Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина, який проживає із батьком. Свої позовні вимоги мотивував тим, що вони із відповідачкою перебували у шлюбі, від якого у них є син [PERSON] [INFO] , який проживає із батьком, та перебуває на повному його утриманні, відповідачка матеріально по утриманню дитини не допомагає. На підставі наведеного позивач просить стягувати із [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідачка надіслала до суду відзив, у якому зазначила, що твердження позивача про те, що вона жодним чином не допомагає матеріально по утриманню дитини не відповідає дійсності, оскільки вона по мірі можливості надсилає кошти для належного утримання та виховання дитини, однак приймати належної участі у вихованні дитини вона не має змоги оскільки позивач чинить їй у цьому перешкоди, вказала, що позов визнає частково, згідна сплачувати аліменти на утримання сина у мінімальному розмірі з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позивач подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задоволити, справу просив розглядати у його відсутності. Представник відповідачки, адвокат Брайляк Е.Я., подала до суду заяву, у якій зазначила, що її довірителька позов визнає частково, згідна сплачувати аліменти на у тримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення із дня набрання рішенням законної сили, справу просила розглядати без участі сторони відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов обґрунтований, підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який Рішенням Снятинського районного суду від 02.04.2021 було розірвано, від цього шлюбу у сторін є син [PERSON] [INFO] , який проживає із батьком, та перебуває на повному його утриманні. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Положеннями ст.180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч.2 ст.182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, з 1 липня 2021 року, на момент подачі позову, становить 2510 гривень, отже аліменти на дитину віком від 6 до 18 років не повинні бути меншими від 1255,00 грн., при цьому мінімальний рекомендований розмір аліментів становить 2510,00 грн. На підставі викладеного, зважаючи на обов`язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, враховуючи обставини справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково, та враховуючи те, що відповідачка на даний час ніде не працює, має низький нестабільний дохід, із відповідачки слід стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, беручи до уваги вимоги ст.191 Сімейного кодексу України, у якій зазначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, отже стягнення аліментів слід розпочати з дня пред`явлення позову із 05.11.2021. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам процесу, що відповідно до ч.3 ст.80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану, та згідно із ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, що також зазначено і у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вбачається, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З ч.6 ст.141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд вважає, що з відповідачки [PERSON] слід стягнути 908,00 грн. судового збору в користь держави. Відповідно до зазначеного та на підставі 180, 181, 182, 183, 191, 192 СК України,

Outcome: dismissed