідання призначене на 22.11.2021 року [PERSON] не з`явилася, представник - адвокат Новицьким В.М. надав суду заяву, в якій просив закрити підготовче засідання по справі та призначити її до розгляду по суті. Також просив справу розглядати за відсутністю сторони позивача. [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань щодо розгляду справи за його відсутністю суду не було надано. В матеріалах справи міститься довідка про доставку [PERSON] sms-повідомлення про виклик до суду на 22.11.2021року. Ухвалою суду від 23.11.2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.01.2021 року. У судове засідання призначене на 19.01.2022 року [PERSON] не з`явилася, представник позивачки - адвокат Новицький В.М. через канцелярію суду надав заяву, в якій просив позов задовольнити, справу розглядати за відсутністю сторони позивача. [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Заяв та клопотань щодо розгляду справи за його відсутністю суду не було надано. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України датою складення цього судового рішення є 24.01.2022 року. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власницею 290/1000 частки квартири під [ADDRESS] , загальною площею 126,8 кв.м, житловою площею 97,8 кв.м, на підставі купівлі-продажу від 26.01.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Запольською О.В., зареєстровано в реєстрі за №60 (а.с.4-6), що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 26.01.2021 року (а.с.7). На теперішній час у квартирі зареєстровані вона і відповідач [PERSON] , що підтверджується довідкою Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської Ради про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку (відомості №Т3-139075-ф/л від 14.06.2021 року) (а.с.10), який в квартирі не проживає, однак його реєстрація чинить позивачці перешкоди в розпорядженні власним майном на свій розсуд, крім того призводить до додаткових витрат за комунальні послуги. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно змісту ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до постанови Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі №595/1271/16-ц (провадження № 61-18966св18), у разі припинення права власності на будинок, втрачається й право користування жилим приміщенням у членів сім`ї колишнього власника. Право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якої вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно п.26 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно положень ст.6 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» фізичні особи зобов`язані зареєструвати своє місце проживання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що реєстрація і відсутність відповідача у квартирі позивачки створює їй перешкоди у здійсненні правомочностей власника майна. Відповідач відсутній за даним місцем реєстрації. Отже, враховуючи, що відповідач [PERSON] не проживає у спірній частині квартири [ADDRESS] , речей відповідача в квартирі не має, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково. Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення частково позову [PERSON] щодо позбавлення відповідача [PERSON] права користування житловим приміщенням, у зв`язку з тим, що [PERSON] є власницею лише 290/1000 частин квартири [ADDRESS] , а не усій квартири. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також, чинним законодавством передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що через порушення відповідачем прав позивача остання була вимушена звернутися до суду з позовом, сплатила судові витрати у розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією, наявною в матеріалах справи, який підлягає відшкодуванню шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Outcome: partial