Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк», що знаходиться за адресою: бул. Шевченка, 320, м. Черкаси (далі - позивач) звернулося до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовною заявою до [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (далі - відповідач) про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 13 листопада 2020 року між сторонами було укладено Договір про споживчий кредит № 22-084-20 від 13 листопада 2020 року, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 50000,00 грн. на споживчі потреби, зі сплатою 30 % річних, строком на 60 місяців. В рамках укладеного кредитного договору відповідачу було відкрито поточний рахунок IBAN: [NUMBER] . Крім цього, позичальник зобов`язувався здійснити повернення кредиту рівними частинами в розмірі 833,33 грн. та сплату процентів нарахованих на залишок основної суми боргу за кредитом до 31 числа місяця наступного за звітнім, починаючи з грудня 2020 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно умов кредитного договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності визначеної кредитним договором. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала та станом на 29 жовтня 2021 року має заборгованість у розмірі 50302,50 грн., яка складається з наступного: - 45000,02 грн. заборгованість за основним боргом (кредитом); - 4406,55 грн. проценти за користування кредитом; - 331,45 грн. 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); - 44,81 грн. 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; - 460,00 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; - 59,67 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Враховуючи викладене та посилаючись на приписи діючого законодавства, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 50302,50 грн. та судові витрати. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2021 року року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, направив до Чорнобаївського районного суду Черкаської області заяву, у якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзиву на позовну заяву не подала, жодних заяв чи клопотань на адресу суду не направила, причини неявки суду не відомі. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що 13 листопада 2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 22-084-20 (далі - кредитний договір) (а.с. 3 - 8). Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 кредитного договору [PERSON] було видано кредит в сумі 50000,00 грн. на споживчі потреби, зі сплатою 30% річних. Кредит видано строком на 60 місяців до 12 листопада 2025 року. Відповідно до п. 2.4.2. Кредитного договору проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту визначеного кредитним договором. Відповідно до п. 3.2.1. Кредитного договору банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Відповідно до п. 3.3.1 договору всі платежі за цим договором здійснюються шляхом списання банком коштів у договірному порядку з поточного рахунку. Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з графіком платежів або достроково відповідно до порядку визначеному цим договором, але в будь-якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, встановленого згідно з цим договором (п. 3.3.2. договору). Згідно п. 3.3.3 договору позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 833,33грн. та сплату процентів нарахованих на залишок основної суми боргу за кредитом до 30 числа місяця наступного за звітним, починаючи з грудня 2020 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності визначеної кредитним договором. Якщо сума платежу, що надійшла на рахунок в рахунок повернення кредиту та сплати процентів, менша розміру, вказаного у п.п. 3.3.3. цього договору, то несплачений платіж та нараховані відсотки, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Наступна сума платежу повинна додатково включати суму коштів необхідну для погашення простроченого платежу та сплати пені за прострочені платежі з урахуванням вимог п. 8.2. кредитного договору (п. 3.3.4 договору). Відповідно до п. 8.3. договору за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом та/або сплати комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на період з який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15 % суми простроченого платежу. Пунктом 3.9.3 кредитного договору встановлено, що строк повернення кредиту є таким, що настав і позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня у разі, якщо, зокрема, мало місце прострочення виконання позичальником зобов`язання за цим договором щодо погашення заборгованості на строк понад 58 календарних дні (п. 3.9.3.2 договору). Також пунктом 3.10.2 договору встановлено, що термін остаточного повернення кредиту є таким, що настав, у разі, якщо позичальник допустив прострочення виконання зобов`язання щодо погашення заборгованості на строк понад 58 календарних дні. Згідно розрахунку банку прострочення позичальника щодо повернення кредитної заборгованості на час звернення з позовом до суду складало понад 60 днів, що обумовило виставлення вимог про повне дострокове виконання позичальником його договірних зобов`язань по погашенню кредитного боргу Факт погодження відповідача із запропонованими умовами кредитного договору позивачем стверджується підписом відповідача у кредитному договорі. Згідно наданого позивачем розрахунку, який не спростовано відповідачем, заборгованість останнього перед АТ «Державний ощадний банк України» за договором № 22-084-20 від 13 листопада 2020 року, станом на 29 жовтня 2021 року становить 50302,50 грн., яка складається з наступного: - 45000,02 грн. заборгованість за основним боргом (кредитом); - 4406,55 грн. проценти за користування кредитом; - 331,45 грн. 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); - 44,81 грн. 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; - 460,00 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; - 59,67 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до правової позиції Верховного суду України викладеній у постанові від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-2129цс16, проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3% річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Враховуючи зазначене, 3% річних, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено договором. Крім того, п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5 передбачено, що за змістом ст. 552, ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, якими передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вище викладене, суд, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно зі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2270,00 гривень. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved