Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис вчинений 04.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., зареєстрований в реєстрі за №6791, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 12988,33 грн., таким що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В., відкрито виконавче провадження №66099035, при примусовому виконанню виконавчого напису № 6791, виданого 04.06.2021 року приватним нотаріусом КМНО Буждиганчук Є.Ю., щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» заборгованості у розмірі - 12988,33 грн. Додатково Постановою приватного виконавця накладено арешт на все майно та постанова про арешт на кошти. Позивач ніяких договірних відносин із АТ «БАНК ФОРВАРД» не мала, ніяких листів-повідомлень про які-небудь боргові зобов`язання позивачу ніколи не надходили. Зазначає, що виконавчий напис вчинений з численним порушенням законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Також позивач заперечує щодо строку розміру суми заборгованості на яку було винесено виконавчий напис нотаріуса. Сума у розмірі 12988,33 грн., є повністю необґрунтованою та нічим не підтвердженою. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2021 року по справі відкрите спрощене позовне провадження. Витребувано від приватного нотаріуса КМНО Буждиганчук Є.Ю. належним чином завірену копію виконавчого напису вчиненого 04.06.2021, зареєстрованого за №6791, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 12988,33 гривень та копію документів та матеріалів на підставі яких він був вчинений та від приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Овсієнко А.В. належним чином завірену копію виконавчого провадження №66099035 відкрите на підставі оскаржуваного виконавчого напису. Представником відповідача відзив на позов не подано. На адресу суду приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. та приватним виконавцем Овсієнко А.В. надано витребувані ухвалою докази. Згідно ч.5ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Клопотань від учасників справи не надходило. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено, що 05.02.2013 року між ПАТ «Банк Русский Стандарт» та [PERSON] був укладений договір №103893308 за умовами якого Банк надав позивачу кредит в сумі 1876,00 грн. строком користування з 06.02.2013 року по 06.02.2014 року. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис від 04.06.2021 р., який зареєстрований в реєстрі за №6791 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованість за кредитним договором №103893308 від 06.02.2013 року, укладеним з ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк «Форвард». Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, на підставі заяви про примусове виконання рішення АТ «Банк Форвард» приватним виконавцем Овсієнко А.В. відкрито виконавче провадження № 66099035 з виконання виконавчого напису № 6791 від 04.06.2021 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 12988,33 грн. Постановою приватного виконавця Овсієнко А.В. від 15.07.2021 року накладено арешт на кошти боржника [PERSON] .. Підставою для вчинення виконавчого напису №6791 стали наступні документи: - заява представника АТ «БАНК ФОРВАРД» Шилко Р.В. про вчинення виконавчого напису від 01.06.2021 №17/1-317/1/1287; - заява [PERSON] на оформлення кредитного договору № 103893308 від 05.02.2013; - заява [PERSON] на відкриття поточного рахунку; - додаток до договору № 103893308 від 05.02.2013, який містить графік платежів; - виписка з рахунка [PERSON] за кредитним договором № 103893308 від 05.02.2013 із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості у розмірі 11888,33 грн.; - меморіальний ордер АТ «БАНК ФОРВАРД» №823938 від 12.04.2021; - список відправлень. В матеріалах справи відсутні докази того, що АТ «Банк Форвард» є правонаступником ПАТ «Банк Русский Стандарт» за договором № 103893308 від 05.02.2013 року, щодо зобов`язання позивача сплачувати плату за пропуск мінімальних платежів, а також відсутній розрахунок суми заборгованості за вказаним кредитним договором. Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662від 26.11.2014року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 04.06.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 04.06.2021 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат»у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Крім іншого, відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Так, кредитний договір № 103893308 між позивачем та ПАТ «Банк Русский Стандарт», укладено 05.02.2013, строком на 366 днів, тобто право вимоги погашення заборгованості за кредитним договором виникло у банку з 05.02.2014, а до нотаріуса із заявою про вчинення нотаріального напису банк звернувся лише 04.06.2021. Також заява про вчинення виконавчого напису не містить відомостей відносно правонаступництва ПАТ «Банк Русский Стандарт» та АТ «Банк Форвард», що не було взято нотаріусом до уваги при вчиненні виконавчого напису. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» строків, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084/14 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст.12 та ст.81ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. За правилами ст.141ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати. На підставі положень ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне в зв`язку із задоволенням позову стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved