Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила визнати за нею в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на 1/5 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Відповідно до заповіту, посвідченого 07.07.2010 року секретарем Утконосівської сільської ради, усе своє майно померлий заповів позивачці. Спадкодавець, разом з позивачкою та трьома доньками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] був власником житлової будівлі, розташованої в [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності, на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 02.08.2004 року. Після смерті [PERSON] позивачкою [PERSON] своєчасно була подана заява про прийняття спадщини до нотаріусу. Доньки не претендують на спадщину та заяв на її прийняття не подавали. 2.02.2021 року приватний нотаріус Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І. листом-роз`ясненням №43/02-14 відмовила позивачці в оформленні спадщини на частину у вказаному вище будинку, оскільки частка померлого не визначена в спільній сумісній власності. Як вбачається зі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 02.08.2004 року будинок належить всім співвласникам без визначення часток, тобто, на праві спільної сумісної власності. Таким чином, позивачка, спадкодавець та три їх доньки володіли у вказаному будинку частками в розмірі по 1/5 частині. Отже, [PERSON] має право на спадкування частки в будинку [ADDRESS] після померлого чоловіка [PERSON] в розмірі 1/5 частини. З огляду на викладене, позивачка просить визнати за нею право власності на 1/5 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Представник позивачки адвокат Драганов Д.М. надав суду заяву, в якій вказав, що просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідачки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду сповіщені належним чином, в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнали у повному обсязі, не заперечували щодо їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~- здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.11.2021 року закрито підготовче провадження у цивільні справі та призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належала частина житлового домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 02.08.2004 року (а.с.15). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16.10.2019 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1447, [PERSON] помер [INFO] (а.с.13). Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить частина житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України\~передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до заповіту від 07.07.2010 року, посвідченого секретарем Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Каракач Л.П., зареєстрованого в реєстрі за №152, [PERSON] заповів [PERSON] усе своє майно, де б воно не було та з чого б не складалось, і взагалі, все те, що йому належатиме на день смерті і на що він за законом матиме право (а.с.54). Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №59712680 від 05.03.2020 року заповіт [PERSON] від 07.07.2010 року чинний (а.с.55). Позивачка [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторним) серії [NUMBER] від 08.09.2018 року, актовий запис № 25 (а.с. 14). Відповідачки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є доньками спадкодавця [PERSON] та позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 18.02.1993 року (а.с.72), свідоцтвом про одруження від 15.10.1995 року (а.с.75), свідоцтвом про народження (повторним) від 08.09.2018 року (а.с.69). та довідкою виконавчого комітету Утконосівської сільської ради від 19.02.2020 року (а.с.53). Як вбачається з довідки КП «Ізмаїльське МБТІ» від 30.12.2021 року №1408 відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомості по [ADDRESS] власниками зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (1/1 частка) на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 02.08.2004 року, виданого виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за №2-329 від 02.08.2004 року. Згідно зі ст. 357 ЦК України частки в сумісній власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до вимог ст.370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, частка померлого [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у праві спільної сумісної власності на житловий будинок [ADDRESS] є рівними та складають по 1/5 частині. Відповідно до довідки від 19.02.2020 року №327 у відповідності із записом у погосподарській книзі Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області померлий [INFO] [PERSON] на день смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] за вищевказаною адресою разом з ним проживали та були зареєстровані: дружина померлого [PERSON] , дочка померлого [PERSON] , онук померлого [PERSON] , онук померлого [PERSON] (а.с.53). Згідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. [PERSON] 31.03.2020 року звернулася до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відповідно до чого нотаріусом була заведена спадкова справа №27/2020 (а.с.48). Відповідачки [PERSON] , [PERSON] звернулися до нотаріуса 31.03.2020 року із заявами про відмову від одержання спадщини після смерті батька [PERSON] (а.с.49-50). Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І. №43/02-14 від 22.02.2021 року [PERSON] було роз`яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку в житловому будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є неможливим на тій підставі, що згідно наявного правовстановлюючого документу Свідоцтва про право власності на нерухоме майно №624, виданого виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 02.08.2004 року да довідки №1221 від 21.09.2020 року, наданій комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», вказаний житловий будинок знаходиться в спільній сумісній власності померлого [INFO] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] та [PERSON] . Оскільки договір між співвласниками, а саме, між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та померлим [PERSON] не укладався, то вважати частки визначеними не вбачається за можливе. Враховуючи вищевикладене, видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку вказаного житлового будинку є неможливим, оскільки частка спадкодавця у спільному майні не визначена (а.с.22-23). Відповідно до п.п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Спадкоємець повинен надати нотаріусу правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до\~ст.\~316\~ЦК України,\~правом власності\~є право\~особи на\~річ (майно),\~яке вона\~здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачки неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачкою вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачки на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved