Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 17.12.2021 позов [PERSON] до Філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області, третя особа Державне підприємство «Спеціалізована державна експертна організація - центральна служба української державної будівельної експертизи» про визнання протиправним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково; вирішено скасувати наказ Філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області №12-К від 30.04.2021 «Про вивільнення працівників згідно п.1 ст.40 КЗпП України» в частині вивільнення [PERSON] з посади провідного експерта будівельного відділу спеціалізованої експертизи, поновити [PERSON] на посаді провідного експерта будівельного відділу спеціалізованої експертизи Філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області, а також стягнути з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.05.2021 по 17.12.2021 в сумі 66\~011 грн. 44 коп. Окрім цього, вирішено питання щодо стягнення судового збору. Представник позивача [PERSON] адвокат Косік С.В. 28.12.2021 подав заяву про ухвалення у даній справі додаткового рішення, оскільки суд не вирішив питання про судові витрати, понесені позивачкою [PERSON] , а саме просив стягнути з відповідача на користь позивачки 38\~500 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Обґрунтовуючи саме такий розмір витрат позивачки на професійну правничу допомогу, адвокат Косік С.В. зазначив, що у вартість послуг включено: проведення консультацій із замовником правового характеру з питань порядку розгляду відповідної категорії справ, вивчення наданих замовником документів; підготовка та формування позовної заяви, додатків до неї, виготовлення їх копій для відповідача; оплата відрядження до віддаленого суду, а також безпосередня участь представника у судових засіданнях. Від представника відповідача адвоката Бойко В.В. 24.01.2022 надійшла заява про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, у якій остання просила зменшити такі витрати до 3\~000 грн., покликаючись на те, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 38\~500 грн. є значно завищеним та не відповідає складності справи. Окрім цього, зазначила, що у позовній заяві позивачем було заявлено орієнтовний розмір правничої допомоги 10\~000 грн. Також вказана, що до матеріалів справи не долучено доказів понесення позивачкою саме такого розміру витрат, пов`язаних із залученням адвоката. У судовому засіданні представник позивачки заяву підтримав, просив таку задовольнити. Представник відповідача просила частково задовольнити заяву та стягнути з відповідача в користь позивачки 3\~000 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення та матеріали цивільної справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно із ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів. рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Із урахуванням наведених норм та викладених обставин, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення у цивільній справі щодо розподілу судових витрат, оскільки судом у рішенні від 17.12.2021 не вирішено дане питання. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4\~ст. 137 ЦПК України\~передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із п. 2 ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»). Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року по справі № 910/15944/17. Частиною 5\~статті 137 ЦПК України\~встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Встановлено, що правнича допомога позивачці [PERSON] надавалась адвокатом Косіком С.В. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 28 березня 2012 року №33, видане Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Хмельницької області) на підставі договору №81 від 01.06.2021 про правову допомогу. Разом із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, представник позивача подав суду: додаток до договору №81 від 01.06.2021 про правову допомогу, який містить детальний опис робіт (наданих послуг), а також квитанції про оплату позивачкою адвокату Косіку С.В. за надання правової допомоги - 38\~500 грн. Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд вважає, що деякі види робіт мають не обґрунтовано завищену вартість, а деякі не підтверджені належними доказами. Таким чином, судом встановлена неспівмірність заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу складності справи та фактично виконаними адвокатами робіт (наданих послуг), часові, витраченому адвокатами на виконання відповідних робіт (послуг), обсягу наданих робіт (послуг). Окрім цього, до складу витрат на професійну правничу допомогу адвоката включено оплату відряджень до віддаленого суду з м.Хмельницького до м.Львів для участі у судових засіданнях. Разом з тим, дані витрати документально не підтверджені та не доведені заявником, відтак у задоволенні заяви у цій частині слід відмовити. Із врахуванням наведеного вище, виходячи із встановленої реальності участі адвоката та її необхідності, заяви представника відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, а також з урахуванням очевидної неспівмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу та беручи до уваги задекларовані в п. 6 ч. 3\~ст. 2 ЦПК\~України і усталеній практиці у вищевказаних рішеннях ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 7\~000 грн., які можна вважати необхідними і неминучими для позивачки [PERSON] , яка була змушена до залучення професійної допомоги адвоката.

Outcome: dismissed