Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON] з посиланням на те, що вінпрацює учителем історії у ЗЗСО «Ставищенський НВК №1». 05 листопада 2021 року директором даної установи П`ятнічук Н.П. складено акт №01-98/202 у якому вказано, що з 8 листопада 2021 р. він буде відсторонений від роботи в разі відмови або ухилення від обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2 та запропоновано не пізніше 08 год. 00 хв. 08 листопада 2021 року надати особисто директору ЗЗСО «Ставищенський НВК №1» медичний висновок або документ, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації або документ, що підтверджує отримання однієї дози дводозної вакцини. В іншому випадку, 08 листопада 2021 р. буде видано наказ про відсторонення його від виконання службових обов`язків без збереження заробітної плати до моменту надання директору ЗЗСО «Ставищенський НВК №1» вказаного медичного висновку. 08.11.2021р. наказом №92 від 08.11.2021 р. його відсторонено від виконання професійних обов`язків вчителя історії без збереження заробітної плати до моменту надання директору ЗЗСО «Ставищенський НВК №1» медичного висновку або документу, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації, або документу, що підтверджує отримання однієї дози дводозної вакцини, з тих підстав, що він не надав вищевказані документи на виконання Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та постанови КМ України від 09 грудня 2020 р. «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2, а тому він підлягає відстороненню з займаної посади вчителя історії. Вважає даний наказ незаконним та таким, який підлягає скасуванню, оскільки не передбачено правової можливості відсторонення працівника від роботи із підстав відсутності у нього щеплення від COVID-19 та не виплати йому заробітної плати, а також примушувати працівників вакцинуватися від коронавірусної хвороби COVID-19. В зв`язку із незаконним відстороненням від роботи та не виплати заробітної плати, відповідач відділ освіти Ставищенської селищної ради, який відповідно до довідки №01-27/62 від 10.12.2021 року нараховує і виплачує заробітну плату, зобов`язаний виплатити йому середню заробітну плату за час вимушеного прогулу. Середньоденна заробітна плата становить 597,45 грн.. Середній заробіток він просить стягнути до моменту допуску його до роботи. Позивач просить суд визнати незаконним та скасувати наказ №92 від 08 листопада 2021 року, виданий директором Ставищенського навчально-виховного комплексу «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів - Педагогічний ліцей» №1 Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області про відсторонення його від роботи та допустити до роботи, зобов`язати відділ освіти Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київського області нарахувати та виплатити йому середню заробітну плату з 08 листопада 2021 року до дня допуску його до роботи. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, підтвердили обставини, викладені в позовній заяві, позов просять задовольнити. [PERSON] додатково зазначила, що карантин діяв на території України до 31.12.2021 року, а потім строк його дії було продовжено до 31.03.2022 року. В результаті відсторонення від роботи особа не має права на соціальні виплати, лікарняний, період відсторонення від роботи не входить у трудовий стаж. Такі адміністративні заходи не є співмірними фактичним обставинам та порушують конституційне право особи (позивача) на працю, спірний наказ є незаконним та підлягає скасуванню. Представник відповідача - відділу освіти Ставищенської селищної ради Погребешна І. В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить відмовити в їх задоволенні. Додатково зазначила, що спірний наказ видано на законних підставах, інакше директор ЗЗСО "Ставищенський НВК №1" міг би бути притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення закону. Відділ освіти нараховує працівникам освітніх закладів заробітну плату та є розпорядником коштів, призначених для виплати заробітної плати. Підстави для виплати позивачу заробітної плати за період відсторонення його від роботи відсутні. У відзиві на позовну заяву (а. с. 78-82) Погребешна І. В. вказала, що відмова або ухилення працівника закладу освіти від обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 є підставою для його відсторонення. Якщо працівник не надає керівнику закладу освіти сертифікат про проходження обов`язкового щеплення - це також є підставою для його відсторонення від роботи. Таким чином, відсторонення від роботи працівників закладів освіти через їх відмову або ухилення від проходження вакцинації від коронавірусної хвороби COVID-19 на термін до усунення причин такого відсторонення та ненаданням відповідних медичних довідок щодо наявності відповідних протипоказань є правомірним та відповідає вимогам чинного законодавства про працю. Держава, встановивши відсторонення педагогічних працівників від виконання обов`язків, які не мають профілактичного щеплення, реалізує свій обов`язок щодо забезпечення безпеки життя і здоров`я всіх учасників освітнього процесу, в тому числі й самих дітей. Отже, право позивача на працю у шкільному навчальному закладі було тимчасово обмежено з огляду на суспільні інтереси, оскільки [PERSON] відмовився від обов`язкового щеплення. Під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, такому працівнику заробітна плата в період відсторонення не виплачується. На виконання вимог наказу МОЗ України від 04.10.2021 року №2153 директор ЗЗСО "Ставищенський НВК №1" П`ятнічук Н.П. щотижня на робочих нарадах доводила до відома працівників закладу освіти зміст урядових документів, наказів, розпоряджень, вимоги щодо обов`язковості їх виконання та повідомляла про те, що при набранні чинності відповідних нормативно - правових актів працівники, які ухиляються від вакцинації проти COVID-19 та не надали медичного висновку про наявність протипоказань до вакцинації, мають бути відсторонені від роботи в установленому порядку. Актом №01-28/202 від 05.11.2021р. повідомлено позивача про те, що наказом №2153, який набирає чинності з 08.11.2021р., затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням та у разі відмови працівника від обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, здійснюється його відсторонення від роботи. [PERSON] запропоновано не пізніше 08 год. 00 хв. 08.11.2021р. надати особисто директору ЗЗСО "Ставищенський НВК № 1" медичний висновок, або документ, що підтверджує отримання однієї дози дводозної вакцини (за умови, що не сплинув строк для отримання другої дози дводозної вакцини). В іншому випадку 08.11.2021р. буде видано наказ про відсторонення його від виконання службових обов`язків без збереження заробітної плати до моменту надання директору ЗЗСО "Ставищенський НВК №1" зазначених документів. Із вказаним актом позивач був ознайомлений в присутності свідків під розписку. Таким чином, директором ЗЗСО "Ставищенський НВК №1" вжито ряд заходів аби довести до відома позивача інформацію про те, що він, як працівник закладу освіти, підлягає обов`язковій вакцинації проти COVID-19. Враховуючи те, що позивач не надав медичного висновку або документу, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації, або документу, що підтверджує отримання однієї дози дводозної вакцини (за умови, що не сплинув строк для отримання другої дози дводозної вакцини), директор ЗЗСО "Ставищенський НВК №1" 08 листопада 2021 року виніс наказ №92 «Про відсторонення від виконання професійних обов`язків працівника, який не отримав щеплення від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», яким відсторонив позивача з 08.11.2021р. від виконання професійних обов`язків без збереження заробітної плати до моменту надання директору ЗЗСО "Ставищенський НВК №1" зазначених вище документів. Із вказаним наказом позивач був ознайомлений під розписку. Представник відповідача - директор Ставищенського навчально-виховного комплексу «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів - Педагогічний ліцей» №1 Ставищенської селищної ради П`ятнічук Н.П. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить відмовити в їх задоволенні. Додатково зазначила, що спірний наказ вона видала згідно чинного законодавства, оскільки на момент його видання у Київській області було запроваджено червоний рівень епідемічної небезпеки. Це означає, що в освітньому закладі всі мають бути щеплені на сто відсотків, інакше необхідно переходити на дистанційну форму навчання. Для забезпечення безпеки учнів та працівників очолюваного нею освітнього закладу краще працювати в очному режимі ніж дистанційно, тому і виникла необхідність відсторонити позивача. У відзиві на позовну заяву (а. с. 87 - 91) П`ятнічук Н.П. вказала, що відмова або ухилення працівника закладу освіти від обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 є підставою для його відсторонення. Якщо працівник не надає керівнику закладу освіти сертифікат про проходження обов`язкового щеплення - це також є підставою для його відсторонення від роботи. Таким чином, відсторонення від роботи працівників закладів освіти через їх відмову або ухилення від проходження вакцинації від коронавірусної хвороби COVID-19 на термін до усунення причин такого відсторонення та ненаданням відповідних медичних довідок щодо наявності відповідних протипоказань є правомірним та відповідає вимогам чинного законодавства про працю. Держава, встановивши відсторонення педагогічних працівників, які не мають профілактичного щеплення, від виконання обов`язків, реалізує свій обов`язок щодо забезпечення безпеки життя і здоров`я всіх учасників освітнього процесу, в тому числі здобувачів освіти. Право позивача на працю у закладі освіти було тимчасово обмежено з огляду на суспільні інтереси, інтереси усіх учасників освітнього процесу, оскільки [PERSON] відмовився від обов`язкового щеплення. Актом №01-28/202 від 05.11.2021р. повідомлено позивача про те, що наказом №2153, який набирає чинності 08.11.2021р., затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням та у разі відмови працівника від обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, здійснюється його відсторонення від роботи. [PERSON] запропоновано не пізніше 08 год. 00 хв. 08.11.2021р. надати особисто директору ЗЗСО "Ставищенський НВК №1" медичний висновок, або документ, що підтверджує отримання однієї дози дводозної вакцини (за умови, що не сплинув строк для отримання другої дози дводозної вакцини). В іншому випадку 08.11.2021р. буде видано наказ про відсторонення його від виконання службових обов`язків без збереження заробітної плати до моменту надання директору ЗЗСО "Ставищенський НВК №1" зазначених документів. Із вказаним актом позивач був ознайомлений в присутності свідків під розписку. Таким чином, нею як директором ЗЗСО "Ставищенський НВК № 1" вжито ряд заходів аби довести до відома позивача інформацію про те, що він, як працівник закладу освіти, підлягає обов`язковій вакцинації проти COVID-19. А у випадку ухиляння чи відмови від вакцинації позивач буде відсторонений від роботи у встановленому законом порядку. Враховуючи те, що позивач не надав медичного висновку або документу, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації, або документу, що підтверджує отримання однієї дози дводозної вакцини (за умови, що не сплинув строк для отримання другої дози дводозної вакцини), нею 8 листопада 2021 року винесено наказ №92 «Про відсторонення від виконання професійних обов`язків працівника, який не отримав щеплення від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», яким відсторонено позивача з 08.11.2021р. від виконання професійних обов`язків без збереження заробітної плати до моменту надання їй вказаних документів. Із даним наказом позивач був ознайомлений під розписку. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши письмові докази, вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи із наступного. Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копій: довідки відділу освіти Ставищенської селищної ради від 10.12.2021 року №01-27/62 та від 29.11.2021 року №01-27/59, довідки Ставищенського навчально-виховного комплексу «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів - Педагогічний ліцей» №1 Ставищенської селищної ради від 10.12.2021 року №01-28/221 та витягу з трудової книжки позивача, останній працює на посаді вчителя історії даного закладу освіти з 01.04.2014 року, його середньоденна заробітна плата становить 597, 45 грн.. Заклади освіти Ставищенської селищної ради не мають самостійного балансу, а обслуговуються централізованою бухгалтерією відділу освіти Ставищенської селищної ради (а. с. 16, 41, 42, 52-55, 187-200). Із змісту копії довідки відділу освіти Ставищенської селищної ради від 24.11.2021 року №01-27/57 вбачається, що заробітну плату позивачу нараховує відділ освіти (а. с. 15). Із змісту копії акту №01-28/202 від 05.11.2021р. Ставищенського навчально-виховного комплексу «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів - Педагогічний ліцей» №1 Ставищенської селищної ради вбачається, що позивача повідомлено про те, що наказом №2153, який набирає чинності 08.11.2021р., затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням та у разі відмови працівника від обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, здійснюється його відсторонення від роботи. [PERSON] запропоновано не пізніше 08 год. 00 хв. 08.11.2021р. надати особисто директору ЗЗСО "Ставищенський НВК №1" медичний висновок, або документ, що підтверджує отримання однієї дози дводозної вакцини (за умови, що не сплинув строк для отримання другої дози дводозної вакцини). В іншому випадку 08.11.2021р. буде видано наказ про відсторонення його від виконання службових обов`язків без збереження заробітної плати до моменту надання директору ЗЗСО "Ставищенський НВК №1" зазначених документів. Із вказаним актом позивач був ознайомлений в присутності свідків під розписку (а. с. 47 - 50). 8 листопада 2021 року директором Ставищенського навчально-виховного комплексу «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів - Педагогічний ліцей» №1 Ставищенської селищної ради П`ятнічук Н.П. винесено наказ №92 «Про відсторонення від виконання професійних обов`язків працівника, який не отримав щеплення від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», яким відсторонено позивача з 08.11.2021р. від виконання професійних обов`язків без збереження заробітної плати до моменту надання їй вказаних документів. Із даним наказом позивач був ознайомлений під розписку (а. с. 46). Відповідно до копій: довідки відділу освіти Ставищенської селищної ради від 10.12.2021 року №01-27/62 та витягу із Статуту Ставищенського навчально-виховного комплексу «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів - Педагогічний ліцей» №1 Ставищенської селищної ради, директор закладу призначає на посаду та звільняє із посади працівників, визначає їх функціональні обов`язки, забезпечує раціональний добір і розстановку кадрів, створює необхідні умови для підвищення фахового та кваліфікаційного рівнів (а. с. 41, 58-59, 183-186). Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10 лютого 2010 року). Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно із ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. В пунктах а) та б) статті 10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» встановлено обов`язки громадян у сфері охорони здоров`я, зокрема , піклуватись про своє здоров`я та здоров`я дітей, не шкодити здоров`ю інших громадян; у передбачених законодавством випадках проходити профілактичні медичні огляди і робити щеплення. Відповідно до ст. 46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Київської міської ради професійних спілок щодо офіційного тлумачення частини третьої статті 21 Кодексу законів про працю України (справа про тлумачення терміну «законодавство») від 09 липня 1998 року №12-рп/98 зазначено, що термін "законодавство" досить широко використовується у правовій системі в основному у значенні як сукупності законів та інших нормативно-правових актів, які регламентують ту чи іншу сферу суспільних відносин і є джерелами певної галузі права. Цей термін без визначення його змісту використовує і Конституція України (статті 9, 19, 118, п. 1 Перехідних положень). У законах залежно від важливості і специфіки суспільних відносин, що регулюються, цей термін вживається в різних значеннях: в одних маються на увазі лише закони; в інших, передусім кодифікованих, в поняття "законодавство" включаються як закони та інші акти Верховної Ради України, так і акти Президента України, Кабінету Міністрів України, а в деяких випадках - також і нормативно-правові акти центральних органів виконавчої влади. У Кодексі законів про працю України термін "законодавство" вцілому вживається у широкому значенні, хоча його обсяг чітко не визначено. На підставі наведеного, суд вважає, що до «інших передбачених законодавством випадків» у широкому значенні поняття «законодавство», як підстава для відсторонення працівників від роботи належить, зокрема, відмова або ухилення від профілактичних щеплень працівників професій, виробництв та організацій, для яких таке щеплення є обов`язковим. Частиною 1, 2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Отже, зі змісту ч. 2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» випливає, що центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, може встановлюватись перелік професій, працівники яких підлягають обов`язковому щепленню також проти інших (крім тих, які визначені в ч. 1 ст. 12 вказаного Закону) інфекційних захворювань. Відповідно до п. 1 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою КМ України в редакції від 24 січня 2020 року №90, МОЗ України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Наказом МОЗ України від 04 жовтня 2021 року №2153, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 2021 року за №1306/36928 та набрав чинності з 08 листопада 2021 року, затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням (далі - Перелік №2153) . Відповідно до цього Переліку обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України цієї хвороби, підлягають, зокрема працівники закладів вищої, післядипломної, фахової перед вищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у т. ч. спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності. В Переліку №2153 також зазначено, що щеплення є обов`язковим в разі відсутності абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень, відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16 вересня 2011 року №595, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 жовтня 2011 року за №1161/19899 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 11 жовтня 2019 року №2070). Судом встановлено, що позивачем не було надано відповідачу документу щодо медичних протипоказань та застережень до проведення йому профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Пунктом 41-6 постанови КМ України від 09 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій визначено забезпечити: 1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 4 жовтня 2021 р. № 2153 (далі - перелік); 2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України, частини другої статті 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та частини третьої статті 5 Закону України "Про державну службу", крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я; 3) взяття до відома, що: на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України, частини першої статті 1 Закону України "Про оплату праці" та частини третьої статті 5 Закону України "Про державну службу"; відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома особам, які відсторонюються; строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що оскільки позивач, як працівник закладу загальної середньої освіти підлягає обов`язковому профілактичному щепленню проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, однак відмовився від щеплення та не надав документу щодо медичних протипоказань та застережень до проведення йому профілактичного щеплення, а тому керівник навчального закладу правомірно видала наказ про його відсторонення від роботи на підставі чинного законодавства у відповідності до вимог ст. 46 КЗпП України, ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», наказу МОЗ України від 04 жовтня 2021 року №2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» та п. 41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Відсторонення від роботи означає призупинення трудових правовідносин, яке полягає в тимчасовому увільненні працівника від обов`язку виконувати роботу за укладеним трудовим договором і тимчасовому увільненні роботодавця від обов`язку забезпечувати працівника роботою або створювати умови для її виконання та відповідно, сплачувати заробітну плату. Чинним законодавством не передбачено обов`язку роботодавця зберегти заробітну плату за працівником, відстороненим через відмову вакцинуватися від коронавірусної хвороби. Тимчасове увільнення працівника від виконання ним його трудових обов`язків в порядку відсторонення від роботи (на умовах та підставах встановлених законодавством) за своєю суттю не є дисциплінарним стягненням, а є особливим запобіжним заходом. Застосовується такий захід у виняткових випадках, і має за мету відвернення та/або попередження негативних наслідків. Призупинення трудових відносин в такому випадку не тягне за собою обов`язкове припинення самих трудових відносин. На період усунення від роботи за працівником зберігається його робоче місце. Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у листі від 24.12.2021р. №3223/0/208-21 роз`яснив, що на сьогодні немає жодної правової позиції ЄСПЛ про відсторонення від роботи працівника, невакцинованого проти COVID-19. В цьому контексті ЄСПЛ висловлювався лише з процедурних питань. Йдеться про тимчасові заходи, які суд може вжити негайно у випадку існування ризику непоправного порушення прав людини. Так, у серпні 2021 року відхилив запит французьких пожежників про вжиття невідкладних заходів з огляду на закон, який передбачає вимогу обов`язкової вакцинації для певних професій з подальшим відстороненням від роботи у разі відмови (Abgrall & 671 others vs France). У вересні 2021 року ЄСПЛ розглянув та відхилив два подібні запити, подані медичними працівниками з Греції, які вимагали зупинити дію закону, що передбачає обов`язкову вакцинацію аби мати змогу продовжити працювати (Kakaleri & others vs Greece, Theofanopoulou and Others v. Greece). КЦС ВС також нагадав про рішення ЄСПЛ щодо щеплень від інших інфекційних хвороб. Зокрема, справу «Соломахін проти України» (Solomakhin vs Ukraine) та Vavrichka & others vs Czech Republic. Зокрема, суд вказав на те, що порушення фізичної недоторканності заявника може бути виправданим для дотримання цілей охорони здоров`я та необхідності контролювати поширення інфекційного захворювання. З огляду на статтю 8 Конвенції, ЄСПЛ в кожному випадку досліджує, чи є втручання в приватне життя заявника: законним; чи відповідає воно законній меті; чи є воно виправданим у демократичному суспільстві. Практики ВС щодо відсторонення працівників від роботи через відмову вакцинуватися від коронавірусної хвороби наразі теж немає. В той же час, у провадженні ВС раніше були справи, де позивачі оскаржували обмеження, яких, на їх думку, зазнають діти через відсутність щеплень. Йдеться, зокрема, про рішення у справі №337/3087/17 від 20.03.2018р., №682/1692/17 від 17.04.2019р., №630/554/19 від 08.02.2021р., №331/5291/19 від 10.03.2021р.. Завданням держави є забезпечення дотримання оптимального балансу між реалізацією права дитини на шкільну освіту та інтересами інших дітей. У спорах, що розглядалися ВС, індивідуальне право (інтерес) відмовитися від щеплення батьками дитини при збереженні обсягу права дитини на здобуття освіти протиставляється загальному праву (інтересу) інших батьків та їх дітей, які провели щеплення. Внаслідок встановлення такого балансу досягається мета - загальне благо у формі права на безпеку та охорону здоров`я, що гарантовано статтями 3, 27 та 49 Конституції України. Вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я зацікавлених осіб, є виправданою. Тобто в даному питанні превалює принцип важливості суспільних інтересів над особистими, однак лише у тому випадку, коли таке втручання має об`єктивні підстави - тобто було виправданим. Будь-яке право об`єктивно кореспондується із обов`язками, право на шкільну освіту законодавець пов`язує із обов`язком проходження профілактичних щеплень, які гарантують безпеку як самій дитині так і оточуючих її осіб. Дитина не позбавлена права на освіту, яку може отримати у інших формах. Згідно зі статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Зважаючи на це, не освіта, а саме життя, здоров`я і безпека людини, визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Отже, вирішуючи питання про співвідношення норм статей 3 та 53 Конституції України, не можна не визнати пріоритетність забезпечення безпеки життя, здоров`я і безпеки людини над правом на освіту. Інтереси однієї особи не можуть домінувати над інтересами держави в питанні забезпечення безпеки життя і здоров`я його громадян. На підставі вище викладеного, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, надавши оцінку зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed