Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, в кому просив стягнути з відповідача надмірно виплачену грошову допомогу в сумі 40 571 грн. 27 коп. та понесені позивачем судові витрати. Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідач вказав недостовірну інформацію в заявах про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі і оплату житлово-комунальних послуг, в яких окрім себе вказував свою доньку [PERSON] , [INFO] (категорія працездатності «дитина до 18 років»), в графі «зареєстроване місце проживання» напроти себе і доньки зазначав: [ADDRESS] . Проте місце проживання [PERSON] з 09 квітня 2010 року було зареєстровано разом з матір`ю та братом за адресою [ADDRESS] . Власником зазначеного житла, розташованого в іншому регіоні, ніж на тимчасово окупованій території, згідно технічного паспорта є мати [PERSON] - [PERSON] . Відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з матір`ю своєї дочки [PERSON] у шлюбі не перебував, спільно не проживав. З народження дочка проживала разом з матір`ю у м. Харкові, а з 2012 року за згодою з останньою разом з ним в м. Луганську. Після початку проведення антитерористичної операції 08 вересня 2014 року він разом з дочкою був вимушений виїхати з місця їх постійного проживання до [PERSON] в м. Харків. Однак остання проти цього заперечила та вони залишився проживати у м. Харкові окремо від [PERSON] . Також зазначив, що оскільки [PERSON] не була членом його сім`ї, він не був зобов`язаний повідомляти органу соціального захисту населення про наявності у її володінні (власності) житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операцій. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Представник відповідача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову заперечила. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. З матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що вбачається з свідоцтва про народження останньої серії [NUMBER] . 26 січня 2015 року відповідач разом з дитиною [PERSON] взяті на облік осіб, переміщених з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції за адресою [ADDRESS] , про що Управлінням соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради видано відповідну довідку №6343008338 від 26 січня 2015 року. 26 січня 2015 року, 13 травня 2015 року, 27 жовтня 2015 року, 27 квітня 2016 року, 31 жовтня 2016 року, 03 травня 2017 року, 14 травня 2018 року [PERSON] звертався до Управління соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради із заявами про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі і оплату житлово-комунальних послуг. У вказаних заявах відповідач вказував себе (категорія працездатності «пенсіонер») та свою неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] (категорія працездатності «дитина до 18 років»), зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] . На підставі Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Україні від 01 жовтня 2014 року №505 (зі змінами та доповненнями) Управлінням соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради прийнято рішення від 26 січня 2015 року, 15 червня 2015 року, 27 жовтня 2015 року, 26 травня 2016 року, 09 грудня 2016 року, 26 червня 2017 року, 15 січня 2018 року, 13 червня 2018 року про призначення [PERSON] та його дочці [PERSON] виплати адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 01 лютого 2015 року по 19 квітня 2015 року в розмірі 1 768 грн., за період з 24 квітня 2015 року по 23 жовтня 2015 року в розмірі 1 768 грн., за період з 24 жовтня 2015 року по 23 квітня 2016 року в розмірі 1 768 грн., за період з 27 квітня 2016 року по 25 жовтня 2016 року в розмірі 1 768 грн., за період з 31 жовтня 2016 року по 29 квітня 2017 року в розмірі 1 768 грн., за період з 03 травня 2017 року по 02 листопада 2017 року в розмірі 1 768 грн., за період з 14 листопада 2017 року по 13 травня 2018 року в розмірі 1 768 грн., за період з 14 травня 2018 року по 13 листопада 2018 року в розмірі 2 000 грн. Згідно з довідкою з електронної бази Реєстру територіальних громад, [PERSON] , [INFO] , з 09 квітня 2010 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю [PERSON] . Згідно листа Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради №13432-005 від 28 грудня 2018 року, [PERSON] перебувала на обліку та отримувала соціальні допомоги (на дитину [PERSON] , [INFO] ): соціальна допомога по вагітності та пологах непрацюючим жінкам з 01.01.2010 р. по 01.02.2010 р.; державну соціальну допомогу при народженні дитини з 01.03.2010 р. по 31.03.2012 р.; соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку непрацюючим жінкам з 24.05.2010 р. по 13.03.2013 р., допомогу на дітей одиноким матерям (удовам) з 01.04.2010 р. по 01.02.2015 р. Як йдеться в позовній заяві, оскільки дитина [PERSON] була зареєстрована зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з дати народження - [INFO] , тобто до початку проведення антитерористичної операції, вона не є особою, яка перемістилась з тимчасово окупованої території України та районів проходження антитерористичної операції і не має права на призначення відповідної допомоги. За фактом надання недостовірної інформації щодо доньки [PERSON] , наказом Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради від 16 січня 2019 року №23 на підставі п. 5 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» скасовано довідку [PERSON] про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 26 січня 2015 року №6343008338. На підставі вказаного наказу позивачем рішеннями від 21 січня 2019 року здійснено перерахунки всіх зазначених вище рішень без врахування [PERSON] , тільки на [PERSON] . Згідно повідомлення Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 30 січня 2019 року №392 у [PERSON] виникла переплата грошової допомоги в УСЗН Московського району ХМР за період з 01.02.2019 року по 19.04.2015 року; з 14.11.2017 року по 13.11.2018 року; з 24.04.2015 року по 23.04.2016 року; з 27.04.2016 року по 26.10.2016 року; з 31.10.2016 року по 29.04.2017 року; з 03.05.2017 року по 02.11.2017 року, з 14.11.2017 року по 13.11.2018 року у сумі 40 571,27 грн. 06 лютого 2019 року листом за №317-01 [PERSON] направлено повідомлення про необхідність погашення переплати, яка виникла внаслідок надміру перерахованих коштів в розмірі 40 571,27 грн. 18 лютого 2019 року Управлінням соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради [PERSON] видано іншу довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №6343-5000035613 без зазначення в ній відомостей про малолітню [PERSON] . Наказом Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради від 27 лютого 2019 року №39 відмінено скасування дії довідки від 26.01.2015 року №6343008338 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та внесено відомості про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщеної особи. Довідку від 18.02.2019 року №6343-5000035613, яка видана [PERSON] вважати такою, що втратила дію, оригінал якої підлягає поверненню до управління. У зв`язку зі зміною місця проживання [PERSON] особову справу останнього передано до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області листом від 23 липня 2019 року №07-7384. Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначає Порядок «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505 (далі - Порядок). Згідно п. 2 Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців. За рішенням комісій з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворених районними, районними у мм. Києві та Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад, грошова допомога може надаватися внутрішньо переміщеним особам з інвалідністю, їх дітям, дітям з інвалідністю та особам, що здійснюють за ними догляд, які перемістилися з населених пунктів Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, і не мають можливості повернутися до попереднього місця проживання, у тому числі через потребу у тривалій вторинній (спеціалізованій) медичній допомозі або третинній (високоспеціалізованій) медичній допомозі із цілодобовим спостереженням або у зв`язку із загрозою насильства чи психологічною травмою. Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085 (Офіційний вісник України, 2014 р., № 92, ст. 2655; 2015 р., № 98, ст. 3368). Пунктом 3 Порядку передбачено, що грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах: для осіб, які отримують пенсію, та інших осіб, які досягли пенсійного віку (крім осіб з інвалідністю), дітей, осіб, які досягли 18-річного віку та продовжують навчання за денною формою в закладах освіти, що забезпечують здобуття повної загальної середньої, професійної (професійно-технічної) або вищої освіти, до закінчення таких закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, - 1000 гривень на одну особу (члена сім`ї). Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією, поданою компетентним органом. Відповідно до п. 5 Порядку призначення і виплата грошової допомоги здійснюється уповноваженим органом за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї. Для призначення грошової допомоги уповноважений представник сім`ї за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документа, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, подає складену в довільній формі письмову заяву про надання грошової допомоги та документи, визначені цим пунктом. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає заяву. У разі відсутності змін, що впливають на призначення грошової допомоги, про це зазначається у заяві про призначення допомоги на наступний шестимісячний строк, і до заяви не додаються документи, зазначені у цьому пункті, а використовуються відомості з документів, поданих з останньою заявою про призначення грошової допомоги. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку. Інформацію про перебування на обліку внутрішньо переміщених осіб, уповноваженого представника та усіх членів сім`ї уповноважений орган перевіряє з використанням інформаційних систем Мінсоцполітики. У заяві зазначаються, серед іншого, зазначаються відомості про наявність у будь-якого із членів сім`ї у власності житлового приміщення/частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Відповідно до п. 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Пунктом 12 Порядку передбачено, що виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця серед іншого у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Разом з тим, згідно вимог ч.ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як передбачено вимогами ч. 2 та ч. 4 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Як передбачено ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом з тим, подані до суду копії документів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги належним чином в порядку передбаченому ст. 95 ЦПК України не завірені. Відповідність копій письмових доказів оригіналам, підписом представника із зазначенням дати такого засвідчення не завірена. Крім того, згідно ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача. Проте, документ на підтвердження повноважень начальника Управління соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради на подання вказаної позовної заяви, всупереч вказаних вимог до справи не долучено. Отже позовні вимоги на основі належних, допустимих та достатніх доказів в суді не доведено. Відтак в задоволенні вказаного позову слід відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed