Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01 жовтня 2018 року по 31 березня 2021 року в розмірі 17 962 грн 75 коп. Свої вимоги мотивує тим, що ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» визнано надавачем послуг з теплопостачання згідно рішення Шосткинського міськвиконкому № 226 від 28 липня 2006 року і з 15 жовтня 2006 року забезпечує тепловою енергією на опалення підприємства, установи, організації та населення міста Шостка, в тому числі і будинок [ADDRESS] . Споживачами теплової енергії в 2/5 частині квартири спільного заселення [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] , які не виконують свої зобов`язання перед позивачем по сплаті наданих ним послуг з теплопостачання, внаслідок чого утворилась вищезазначена заборгованість. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі про день, час і місце розгляду справи були неодноразово повідомлені належним чином, але в судове засідання жодного разу не з`явились, про причину своєї неявки суд не повідомили, клопотань про розгляд справи у їх відсутності не надавали. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача, ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Товариство з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" є надавачем послуг з теплопостачання, в тому числі і мешканцям будинку [ADDRESS] , відповідно до рішення виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 28.07.2006 року № 226 "Про надання послуг з теплопостачання". Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 2/5 частини квартири спільного заселення [ADDRESS] належить на праві комунальної власності територіальній громаді в особі Шосткинської міської ради. Інша частина квартири належить на праві приватної спільної часткової власності: [PERSON] в розмірі 9/40 частки, [PERSON] в розмірі 9/40 частки, [PERSON] в розмірі 3/20 частки. /а.с.9-10/ В матеріалах справи містяться акти приймання теплоносія на опалювальному об`єкті від 23.10.2018, 29.10.2019, 21.10.2020 та акти перевірки роботи системи опалення після подачі теплоносія від 24.10.2018, 29.10.2019, 21.10.2020, які засвідчують факт отримання відповідачами послуг з централізованого опалення у зазначений період часу, через стояки, які проходять в межах приміщення, що і свідчить про виконання послуг підприємством. /а.с.11,12,13/. Згідно довідки від 22.05.2020 року, виданої ПП «Івушка Шостка», [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . /а.с.7/ Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що наймач зобов`язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленим у законному порядку тарифам. Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції Закону від 24 червня 2004 року № 1875-IV законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Споживачем згідно з частиною 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції Закону від 24 червня 2004 року № 1875-IV, що діяла до 09.06.2018, споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. В редакції статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, яка введена в дію 10.06.2018, споживачем житлово-комунальних послуг (далі - споживач) визнається індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Отже, відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» як в редакції Закону від 24 червня 2004 року № 1875-IV, так і в редакції Закону від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, відповідач є споживачем послуг, оскільки отримував їх у відповідні періоди. Факт надання послуг з централізованого опалення щодо будинку, в якому знаходиться квартира, де зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] (у відповідні періоди), останніми не спростовано. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції Закону від 24 червня 2004 року № 1875-IV плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Згідно пунктів 18, 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21 липня 2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку, а розрахунковим періодом для оплати послуг визначено календарний місяць. З дослідженої в судовому засіданні обігової відомості вбачається, що відповідачі за період з 01 жовтня 2018 року по 31 березня 2021 року мають заборгованість за споживання послуг з опалення квартири, опалювальна площа якої 28,02 м кв., що складає 17 962 грн 75 коп. Доказів на спростування правомірності нарахування заборгованості та її розміру відповідачі не надали. Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved