Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

13 грудня 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 грудня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що позивач є опікуном малолітнього, [PERSON] , [INFO] . Дитина перебуває на повному утриманні та забезпеченні позивача, яка забезпечує його усім необхідним харчуванням, одягом, доглядом, медичним забезпеченням та розвитком. Дитина відвідує заклад дошкільної освіти (ясла-садочок) № 170 Деснянського району м.Києва. Відповідно до рішення Деснянського районного суду м.Києва, ухваленого 26 січня 2021 року справа №754/17583/19, обох відповідачів [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно сина - [PERSON] [INFO] . Відповідачі мають постійний дохід, ухиляються від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надають, що змушує позивача звернутися з позовною заявою до суду. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Інших дітей у відповідачів немає. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20.12.2021 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 26.01.2022. У судове засідання 26.01.2022 позивачка та її представник з`явились, підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Відповідачі до суду не з`явилися, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від них до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося. Відповідачі повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу їх місця проживання ( [ADDRESS] ), проте судові повістки повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (судова повістка на 26.01.2022). Крім того, виклик відповідача-2 у справі здійснювався також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. З огляду на вказані обставини та приписи процесуального закону, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачів, які повідомлені належним чином та не повідомили суду причини своєї неявки. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. 15 вересня 2017 між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2838, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.10.2018. У шлюбі у відповідачів народився син - [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 1462, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в якому батьком зазначено - [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26 січня 2021 року у справі №754/17583/19 [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно сина - [PERSON] [INFO] . Розпорядженням Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації № 495 від 19.08.2021 малолітньому [PERSON] , [INFO] , встановлено та надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до розпорядження № 496 від 19.08.2021 Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації [PERSON] призначено опікуном малолітнього [PERSON] , [INFO] . З довідок № 75533834 та № 75517940, виданих 10.12.2021 Відділом з питань реєстрації місця проживання Деснянської РДА, вбачається, що дитина зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] . Положеннями частини другої статті 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Положеннями статті 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України)визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Такий же обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття встановлений і в статті 180 СК України. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України встановлено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Так, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як зазначалось позивачка є опікуном дитини та у позовній заяві просить суд стягнути на її користь з відповідачів на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів їх заробітку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Зважаючи на те, що відповідачі за віком є працездатними, відомостей про наявність на їх утриманні інших осіб матеріали справи не містять, суд вважає можливим стягувати з відповідачів на користь позивача на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. За приписами статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідачів. Отже, згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого позивачка була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved