Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

[PERSON] в липні 2021 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна шляхом визнання права власності на частку майна, вказавши, що з 12.01.2000 року він з відповідачкою перебував в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітньою дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.10.2011 року шлюб між ними розірвано. За період шлюбу ними за сумісні кошти було придбано нерухомість, а саме 04.07.2003 року відповідачка [PERSON] , діючи в інтересах сім`ї за спільні кошти та з відома позивача, уклала договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Також позивач зазначає, що відповідачка [PERSON] з 2005 року в даній квартирі не проживає. Під час розгляду позову про розірвання шлюбу в Придніпровському районному суді м. Черкаси питання щодо власності спірної квартири не виникало, але в травні 2020 року під час телефонної розмови відповідачка [PERSON] безапеляційно заявила, що вказана квартира її власність, а він в цій квартирі ніхто і вона в будь який момент може його виселити. Він зрозумів, що його право на частку в спірній квартирі порушено, тому і звертається з даним позовом до суду. На підставі викладеного просив визнати вказану квартиру спільним майном подружжя та визнати за ним право власності на Ѕ частину квартири та стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати. 20.09.2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подання заяв щодо предмету спору. В судове засідання представник позивача - адвокат Деревянко В.Т. надав заяву з проханням справу розглянути без їхньої участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцем проживання. Справу вирішено за правилами заочного розгляду передбаченими ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідача повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, а позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Суд вивчивши заяву представника позивача, дослідивши письмові докази надані позивачем встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Встановлено, що 12.02.2000 року, згідно свідоцтва про шлюб (Серія [NUMBER] ), сторони, - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 125. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.10.2011 року в справі №2-3834/11 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] в період шлюбу з [PERSON] , було придбано квартиру [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 04.07.2003, та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Відповідно до листа Відділу реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 09.12.2021 №4018/22.1-04-03, - 11.12.2014 року складено актовий запис №2075 про реєстрацію шлюбу між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після державної реєстрації шлюбу прізвище нареченої - [PERSON] ). Згідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . [PERSON] з 10.09.2004 року зареєстрований за адресою [ADDRESS] , що підтверджується посвідкою на постійне місце проживання № [NUMBER] . Крім того відповідно до довідки з місця проживання та про склад сім`ї від 07.07.2021р. №257, виданої секретарем органу самоорганізації населення «Комітету мікрорайону «Припортовий» [PERSON] , - за адресою [ADDRESS] фактично проживає одна особа - [PERSON] [INFO] з 2005 року по теперішній час. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Верховним Судом України при розгляді справи № 6-843цс17 (постанова від 24.05.2017 року) висловлена Правова позиція про те, що за загальним правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено ст. 61 СК України, згідно з частиною третьою якої якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Норма ч. 3 ст. 61 СК України кореспондує ч. 4 ст. 65 СК України, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя. Частиною 1 ст. 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Такий же порядок розподілу спільного майна подружжя, яке набуте в період шлюбу за спільні кошти закріплено в п. 1 частини 2 ст. 372 ЦК України, - у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Оскільки судом встановлено, що вказане вище майно придбано сторонами в період перебування в шлюбі та за спільні кошти подружжя, то і право спільної сумісної власності, на дане майно, мають обидві сторони в рівних частках. Обставин, які б давали підстави для відступу від рівності часток подружжя судом не встановлено. За таких обставин суд вважає, що частки [PERSON] та [PERSON] . у праві власності на спірну квартиру є рівними - по Ѕ частці за кожним. Крім того, вирішуючи спір про поділ майна, суд враховує, що [PERSON] проживає в спірній квартирі з 2005 року до цього часу. Відомостей щодо проживання відповідачки [PERSON] за місцем реєстрації ( [ADDRESS] ) суду не надано. Відповідачка не надала своїх заперечень проти зазначеного позивачем поділу спільного майна подружжя. Тому суд вважає за можливе визнати спільним майном подружжя квартиру [ADDRESS] та визнати за позивачем право власності на 1/2 частину вказаної квартири. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 1000 грн. за вимоги про розірвання шлюбу та 1000 грн., що підтверджується квитанцією від 27.07.2021. Таким чином до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним судовий збір в сумі 1000 грн. А тому на суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. На підставі ст.ст. 56, 60, 70, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст. 372 ЦК України,

Outcome: approved