Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, посилаючись на те, що підприємство «Полтаватеплоенерго» надавало послуги з централізованого теплопостачання за адресою: [ADDRESS] . Покладені законодавством зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання відповідачі не виконували належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до ст. 625 ЦК України позивач просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за отримані послуги за період з 01.07.2014 року по 01.07.2019 року з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в розмірі 35535,61 грн. 02.10.2019 року суддею Октябрського районного суду м. Полтави Савченко Л.І. відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. 07.11.2019 року до суду надійшов відзив відповідачів, в якому зазначили, що позовні вимоги не визнають. Посилаються на те, що правовідносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Станом на 2007 рік з вини позивача не було укладено відповідні договори про надання послуг централізованого опалення з відповідачами, що позбавило відповідачів можливість користуватися наданими правами та обов`язками. Позивачем було порушено вимоги Закону України «Про теплопостачання», тому відповідачі на день зникнення потреби в отриманні послуг централізованого опалення відмовилися від користування послугами виконавця/виробника шляхом розірвання договору, були фактично виключені з правового поля та змушені були діяти на підставі лише положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року. Протягом 2006-2008 рр. позивачем не вживалися жодним чином заходи на виконання вимог вказаного Закону. 22.06.2007 року на адресу позивача відповідачами направлено заяву про зникнення потреби в отриманні послуг централізованого опалення та відмови від користування послугами (а.с.29-47). 12.11.2019 року відповідачем надано відповідь на відзив, вважають заперечення викладені у відзиві є безпідставними та необґрунтованими, а позовні вимоги підприємства правомірними та такими, що підлягають до задоволення. Взаємовідносини підприємства ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та відповідачами по наданню послуг теплопостачання регулюються Житловим кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005. Відповідно до ст. 19 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови від оплати таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору, останні не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Твердження відповідачів щодо відсутності договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг між виконавцем та споживачем виключає існування між сторонами зобов`язань є безпідставними, оскільки обов`язок оплати житлово-комунальних послуг виникає у споживача за фактично отримані послуги незалежно від наявності чи відсутності договору про їх надання. Щодо заперечень відповідачів факту отримання послуг, наданих підприємством, оскільки з липня 2007 року вони офіційно відмовилися від отримання таких послуг, встановили автономне електричне опалення з дозволу виконкому Полтавської міської ради, ПАТ «Полтаваоблененрго», позивач вказав таке. Відповідно до п.п. 24-27 Правил споживачі можуть відмовитися від отримання послуг централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади. Самовільне відключення забороняється. Відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення, відключення від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за умови, що проведення таких робіт ґрунтується на дозволі Міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж централізованого опалення. Підставою для припинення відносин з приводу теплопостачання є затвердження постійно діючою Міжвідомчою комісією з розгляду питань відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, акту про відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води. Процедура відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води на момент виникнення спірних правовідносин була визначена Порядком «Про відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року № 4. Надані відповідачами докази не містять даних, що відповідачі зверталися до відповідних організацій для отримання технічних умов та розроблення проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. Акт про відключення монтажною організацією квартири від мереж централізованого теплопостачання не складався та не затверджувався у визначеному законом порядку. Таким чином, відповідачами не було дотримано визначений законом порядок відключення від мереж централізованого теплопостачання. Викладене повністю підтверджується постановою Апеляційного суду Полтавської області від 10.05.2018 року, якою апеляційну скаргу відповідачів залишено без задоволення, а заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави у справі № 554/11450/14-ц , яким з відповідачів стягнуто заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.04.2011 по 01.07.2014. У вказаному рішенні встановлено, що відключення 12.07.2007 року від мережі централізованого опалення є самовільним, та не є підставою для звільнення відповідачів від відповідальності за невиконання обов`язків щодо сплати за надану теплову енергію (а.с.63-69). 04.02.2020 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави провадження по справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання (справа № 554/8211/19) зупинено до розгляду в апеляційній інстанції апеляційної скарги на ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 12.12.2019 року про залишення зустрічного позову [PERSON] до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про визнання безпідставними грошових вимог з боку позивача, визнання незаконними дій щодо нарахування грошової заборгованості за комунальні послуги, скасування заочного рішення, стягнення з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» на користь [PERSON] 152684,39 грн. моральної шкоди та судових витрат без розгляду (справа № 554/8211/19), до набрання законної сили ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 12.12.2019 року. 20.03.2020 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави поновлено провадження по справі. 26.05.2020 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави провадження в справі за позовом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання (справа № 554/8211/19) зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справи за позовом [PERSON] до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», третя особа [PERSON] , про встановлення факту відсутності правовідносин, визнання бездіяльності щодо укладення договору, визнання незаконними дій щодо стягнення заборгованості, визнання незаконною вимоги про наявність грошових зобов`язань за не отримані послуги, відшкодування моральної шкоди (справа №554/2176/20), яка перебуває на розгляді в Октябрському районному суді м.Полтави. 18.10.2021 року проведено повторний авторозподіл зазначеної справи, у зв`язку з перебуванням судді Савченко Л.І. з 23.09.2021 року у відпустці по вагітності та пологах. Згідно повторного автоматизованого розподілу, справа розподілена на суддю Гольник Л.В. Ухвалою судді Гольник Л.В. вказану цивільну справу прийнято до свого провадження та відновлено провадження за справою. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, посилалася на докази, що містяться в матеріалах справи, які підтверджують, що відключення відповідачів 12.07.2007 року від мережі централізованого опалення є самовільним, та не є підставою для звільнення відповідачів від відповідальності за невиконання обов`язків щодо сплати за надану теплову енергію. Вказані обставини підтверджуються рішеннями судів, а саме заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у справі № 554/11450/14-ц від 17.11.2014, залишеного без змін постановою Апеляційного суду Полтавської області від 10.05.2018 року, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 20.02.2020 року у справі № 554/7660/19, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 15.04.2020 року. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, зазначив, що послуг теплопостачання не отримали, оскільки відключені від мережі централізованого опалення. Вказував, що 2007 року не сплачують послуги теплопостачання, а тому позивач звернувся за межами позовної давності. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду. Заслухавши представника позивача та відповідача [PERSON] , дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 17.11.2014 у справі №554/11450/14-ц позов ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 4440,79 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн., а всього 4684,39 грн. Постановою Апеляційного суду Полтавської області 10.05.2018 року апеляційну скаргу [PERSON] , [PERSON] залишено без задоволення. Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17.11.2014 року залишено без змін. Рішення набрало законної сили (а.с.68-69). Відповідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як встановлено рішеннями судів, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надає послуги теплопостачання в квартиру [ADDRESS] , загальною опалювальною площею 48,2 кв.м, в якій проживають [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] заперечують факт отримання послуг наданих ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», оскільки з липня 2007 року офіційно відмовилися від отримання таких послуг, встановили автономне електричне опалення з дозволу виконкому Полтавської міської ради, ПАТ «Полтаваобленерго». З копії витягу із протоколу № 9 від 11.05.2007 Міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП при виконавчому комітеті Полтавської міської ради № М-1465 від 14.05.2007, остання розглянула питання щодо відключення квартири за спірною адресою та надала дозвіл на відключення цієї квартири від мереж ЦО та ГВП та установлення індивідуального опалення. Роз`яснено, що для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП необхідно звернутися до ВАТ «Полтавагаз» та ОВП «Полтаватеплоенерго». Проте, споживачами послуг не було дотримано визначений законом порядок відключення від мереж централізованого опалення. Таким чином, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надає послуги теплопостачання в квартиру за адресою: [ADDRESS] . Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг, сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Справа не містить даних, що [PERSON] , [PERSON] зверталися до відповідних органів для отримання технічних умов та розроблено проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. Акт про відключення монтажною організацією квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання за вищевказаною адресою не складався та не затверджувався у визначеному законом порядку. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з вимогами ст.ст.64, 67 ЖК України та п.п.14, 17, 35 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, квартиронаймачі зобов`язані вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, у тому числі і за послуги теплопостачання, у строки, встановлені чинним законодавством, а повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем житла майнову відповідальність. Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, споживачі зобов`язані оплачувати спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст.162 ЖК України та п.п.14, 17, 35 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Постановою КМ України від 17.05.2005 №76, відповідачі зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, в тому числі і за послуги з теплопостачання у строки, встановлені чинним законодавством. Пунктом 18 «Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, передбачено, що споживачі зобов`язані оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем. Відповідно до ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» укладення договору на надання житлово-комунальних послуг визначено як обов`язок, а не право сторін, а тому відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови в стягненні із відповідачів коштів за надані житлово-комунальні послуги. Таким чином, за відсутності договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати житлово-комунальних послуг, покладають на боржника відповідальність, передбачену ч.2 ст.625 ЦК України. Відповідно до ст.319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг, сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За період з 01.07.2014 по 01.07.2019 утворилась заборгованість в сумі 28039,38 грн., нараховано індекс інфляції в сумі 5866,96 грн. та 3% річних 1629,27 грн., всього 35535,61 грн., (а.с.4-10). На підставі викладеного, заборгованість відповідачів підлягає стягненню у загальному розмірі 35535,61 грн., Статтями 256,257 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч .4 ст. 267 ЦК України). Позовна давність відповідно до ч.1 ст.260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленимист.ст.253-255 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Як вбачається, відповідачі продовж періоду 01.07.2014 по 01.07.2019 здійснювали на користь позивача оплату за послуги теплопостачання, однак не в повному обсязі, що свідчить про переривання строку позовної давності, а тому суд приходить до висновку, що строк позовної давності щодо стягнення вказаної заборгованості не може бути застосований. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, шляхом стягнення з відповідачів на користь позивача в рівних частинах судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову

Outcome: approved