Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] пред`явила до суду позов до відповідачки [PERSON] , у якому просить стягнути із відповідачки [PERSON] на її користь майнову шкоду у сумі 1630,69 гривень, яка полягає у витратах на придбання ліків та лікування, а також моральну шкоду у розмірі 100000 гривень. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що у Збаразькому міжрайонному відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) перебуває зведене виконавче провадження №60126065 про стягнення із [PERSON] на її користь заборгованість у сумі 1621816,68 гривень. Внаслідок злісного невиконання боржником [PERSON] рішень судів, вона разом із двома державними виконавцями здійснила вихід за місцем проживання боржника за адресою: [ADDRESS] . Так, Після їх прибуття у домогосподарство [PERSON] , його цивільна дружина [PERSON] вчинила словесний конфлікт та почала наносити їй тілесні ушкодження, зокрема стиснула руки [PERSON] в ділянці плечей і передпліччя, викрутивши їй кисть правої руки, штовхнула руками в плечі, після чого нанесла один удар кулаком правої руки в ділянку живота. Надалі [PERSON] умисно кинула порожнім відром в праву ногу [PERSON] . Вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2020 року [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 гривень. Вказує, що внаслідок протиправних дій відповідачки [PERSON] їй було спричинено майнову шкоду у розмірі 1630,69 гривень, яка полягає у здійсненні витрат на придбання ліків. Крім цього, їй була спричинена значна моральна шкода, яка полягає в постійних нервових розладах, зривах та душевних стражданнях. Внаслідок панічної та протиправної поведінки відповідачки був значно порушений звичний спосіб її життя та психічного стану, у неї з`явилися щоденні нав`язливі думки, постійний страх, насторога, емоційні зриви, вона змушена відновлювати її порушені права. Вказує, що протиправна поведінка відповідачки завдала великої шкоди її честі, гідності та діловій репутації. Внаслідок цього вона втратила повагу з боку своїх сусідів та знайомих, втратила ділову репутацію серед більшості мешканців м. Збаража, які добре її знають, що в результаті призвело до зміни звичного і сталого способу її життя та налагоджених стабільних стосунків із сусідами та давнішими знайомими, все це змусило її уникали спілкування із знайомими, переживати за втрату своєї репутації, вживати додаткових заходів та зусиль для її відновлення, що негативно відобразилось на її самопочутті та стані його здоров`я. Вказує, що розмір відшкодування моральної шкоди визначає також невизначеністю і тривалістю ситуації, постійною стурбованістю, глибоким відчуттям людської несправедливості та необхідністю вживати заходи для постійного відстоювання своїх прав. Відтак, заподіяну моральну шкоду, яка полягає у тривалому розладі її душевного здоров`я внаслідок цинічного вчинення відносно неї кримінального правопорушення, в постійних переживаннях від цинічної та протиправної поведінки відповідачки вона оцінює в розмірі 100000 гривень. За вказаних обставин, позивачка вважає, що відповідачка зобов`язана відшкодувати заподіяну їй кримінальним правопорушенням майнову шкоду у сумі 1630,69 гривень та моральну шкоду в розмірі 100000 гривень та просила позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 вересня 2021 року провадження у зазначеній справі було відкрите, та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження. Відзиву на позовну заяву відповідачка [PERSON] до суду не подавала. 04 січня 2022 року закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду, занесену до протоколу судового засідання. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Поморянський В.С. заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити. При цьому, позивачка пояснила, що заявлений нею розмір моральної шкоди у розмірі 100 000 гривень відповідає обсягу її моральних страждань, заподіяних внаслідок зухвалих хуліганських дій відповідачки [PERSON] . Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Радібова І.О. у судовому засіданні заперечила проти позовних вимог, покликаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Вказала, що заподіяні позивачці тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, відтак, заявлена сума моральної шкоди у розмірі 100000 гривень не підтверджена жодними належними та допустимими доказами. За вказаних обставин просила відмовити у задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі. Судом установлено: 07 серпня 2020 року приблизно о 15 годині 30 хвилин [PERSON] , перебуваючи у господарстві, що розташоване по [ADDRESS] в ході словесного конфлікту з [PERSON] , розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер і значення свої дій, умисно стиснула руки [PERSON] в ділянці плечей і передпліччя, викрутивши їй кисть правої руки, штовхнула руками в плечі, після чого нанесла один удар кулаком правої руки в ділянку живота. Надалі [PERSON] умисно кинула порожнім відром в праву ногу [PERSON] . В результаті вказаних дій [PERSON] потерпілій [PERSON] було спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді синців лівого плеча та синця правої гомілки. Згідно Висновку судово-медичного експерта Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи №716 за подією, яка мала місце 07 серпня 2022 року о 15 годині 30 хвилин на подвір`ї будинку [ADDRESS] , за ступенем тяжкості виявлені у [PERSON] синці належать до легких тілесних ушкоджень. Вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2020 року у справі №598/1671/20 [PERSON] визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Як установлено вироком суду обвинувачена [PERSON] свою вину визнала повністю і підтвердила обставини вчинення нею вказаного кримінального правопорушення, що викладені в обвинувальному акті. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 березня 2021 року апеляційну скаргу потерпілої [PERSON] залишено без задоволення, а вирок Збаразького районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2020 року відносно [PERSON] - без змін. Як убачається із довідки №290, виданої 09 серпня 2020 року КНП «Тернопільська міська лікарня швидкої допомоги» травмпункт, [PERSON] звернулась у травмпункт КНП «Тернопільська міська лікарня швидкої допомоги» 09 серпня 2020 року з приводу отриманої травми 07 серпня 2020 року. Із медичної карти [PERSON] , заведеної Збаразькою центральною районною комунальною лікарнею, дільниця №4, 13 серпня 2020 року [PERSON] звернулася у дільницю №4 Збаразької центральної районної комунальної лікарні із скаргами на періодичний головний біль, біль в епігастральній ділянці, біль у лівій нозі, внаслідок травми (побиття) 07 серпня 2020 року. Діагноз - терапевтично здорова. Травма невропатична. Як слідує із наявного у медичній карті [PERSON] запису невролога від 13 серпня 2020 року, позивачка звернулася із скаргами на поганий сон, тривогу, болі в лівій руці. Діагноз: Вегето-судинна дистонія. Рекомендовано приймати: адаптол, седафітон. Відповідно до запису ортопеда від 13 серпня 2020 року у медичній карті [PERSON] , позивачка звернулася із скаргами на біль в правому променево-зап`ясному суглобі, лівому плечі, правій гомілці, внаслідок травми, що мала місце 07 серпня 2020 року. Діагноз: забій, підшкірні гематоми правого передпліччя, лівого плеча, правої гомілки. Рекомендовано приймати: ібупрофен, індовазиновий гель. Згідно запису терапевта від 08 грудня 2020 року у медичній карті [PERSON] , позивачка звернулася зі скаргами на постійні головні болі, поганий сон, дратівливість, болі в спині. Відповідно до запису невропатолога, позивачці рекомендовано приймати біфрен. У матеріалах цивільної справи наявні копії фіскальних чеків про придбання лікарських препаратів, зокрема: копія фіскального чеку №115205, виданого 13 серпня 2020 року ТЗОВ «Подорожник Тернопіль» про придбання медикаментів на суму 507,05 гривень, копія фіскального чеку від 13 серпня 2020 року, виданого ТОВ «Аптека 24» про придбання медикаментів на суму 527,60 гривень, копія фіскального чеку №8208, виданого 08 грудня 2020 року ТЗОВ «Подорожник Тернопіль» на суму 596,04 гривень. Таким чином, позивачкою здійснено оплату лікарських засобів на загальну суму 1630,69 гривень. Придбання вказаних медикаментів повністю узгоджується із призначеннями лікарів, зазначених у медичній картці позивачки [PERSON] . Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. До способів захисту цивільних прав та інтересів згідно п. п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України відноситься, зокрема, відшкодування збитків, відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо в потерпілого у зв`язку з ушкодженням здоров`я є потреба у додаткових витратах на медичну та соціальну допомогу, що підтверджується із зазначенням їх тривалості висновком МСЕК, вони компенсуються Фондом відповідно до частини четвертої статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Додаткові витрати потерпілих, на яких дія цього Закону не поширюється (потреба в них та їх тривалість мають підтверджуватися висновком судово-медичної експертизи), підлягають стягненню з особи, відповідальної за шкоду. Розмір витрат на ліки, лікування, протезування (крім протезів із дорогоцінних металів), предметів догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо в потерпілого у зв`язку з ушкодженням здоров`я є потреба у додаткових витратах на медичну та соціальну допомогу, що підтверджується із зазначенням їх тривалості висновком МСЕК, вони компенсуються Фондом відповідно до частини четвертої статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Додаткові витрати потерпілих, на яких дія цього Закону не поширюється (потреба в них та їх тривалість мають підтверджуватися висновком судово-медичної експертизи), підлягають стягненню з особи, відповідальної за шкоду. Розмір витрат на ліки, лікування, протезування (крім протезів із дорогоцінних металів), предметів догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість. Витрати на лікування [PERSON] у сумі 1630,69 гривень підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями фіскальних чеків, зокрема: №115205, від 13 серпня 2020 року, виданого ТЗОВ «Подорожник Тернопіль» на суму 507,05 гривень; копією фіскального чеку від 13 серпня 2020 року, виданого ТОВ «Аптека 24» на суму 527,60 гривень; копією фіскального чеку №8208, виданого 08 грудня 2020 року ТЗОВ «Подорожник Тернопіль» на суму 596,04 гривень. (а.с. 37-39) За вказаних обставин, суд доходить висновку, що з відповідачки [PERSON] на користь позивачки [PERSON] слід стягнути майнову шкоду завдану злочином, яка полягає у витратах на лікування в сумі 1630,69 гривень. Відповідно до вимог статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Частиною 1 статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Частиною 2 ст. 1168 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до роз`яснень, наданих в п. 5 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Згідно п. 7 зазначеної постанови заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди» із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зазначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості. Суд погоджується з доводами позивачки про те, що внаслідок протиправних дій відповідачки [PERSON] позивачка [PERSON] отримала тілесні ушкодження, що заподіяло позивачці моральні страждання. В позивачки порушився звичний ритм життя, внаслідок погіршення стану здоров`я, позивачка [PERSON] змушена була звертатися у медичні заклади та здійснювати витрати на придбання медикаментів. Так, у відповідності із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. Зокрема, в рішенні ЄСПЛ від 28.05.1985р. у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі», зазначається, що «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин. Суд керується також рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Ромашов проти України" від 27.07.2004 р. і вважає, що завдана позивачу моральна шкода не може бути виправлена лише шляхом Констатації Судом факту порушення. При цьому, позивачкою не надано доказів на підтвердження заподіяння їй моральної шкоди у сумі 100 000 гривень. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, виходячи із загальних засад розумності та справедливості, на думку суду, найбільш об`єктивною та такою, що може компенсувати заподіяну позивачу моральну шкоду, яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки є сума у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 908 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: partial