Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

16.11.2021 року позивач АТ «Таскомбанк» звернулося до суду з вищевказаною позовною заявою на обгрунтування вказавши, що 26.10.2015 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 506/2033279-СК, відповідно до якого останній отримав на наступних умовах: встановлена сума кредитного ліміту - 43200 грн.; тип кредиту - кредитна лінія; строк користування - 365 днів з автоматичною пролонгацією на такий самий строк; процентна ставка за користування кредитом - 45 % річних; цільове призначення кредиту - на споживчі потреби. Однак, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у нього станом на 17.06.2021 року виникла заборгованість перед AT «Таскомбанк», яка становить 72468,53 грн., з яких: 43797,04 грн. - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 28671,49 грн. - заборгованість по відсоткам (в т.ч. простроченим). Враховуючи наведене, просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь кредитну заборгованість за Кредитним договором № 506/2033279-СК від 26.10.2015 року, в розмірі 72468,53 грн., а також понесені судові витрати по справі. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи був повідомлявся належним чином, заяви, клопотання, відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 26.10.2015 року між ПАТ «Таскомбанк», поточне найменування та організаційно-правова форма якого AT «Таскомбанк» та [PERSON] (в подальшому відповідачем було змінено прізвище на « [PERSON] »), було укладено Заяву-договір № 506/2033279-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки (з можливістю встановлення Кредитного ліміту) (надалі - Кредитний договір). Відповідно до Заяви-договору № 506/2033279-СК та Умов надання та обслуговування Кредитної лінії Позивач надає Позичальнику грошові кошти на наступних умовах: встановлена сума кредитного ліміту - 43200 грн.; тип кредиту - кредитна лінія; строк користування - 365 днів з автоматичною пролонгацією на такий самий строк; процентна ставка за користування кредитом - 45 % річних; цільове призначення кредиту - на споживчі потреби. Підписавши зазначену Заяву-договір № 506/2033279-СК від 26.10.2015 року, Позичальник підтвердив достовірність відомостей, відображених в Заяві-договорі, підтвердив Факт ознайомленості, обізнаності та розуміння Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб зі всіма додатками до нього, надав свою згоду на те, що Кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку згідно внутрішніх нормативних документів Банку та надав свою пряму та безумовну згоду щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту. Кредитні кошти Відповідачу було надано у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, шо підтверджується відповідною Випискою, отже Кредитодавець, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі. Судом також встановлено, що Відповідач припинив виконувати умови Кредитного договору в повній мірі, а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту та процентах. Так, станом на 17.06.2021 заборгованість за Заявою-Договором № 506/2033279-СК від 26.10.2015 року (кредитна заборгованість), становить 72468,53 грн., з яких: - заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 43797,04 грн.; - заборгованість по відсоткам (в т. ч. прострочена) - 28671,49 грн. Зазначена сума заборгованості підтверджуються відповідним Розрахунком заборгованості по кредитному договору та Виписками. Таким чином, [PERSON] були порушені умови Заяви - Договору № № 506/2033279-СК від 26.10.2015 року на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки (з можливістю встановленням Кредитного ліміту). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Згідно зі ст. 625 ЦК України встановлено, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов 'язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Таким чином, наявність очевидних ознак неспроможності Позичальника належним чином обслуговувати кредитне зобов`язання та/або порушення умов Договору (що не були усунені Позичальником) має наслідком виникнення у Банку права вимагати повернення суми Кредиту. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням наведених обставин та підтверджуючих дані обставини документів, з огляду на норми чинного законодавства суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У свою чергу, заперечення відповідача щодо позову, висловлені в судовому засіданні, не мають жодного правового обгрунтування та є власним відношенням останнього до взятих на себе кредитних зобов`язань, які не грунтуються на вимогах закону. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З вищевикладеного слідує, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2270 грн. понесених судових витрат зі сплати судового збору. На підставі ст.ст. 15?16, 512-519, 526, 526, 527, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: approved