Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

У серпні 2021 року позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) по сплаті аліментів в сумі 42654,81 грн. на його користь. Позов мотивований наступним. Сторони мають доньку. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 29.01.2020 року у справі № 766/25525/19 стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання доньки, яка продовжує навчання, аліменти у розмірі ј частини заробітку (доходу), щомісячно до закінчення навчання, починаючи з 21.12.2019 року, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку. Заборгованість по аліментам за період з 24.12.2019 року по 28.07.2021 року становить 46976,36 грн. та виникла з вини відповідача. Пеня у зв`язку із чим, становить 42654,81 грн. за період з 24.12.2019 року по 11.08.2021 року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.08.2021 року відкрито провадження у даній справі про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Позивач та її представник адвокат Салівонський О.М. в судове засідання не з`явились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без сторони позивача, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала 21.01.2022 року заяву про відкладення розгляду справи, оскільки має намір звернутись за правовою допомогою. 06.10.2021 року відповідач подавала заяву про відкладення розгляду для подання відзиву. 16.11.2021 року подала заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю отримання консультації з адвокатом. Так, встановлено, що розгляд справи відкладався на підставі заяв відповідача, у тому числі і у зв`язку із необхідністю отримання правової допомоги 16.11.2021 року. Заява від 21.01.2022 року вказує, що вона не скористалась правом на звернення за правовою допомогою. За таких обставин суд дійшов висновку, що неявка відповідача в судове засідання 27.01.2022 року відбулась без поважних причин. Відповідно до ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.\~Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:\~1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно з\~ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання правами не допускається. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі\~\~„Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції. Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку. У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги неприбуття у судове засідання належним чином повідомленого відповідача, з урахуванням строків розгляду справи, враховуючи стадію розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача, за наявними в матеріалах справи документами, з метою вирішення спору виниклого між сторонами по справі, ухваливши заочне рішення відповідно до ст. ст.\~280, 281 ЦПК України. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] народилась [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 29.01.2020 року у справі № 766/25525/19 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки, що продовжує навчання [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 24.12.2019 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку. Зазначене судове рішення набуло чинності 29.02.2020 року, видано виконавчий лист № 766/25525/19, що вбачається з копії виконавчого документу. Відповідно до розрахунку Старшого державного виконавця Сергієнко К. заборгованість за виконавчим листом № 766/25525/19 станом на 28.07.2021 року становить 46976,36 грн. Згідно розрахунку наданого позивачем, пеня за період з 24.12.2019 року по 11.08.2021 року становить 42654,81 грн. За приписами ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При визначенні порядку нарахування неустойки за несплату аліментів Верховний Суд в Постанові від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц (Провадження № 14-37цс18) встановив, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Виходячи з вищевказаних положень, суд погоджується з проведеним позивачем розрахунком суми неустойки (пені) у розмірі 42654,81 грн., на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 141 ЦПК України та з урахуванням положень закону України «Про судовий збір». Так, відповідно до ст. 5 ч. 1 п. 3 закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору у справі про стягнення аліментів, тому під час подання позову судовий збір не сплачувався. Враховуючи наведене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved