Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «801 ТУР» про захист прав споживачів, по якому просить: стягнути безпідставно набуті грошові кошти за зобов`язанням в розмірі 48000,00 гривень та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між позивачами та відповідачем велись перемовини щодо укладання договору про надання туристичних послуг, на реалізація якого позивачем було перераховано на рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 48 000 грн., однак договір так укладено і не було. Підставою звернення до суду із даним позовом стали посилання позивача на те, що грошові кошти відповідачем на даний час не повернуті. В судове засідання представник позивачів не з`явився, проте від нього надходило до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. В клопотанні представник позивача зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином у встановленому порядку. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.08.2020 року [PERSON] було перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ « 801 « ТУР» грошові кошти в розмірі 48 000 грн., згідно квитанцій № 0.0.1793950002.1 та № 0.0.1793948900.1, копії яких наявні в матеріалах справи. Підставою звернення до суду із даним позовом стали посилання позивача на те, що в продовж певного часу сторони вели перемовини та мали намір укласти договір про надання туристичних послуг, однак згідно зі ст. 20 Закону України « Про туристичні послуги» договір так і не уклали, на вимогу повернення коштів відповідачем не виконано. Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині третій ст. 651 ЦК України встановлено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до частини четвертої ст. 653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Тлумачення частини третьої статті 651, частини четвертої ст. 653, пункту 3 частини третьої ст. 1212 ЦК України свідчить, якщо одна із сторін договору передала у власність іншій стороні певне майно ( сплатила кошти) і судом встановлено порушення еквівалентності зустрічного надання внаслідок невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків однієї із сторін, сторона, що передала майно ( сплатила кошти), має право вимагати повернення переданого іншій стороні в тій мірі, в якій це порушує погоджену сторонами еквівалентність зустрічного надання. Згідно ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи ( потерпілого) без достатньої правової підстави ( безпідставно набуте майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 2011.2018 року у справі № 922/3412/17 та від 13.02.2019 року у справі № 320/5877/17 зроблено висновок, що «предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частини першої ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи ( потерпілого) без достатньої правової підстави ( безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Враховуючи те, що відповідач по справі набув грошові кошти в розмірі 48 000 грн., що підтверджується матеріалами справи та утримує їх без достатньої правової підстави, доказів на підставу заперечень даних тверджень суду не надано суд вважає за можливе вимогу про стягнення даної суми задовольнити. Також позивач просить суд стягнути на його користь судові витрати, а саме витрати на правничу допомогу в розмірі 8100 грн. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За правилами ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у задоволення позову - на відповідача. Суд звертає увагу на те, що представником позивача не надано детальний опис витрат із зазначенням виконаних робіт, часу витраченого на їх виконання та суми за кожний виконаний вид робіт, акту приймання-передачі. Крім того матеріали справи не містять підтверджень, що позивачем дана сума дійсно була сплачена на рахунок представника. Враховуючи наведене вище, у задоволенні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу суд вважає за необхідне відмовити. Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності часткового задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними, а також такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: partial