Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

[PERSON] в суду із позов до відповідача Комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Тернопільської обласної ради, просить стягнути із комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на користь [PERSON] заборгованість по оплаті заробітної плати за період з квітня 2019 року по листопад 2021 року включно без утримання податків й інших обов`язкових платежів, у розмірі 22 832 грн та суми індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати в сумі 21 294 грн. Позов мотивовано тим, що вона працює завідувачем аптечного відділення КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ТОР та з 26 червня 2017 року їй присвоєну вищу кваліфікаційну категорію «Фармацевт» з нарахуванням відповідної доплати до заробітної плати. Вважає, що за вказаний період з квітня 2019 року по листопад 2021 року відповідач безпідставно не виплачує їй підвищений посадовий оклад, як це передбачено абзацом першим підпункту «б» пункту 2.4.1 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України №308/519 від 05.10.2005 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення», як керівнику із числа фахівців з базовою та неповною вищою освітою, що має вищу кваліфікаційну категорію в розмірі 28,3 відсотка тарифної ставки працівника І тарифного розряду. Сума заборгованості, відповідно до розрахунку позивача за вказаний період, становить 22832 грн. Крім того, на цю суму просить стягнути компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати. Від Комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Тернопільської обласної ради надійшов відзив на позов, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Покликається на те, що позивачці [PERSON] встановлено посадовий оклад, що відповідає 11 тарифному розряду, як завідувачу структурного підрозділу, що відноситься до керівних працівників, згідно п.п. 2.2.1 п. 2.2 розділу 2 умов Наказу та встановлюється за першою групою з оплати праці (згідно додатку 2 до Наказу). [PERSON] являється фахівцем з базовою та неповною вищою медичною освітою за спеціальністю «фармацевт», вищої категорії. Звертає увагу суду, що рішенням Тернопільської обласної ради від 04.06.2019 року № 1380 Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф перетворено у Комунальне некомерційне підприємство «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Тернопільської обласної ради. Згідно п. 2, 3 вищевказаного рішення, п. 1.3 Статуту комунальне некомерційне підприємство «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Тернопільської обласної ради є правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків комунальної установи Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф. З жовтня 2019 року запроваджено зміну оплати праці в Комунальному некомерційному підприємстві «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Тернопільської обласної ради. Відповідач не має статусу бюджетної установи, а тому може бути включено до мережі виключно як одержувач бюджетних коштів. Заклади охорони здоров`я, які підписали договір з Національною службою здоров`я України є автономними, тобто самостійними щодо питання розпорядження коштами, які вони отримують за надання послуг з медичного обслуговування населення. Таким чином, оплата праці має здійснюватися відповідно до встановлених державою гарантій та має бути не нижчою ніж мінімальна заробітна плата, встановлена законодавством. Вважає, що заклади охорони здоров`я у формі комунальних некомерційних підприємств мають виключне дискреційне повноваження щодо формування політики оплати праці в межах цього підприємства. А тому, нарахування та виплата заробітної плати повинна здійснюватися за рішенням керівника закладу охорони здоров`я з дотриманням встановлених законом гарантій працівникам. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав з підстав, викладених в ньому. Представники відповідача заперечили проти задоволення позову. Розглянувши справу, судом встановлено такі обставини та досліджено такі докази. Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до Реєстру внесено відомості про Комунальне некомерційне підприємство «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Тернопільської обласної ради, перша дата державної реєстрації 01.07.1997, ідентифікаційний код юридичної особи:14054198, основний вид діяльності: спеціалізована медична практика. Аптечне відділення є структурним підрозділом Центру та діє на підставі, зокрема, Примірного положення про аптечне відділення Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф затвердженого в.о. директора - головного лікаря КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ТОР 08 травня 2013 року. Відділення Центру очолює завідувач - фахівець з фармацевтичною освітою, при відсутності в штаті фахівців з фармацевтичною освітою - старший фельдшер при наявності відповідного стажу роботи та кваліфікаційної категорії. 03 грудня 2014 року на підставі наказу №222 від 03 грудня 2014 року, [PERSON] переведено на посаду завідувача аптечного відділення центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф. Завідувач аптечного відділення [PERSON] має загальний стаж роботи 27 років 11 місяців, стаж роботи за фахом - 27 років 11 місяців, кваліфікаційна категорія - вища. Кваліфікаційні вимоги згідно п.6 Інструкції передбачають: фармацевтичну освіту (провізор, фармацевт); підвищення кваліфікації (курси, удосконалення, стажування, переатестаційні цикли тощо); наявність посвідчення про присвоєння (підтвердження) кваліфікаційної категорії з цієї спеціальності; стаж роботи за фахом не менше 5 років. Відповідно до наказу №290 від 05 жовтня 2017 року підтверджено вищу кваліфікаційну категорію фармацевта [PERSON] - посвідчення [NUMBER] від 27.06.2017 по 27.06.2022. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.09.2021 року у справі №607/18609/20 суд ухвалив у справі за позовом [PERSON] до Комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Тернопільської обласної ради про стягнення невиплаченої 10% - ї надбавки до посадового окладу у зв`язку із обійманням посади завідувача аптечним відділенням, стягнення невиплаченого підвищення до посадового окладу за наявність присвоєної вищої кваліфікаційної категорії «Фармацевт», стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати суд ухвалив Позовні вимоги [PERSON] - задовольнити частково. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Тернопільської обласної ради в користь [PERSON] 16 111,20 гривень невиплаченої 10%-ї надбавки до посадового окладу у зв`язку із обійманням посади завідувача аптечним відділенням з утриманням необхідних податків, зборів та платежів у відповідні бюджети. У задоволені решти позовних вимог - відмовити. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Тернопільської обласної ради в доход держави 840,80 гривень судового збору. Всебічно, повно об`єктивно та безпосередньо дослідивши докази по справі, надавши їм оцінку на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо та достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд доходить таких переконань . Щодо позову в частині виплати підвищеного посадового окладу за період з 01.04.2019 року по 30 вересня 2020 року. Питання стягнення підвищеного розміру посадового окладу за період 01.04.2019 року по 30 вересня 2020 року, а також, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати з цих сум було вирішено рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.09.2021 року у справі №607/18609/20, суд ухвалив в позові в цій частині відмовити. Таким чином існує рішення суду у справі між тими самими сторонами, про той саме предмет і з цих же підстав. У відповідності до положень пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Тому, в частині позовних вимог про стягнення підвищеного розміру посадового окладу за період 01.04.2019 року по 30 вересня 2020 року, а також компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати з цих сум слід закрити. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення підвищеного розміру посадового окладу та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з 01 жовтня 2020 року по листопад 2021 року, суд виходить із такого. Статтею 15 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом. Суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. (стаття 22 Закону). Умови оплати праці працівників закладів охорони здоров`я унормовано Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України №308/519 від 05.10.2005 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення». Позивачка вважає, що вона має право на виплату їй підвищеного розміру посадового окладу, передбаченого абзацом першим підпункту «б» пункту 2.4.1 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України №308/519 від 05.10.2005 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення», як керівнику із числа фахівці з базовою та неповною вищою освітою, що має вищу кваліфікаційну категорію на 28,3 відсотка тарифної ставки працівника І тарифного розряду. Відповідач заперечує право позивачки на таку доплату. У відповідності до підпункту 1 пункту 2.4.1 Наказу №308/519 від 05.10.2005 за наявність кваліфікаційної категорії керівникам закладів охорони здоров`я, аптечних закладів, установ соціального захисту населення та їх заступникам з числа лікарів та провізорів посадовий оклад, що відповідає тарифному розряду за групою з оплати праці, підвищується за наявності кваліфікаційної категорії за спеціальністю "організація та управління охороною здоров`я" або "організація та управління фармацією": а)… б) керівникам із числа фахівців з базовою та неповною вищою медичною освітою та головним медичним сестрам (головним фельдшерам), які мають: - вищу кваліфікаційну категорію - на 28,3 відсотка тарифної ставки працівника I тарифного розряду…. Із аналізу цієї норми вбачається, що частина речення «керівникам закладів охорони здоров`я, аптечних закладів, установ соціального захисту населення та їх заступникам з числа лікарів та провізорів посадовий оклад, що відповідає тарифному розряду за групою з оплати праці, підвищується за наявності кваліфікаційної категорії за спеціальністю "організація та управління охороною здоров`я" або "організація та управління фармацією"» відділена від іншої частини речення розділовим знаком «двокрапка». Згідно з правилами українського правопису (ч.2 § 160), у складному реченні двокрапка ставиться в таких позиціях: 1) між частинами безсполучникового складного речення або складної синтаксичної конструкції, якщо друга (наступна) його частина: а) розкриває зміст першої (попередньої) частини (в цілому або одного з її членів); б) указує на причину або рідше, навпаки, на наслідок того, про що йдеться в першій (попередній) частині… 2) У реченнях з прямою мовою після слів автора; 3) у складних реченнях, проміжних між складним безсполучниковим і складнопідрядним, коли зміст їхньої другої частини пояснює, уточнює зміст першої частини, а в складі другої частини є підрядні сполучники і сполучні слова. Отже, синтаксичне тлумачення підпункту 1 пункту 2.4.1 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України №308/519 від 05.10.2005, дозволяє зробити висновок, що керівники, із числа фахівців з базовою та неповною вищою медичною освітою, які мають вищу кваліфікаційну категорію, мають право на підвищений розмір посадового окладу в розмірі 28,3 відсотка тарифної ставки працівника I тарифного розряду, лише якщо вони є керівникам закладів охорони здоров`я, аптечних закладів, установ соціального захисту населення та їх заступникам з числа лікарів та провізорів посадовий оклад, за наявності кваліфікаційної категорії за спеціальністю "організація та управління охороною здоров`я" або "організація та управління фармацією». Судом встановлено, що позивачка має вищу кваліфікаційну категорію та є керівником із числа фахівців з базовою та неповною освітою, провізором. Разом з тим, сторони не заперечують, що в [PERSON] відсутня кваліфікаційна категорія за спеціальністю "організація та управління охороною здоров`я" або "організація та управління фармацією», яка є обов`язковою умовою для призначення підвищеного розміру посадового окладу. Доводи позивача про те, що керівникам із числа фахівців з базовою та неповною вищою медичною освітою та головним медичним сестрам (головним фельдшерам) не може бути присвоєно кваліфікаційної категорії за спеціальністю "організація та управління охороною здоров`я" або "організація та управління фармацією», а тому вказані вимоги на них не поширюється, є безпідставними. Так, із змісту норми п.2.4.1 Наказу немає виключень щодо наявності чи відсутності категорії за спеціальністю "організація та управління охороною здоров`я" або "організація та управління фармацією» щодо керівників із числа фахівців з базовою та неповною вищою медичною освітою та головним медичним сестрам (головним фельдшерам) для виплати підвищеного розміру посадового окладу на 28,3 відсотка тарифної ставки працівника I тарифного розряду. При цьому суд враховує, що позивачці, з урахуванням її вищої категорії «Фармацевт» присвоєно 11 тарифний розряд із застосуванням тарифного коефіцієнту (п.2.1, 2.2.1., 2.2.13, 2.2.17 Наказу) та нараховується та виплачується підвищений розмір заробітної плати за зайняття керівної посади - за завідування відповідно до п.2.2.9 Наказу. Тобто, при оплаті праці [PERSON] враховано її кваліфікаційну категорію та зайняття керівної посади. Суд відхиляє посилання позивачки на преюдиційне значення рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 06.09.2021 року у справі №607/18609/20. Так, преюдиційність (від лат. praejudicio) - у процесуальному праві обов`язок суду, який розглядає справу, прийняти без перевірки та доказів факти, які раніше вже були встановлені набравшим законної сили судовим рішенням або вироком у будь-якій іншій справі. Преюдиційність дозволяє уникнути ухвалення суперечливих судових актів щодо одного й того ж питання та вирішувати справи з найменшими витратами часу та засобів. Разом з тим, преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом (постанова КГС ВС від 10.10.2019 по справі №910/2164/18, постанова КГС ВС від 08.07.2019 по справі №908/156/18). Тому, суд доходить висновку, що в задоволенні позову щодо стягнення підвищеного розміру посадового окладу та сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати слід відмовити.

Outcome: dismissed