Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , звернулись до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області з позовом, в якому просили визнати за ними, право на завершення приватизації земельної ділянки комунальної форми власності площею 1,9468 га, кадастровий номер - 6821886500:03:002:0024, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами села Міцівці Кам`янець-Подільського (колишній Дунаєвецький) району Хмельницької області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , шляхом здійснення [PERSON] , [PERSON] всіх дій, пов`язаних з приватизацією земельної ділянки, в тому числі право на державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділняку та одержання документів на ім`я [PERSON] , [PERSON] , що посвідчують право власності на земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що вони є спадкоємцями першої черги після смерті свого батька - [PERSON] за законом та успадкували частину належного йому спадкового майна, а земельну ділянку площею 1,9468 га кадастровий номер - 6821886500:03:002:0024, яка надана [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами села Міцівці Кам`янець-Подільського (колишній Дунаєвецький) району Хмельницької області не мають можливості, оскільки приватизація вказаної земельної ділянки не завершена, нотаріус в усному порядку, відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку. Позивачі звернулись до Новодунаєвецької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області із заявою про вирішення питання про завершення приватизації земельної ділянки та отримання правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку, однак їм було відмовлено, оскільки законодавством не передбачена така процедура. Згідно з ухвалою судді від 02 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачам - відповіді на відзив. В судове засідання позивачі не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, від представника позивача адвоката Заболотного А.М. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачів, в якій вимоги позову підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача - Новодунаєвецької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за відсутності представника відповідача, позов визнав. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що поданий позов слід задовольнити з огляду на наступне. Позивачка [PERSON] народилась у 1986 році, її батьки: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , дівоче прізвище позивачки " [PERSON] ", у 2013 році зареєструвала шлюб, де змінила прізвище на " [PERSON] ", що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , та укладення шлюбу серії [NUMBER] . Позивач [PERSON] народився у 1984 році, його батьки: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] . [INFO] помер батько позивачів - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, серед якого земельна ділянка площею 1,9468 га, кадастровий номер - 6821886500:03:002:0024, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами села Міцівці Кам`янець-Подільського (колишній Дунаєвецький) району Хмельницької області, відносно якої померлому [PERSON] було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність, згідно рішення Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області від 24 вересня 2020 року за № 5-53/2020. [PERSON] за життя замовив проект землеустрою на земельна ділянка площею 1,9468 га, який був виготовлений 09 грудня 2020 року. Проте [PERSON] , помер та не встиг завершити процедуру приватизації земельної ділянки, а саме зареєструвати право власності на земельну ділянку на своє ім`я. Відповідно до Висновку про розгляд документації із землеустрою «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі у власність [PERSON] , для ведення особиситого селянського господарства, розташованої за адресою: Хмельницька область, Дунаєвецький район, Дунаєвецька селищна рада за межами наленого пункту с.Міцівці було погоджено. Земельна ділянка сформована і їй було присвоєно кадастровий номер- 6821886500:03:002:0024, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Позивачі прийняли спадщину після смерті батька [PERSON] , їм були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується довідкою від 15 листопада 2021 року №148/01/16, яка видана приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Шевченко Н.В. Крім того, 15 листопада 2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про поділ спадщини, який було посвідчено приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Шевченко Н.В. та зареєстровано в реєстрі за №1188. Пунктами 1.2 Договору передбачено, що у власність [PERSON] та [PERSON] переходить по Ѕ частці у праві власності на земельну ділянку, 1,9468 га, кадастровий номер - 6821886500:03:002:0024, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами села Міцівці Кам`янець-Подільського (колишній Дунаєвецький) району Хмельницької області. Оскільки, приватизація вказаної земельної ділянки не завершена, нотаріус в усному порядку, відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за закном на вказану земельну ділянку. При виборі норма права до спірних правовідносин, судом враховується наступне. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. У відповідності до положень статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Нормами ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно п.п. 4.15, 4.18 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства Юстиції від 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Позивачам відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на означену земельну ділянку, оскільки за життя спадкодавця її приватизацію завершено не було. Відповідно до частин 1, 4 статті 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян в межах норм, провадиться один раз по кожному виду використання. Виходячи з вимог частини 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, в тому числі для ведення особистого селянського господарства. Згідно зі статтею 118 ЗК України процедура приватизації розпочинається після надання громадянину дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органом державної влади або місцевого самоврядування, який надає відповідні дозволи. Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Частиною 3 статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. Згідно з пунктом «г» частини 1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до вимог ст..263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки. Положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Отже, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкодавці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкодавцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що за життя [PERSON] розпочав приватизацію спірної земельної ділянки. Позивачі є спадкоємцями після смерті батька [PERSON] , отже набули право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали померлому на підставі ст.ст. 1216 та 1218 ЦК України. Відповідно, до складу спадщини входить і право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Враховуючи вищевикладене, позивачі [PERSON] та [PERSON] спадщину прийняли у встановленому законом порядку, однак позбавлені можливості одержати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, суд приходить до висновку, що вимоги позову є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved