Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , третя особа: третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Грабовецько-Дулібівської сільської ради Стрийського району Львівської області, в якій просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.10.2016 шлюб між нею та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач з власної ініціативи самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не відвідує та не спілкується з дитиною, не цікавиться її здоров`ям та розвитком, не допомагає матеріально, не сплачує аліментів, через що виникла заборгованість, тобто жодної участі у житті дочки не приймає. Вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому є всі підстави для позбавлення його батьківських прав. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 08.09.2021, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 23.09.2021 звільнено [PERSON] від сплати судового збору, відкрито провадження по даній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 20.10.2021 замінено третю особу: Орган опіки та піклування Стрийської районної державної адміністрації на Службу у справах дітей виконавчого комітету Грабовецько - Дулібівської сільської ради Стрийського району Львівської області, витребувано від третьої особи висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 17.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] , яка бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримала, посилаючись на ті самі докази та обставини, які зазначені в позовній заяві. Додатково пояснила, що відповідач більше чотирьох років не бачив дитину, не займається її вихованням, не цікавиться її життям. Зазначає, що вона не створює перешкод відповідачу у спілкуванні з дитиною, однак відповідач не бажає цього. Дитина батька не знає, вона тільки показувала їй фотографію батька. Не заперечила щодо ухвалення заочного рішення в справі. Представник позивача [PERSON] - адвокат Пилипів О.В., яка бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Також зазначила, що після розірвання шлюбу між сторонами, відповідач, який проживає окремо, припинив спілкування з дитиною, не цікавиться життям дочки, її здоров`ям, не знає, де дитина навчається, які гуртки відвідує. Також відповідач не надає матеріального утримання дитині, має заборгованість зі сплати аліментів, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності. Відповідач має іншу сім`ю, а від виховання дочки [PERSON] самоусунувся. Є висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, так як він не займається вихованням дитини, не допомагає дитині. Відповідача неодноразово викликали на засідання комісії, але йому байдуже питання про позбавлення його батьківських прав щодо дочки. Просить позов задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, в судове засідання не з`явився повторно, причин неявки не повідомив, відзиву не подав, про що свідчать матеріали справи, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. З урахуванням того, що відповідач, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про такі причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то ухвалою суду від 27.01.2022 без виходу до нарадчої кімнати з занеченням такої до протоколу судового засідання на підставі ст. 280 ЦПК України постановлено проводити заочний розгляд справи. У судове засідання представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Грабовецько-Дулібівської сільської ради Стрийського району Львівської області не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Свідок [PERSON] , яка бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, суду пояснила, що вона є близькою подругою сім`ї позивача та навіть далекою родичкою [PERSON] . Окрім цього вони проживають по сусідству, а тому вона добре обізнана про те, що відповідач не бере ніякої участі у житті дитини. Бачила відповідача лише у перший рік життя дитини, а тепер його не бачить. Вона частко приходить в гості до позивачки, бачить кожного дня дитину. Позивач не перешкоджає відповідачу бачитися з дитиною, але він після їх розірвання шлюбу жодного разу не приходив, з дитиною не спілкується, не передає нічого дитині, не вітає з днем її народження. Про всі ці обставини, які повідомила вона знає особисто, це все бачить на власні очі. Вона дуже часто спілкується з дитиною, багато часу проводять разом. Свідок [PERSON] яка бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, суду пояснила, що позивач є її двоюрідною сестрою, а вона є хресною мамою [PERSON] , а тому часто буває в сім`ї позивач, зустрічаються практично кожен день. Повідомила, що після розлучення та по сьогоднішній день відповідач до дитини не з`являється, була свідком того, як він піднімав руку на позивачку, нецензурно виражався в присутності дитини. Відповідач не займається дитиною, не виконує свій батьківський обов`язок, не має поняття, що таке бути батьком, аліменти не платить. Знає, що позивач не забороняла відповідачу бачитися з дитиною. Заслухавши позивача та її представника, пояснення свідків, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини. Сторони в справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , яка народилася [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис від 26.05.2015 № 12, видане Виконавчим комітетом Довголуцької сільської ради Стрийського району Львівської області). Згідно з заочним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.10.2016 шлюб між сторонами розірваний, рішення набрало законної сили. З розрахунку заборгованості по аліментах, наданого Турківським відділом Державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області, ВП №55524883, вбачається, що у [PERSON] станом на 08.07.2021 року існує заборгованість по сплаті аліментів, яка становить 48 721,00 грн (а.с. 10-11). Вироком Яворівського районного суду Львівської області від 28.11.2019 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі із застосуванням ст.75, 76 КК України з іспитовим строком на 1 (один) рік (а.с. 14). Постановою Турківського районного суду Львівської області від 15.07.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт (а.с. 12). З акту обстеження, складеного комісією виконавчого комітету Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 28.07.2021 за № 462, вбачається, що за адресою в [ADDRESS] проживає без реєстрації [PERSON] , який зареєстрований в с. Бітля Самбірського району Львівської області. Разом з ним проживає його дружина [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). З розрахунку заборгованості по аліментах, наданого Турківським відділом Державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області, ВП №55524883, вбачається, що у [PERSON] станом на 01.10.2021 року існує заборгованість по сплаті аліментів, яка становить 54 142,68 грн. Відповідно до довідки, виданої Воледовголуцькою початковою школою Грабовецько-Дулібівської сільської ради Стрийського району Львівської області за №79 від 29.09.2021, яка видана [PERSON] як матері дитини [PERSON] , [INFO] про те, що дитина дійсно навчається в 1 класі Воледовголуцької початкової школи. Як видно з характеристики учениці 1 класу [PERSON] , [INFO] - така навчається в першому класі Воледовголуцької початкової школи. Зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна учениця. Дитина регулярно відвідує заняття у школі, завжди охайна, доглянута. Дівчинка добре усвідомлює обов`язки, цікавиться навчанням, виявляє бажання вчитися, особливо цікавиться навчанням, уважна на уроках, вміє правильно висловлювати думки, самостійна, спостережлива, весела і товариська. Мати дитини спілкується з вчителями, цікавиться шкільним життям доньки. Дитину до школи приводить і забирає мама. Батько успішністю дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Як видно з характеристики громадської організації "Беллатор" від 05.10.2021, [PERSON] займається в спортивному клубі " Беллатор " в секції карате з вересня 2020 року. За цей період зарекомендувала себе як старанна та дисциплінована дитина, успішно проходила атестацію на пояси та завойовувала призові місця на міських змаганнях, уважна на тренуваннях та старанно виконує завдання тренерів. Мати дитини спілкується з тренерами, які займаються дитиною, цікавиться успіхами доньки. За цей час мати дитини завжди приводить на тренування та забирає з тренувань сама. Батько [PERSON] успіхами дитини з карате не цікавиться. У відповідності до висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Грабовецько-Дулібівської сільської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Грабовецько-Дулібівської сільської ради від 27.10.2021 №85, врахувавши всі обставини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] батьківських прав по відношенню до доньки [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Відтак, суд встановив, що між сторонами виник спір щодо батьківських обов`язків по вихованню дитини, який регулюється Главою 13 Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з усталеною судовою практикою Верховного Суду позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Водночас Європейський суд з прав людини в контексті статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, серед іншого зазначив, що головним критерієм при вирішенні таких справ є інтереси дитини, розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин, і відповідне рішення має підкріплюватись достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини (пункт 49 рішення від 18 грудня 2008 року в справі «Савіни проти України»). Також практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши докази, суд встановив, що відповідач тривалий час, а саме з 2017 року не відвідує дитину, не займається вихованням доньки, не піклується про її потреби, не цікавиться її життям, здоров`ям та розвитком. Відповідач також не бере участі в утриманні дитини, з метою забезпечення дитині належних умов життя та розвитку, що стверджується наявною в нього заборгованістю зі сплати аліментів. Суд враховує також і те, що позивач з дитиною, хоча і проживає окремо в Стрийському районі а відповідач у Самбірському районі, які знаходяться у Львівській області, враховуючи невелику територіальну віддаленість таких районів, однак відповідач не надав, а суд не здобув доказів того, що є перепони для нього виконувати свої батьківські обов`язки, що позивач створює йому перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини. Натомість суд встановив, що відповідач повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, така його поведінка свідчить про небажання змінити ставлення до виховання дитини, проявляти батьківське піклування та турботу про неї. Відповідач також не прибув на засідання органу опіки та піклування, де розглядалось питання щодо доцільності позбавлення його батьківських прав, що суд розцінює як його байдуже відношення до цього питання, незаінтересованість у налагодженні відносин з дитиною, небажання брати участь у житті дочки, що в сукупності підтверджує факт його самоусунення від виконання батьківських обов`язків. Відтак, суд дійшов висновку, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] та його небажання виховувати дитину, що полягає в тому, що він не приймає участі у вихованні дочки, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідних умов для життя. Процесуальна поведінка відповідача під час розгляду справи, повторне неприбуття його в судові засідання без поважних причин, дають підстави для висновку, що відповідач не бажає змінити своєї поведінки як батька відносно його батьківських обов`язків щодо дитини, такий виявляє байдуже відношення до результатів розгляду справи. З огляду на все вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, без поважних причин залишивши дочку без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно малолітньої дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, та його негативний вплив на подальший її розвиток, що свідчить про необхідність застосування судом такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав. За таких обставин позов підлягає до задоволення. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з такого. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору. Згідно положень ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, позов задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved