Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Підстава позову (позиція позивача): 21.07.2009 позивач у відділі реєстрації актів цивільного стану міста Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , актовий запис №198. Від шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає разом з нею. Сім`я розпалась і існує формально, спільне життя в них не склалось. У них різні характери та погляди на життя, через що постійно виникали непорозуміння та сварки. Майнового спору між ними немає. В результаті спільних розмов вони вирішили, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нові стосунки. Син, за спільною згодою, залишився проживати з позивачем. Відповідач працює у ДТГО «Львівська залізниця» ВП Моторвагонне депо Львів, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчих документах з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей немає, а тому на підставі вищенаведеного просить розірвати шлюб та стягувати на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини (але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від заробітку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та зазначила, що відповідач працює у ДТГО «Львівська залізниця» ВП Моторвагонне депо Львів та його середньомісячний дохід становить приблизно 6000-7000 грн. З листопада 2021 року вони не проживають разом, відповідач не бере участі у вихованні сина, між ними постійно виникають сварки та непорозуміння, а тому просить позов задоволити. Позиція відповідача: Відповідач в судове засідання не з`явився, однак 25.01.2022 подав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує, не заперечує проти стягнення аліментів та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області 15.10.2015, вбачається, що 21.07.2009 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 198. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини « [PERSON] » (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області 31.08.2012 року, [PERSON] народився [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] , актовий запис № 434 (а.с.6). Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як вбачається з п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. В судовому засіданні встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають їх наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що слід розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 21липня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 198. В судовому засіданні також встановлено, що від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] , який проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні, однак позивачу не вистачає коштів на утримання сина, а відтак, позивач змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан позивача та відповідача, потреби дитини даного віку. Зокрема в судовому засіданні встановлено, що відповідач працює в ДТГО «Львівська залізниця» ВП Моторвагонне депо Львів та його середньомісячний дохід становить приблизно 6000-7000 грн., проти стягнення аліментів відповідач не заперечує, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання сина. Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей до досягнення повноліття покладений на обох батьків; витрати позивача на дитину, на які вона покликалася, суд вважає, що позов слід задоволити та стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 23 листопада 2021року та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з відповідача підлягають стягненню на користь держави 908, 00 грн. судового збору в частині стягнення аліментів на утримання дитини, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати такого на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року.

Outcome: approved