Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що з 05 січня 2018 року і по 24 лютого 2021 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають спільних дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . В даний час вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує соціальну допомогу, однак даних коштів недостатньо для утримання дітей та її самої. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною - [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] . Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 22 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився надіслав до суду відзив на позовну заяву в якому заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог на утримання позивачки в розмірі ј частини щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Згідно судового наказу, виданого Ічнянським районним судом 22 грудня 2021 року з нього стягуються аліменти на двох дітей по 1/3 частині . Окрім того він надавав та надає всіляку допомогу дружині та дітям шляхом перерахування коштів на батьківську картку дружини, копії платіжних доручень долучив до відзиву. Починаючи з 2018 року він ніде не працює та не має стабільного доходу, таким чином на даний час він не має можливості надавати матеріальну допомогу позивачці до досягнення дитиною трьох років. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ст.ст.4,5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду про захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що сторони з 05 січня 2018 року і по 24 лютого 2021 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Стаття 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до вимог ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно положень ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 цієї статті Кодексу передбачено, що право на утримання вагітна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. За рішенням суду аліменти присуджуються одному із подружжя, як правило у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно (ст.77 СК України). Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що відповідач є батьком двох неповнолітніх дітей, є здоровою, працездатною особою, так як належні докази протилежного суду не надані, хоча позов не визнав, обгрунтовуючи тим, що надає «всіляку допомогу дружині шляхом перерахування коштів на банківську картку останньої», але в наданих роздруківках переказів відповідача не зазначені «призначення даного платежу», які суд розцінює як матеріальну допомогу на утримання його неповнолітніх дітей. Позивачка на даний час не має можливості працювати, оскільки здійснює догляд за дитиною до досягнення останньою трьох років, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення аліментів на утримання колишньої дружини [PERSON] , до досягнення дитиною трьох років у розмірі ј частини щомісячно. Згідно положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відтак аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 22 грудня 2021 року. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка була звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп..

Outcome: approved