Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

Рішенням від 28.10.2021 р. в цивільній справі за позовом [PERSON] до ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «ТІКЕТС.ЮЕЙ», про стягнення збитків та компенсації, вказаний позов задоволено частково. 02.11.2021 р. представник [PERSON] - Шокот Г.А. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі, в якій посилається на те, що [PERSON] під час розгляду справи поніс витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14100,00 грн., докази на підтвердження яких було подано після ухвалення рішення з дотриманням строку, встановленого ч.8 ст. 141 ЦПК України, а тому вважає, що виникла необхідність у вирішенні питання про судові витрати, а саме щодо стягнення з ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» на користь [PERSON] понесені ним витрати на професійну правничу допомогу. Заявник та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечив та зауважив, що розмір витрат на професійну правничу допомогу заявником значно завищений та жодним чином не є співмірним із складністю справи, а тому підлягає зменшенню. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Зі змісту рішення від 28.10.2021 р. вбачається, що позов [PERSON] до ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «ТІКЕТС.ЮЕЙ», про стягнення збитків та компенсації, задоволено частково, однак питання щодо стягнення з ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу, судом не вирішувалось. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, інтереси сторони позивача представляв адвокат Шокот Г.А., повноваження якого підтверджуються ордером від 11.05.2021 р. Так, на підтвердження факту надання і отримання професійної правничої допомоги, заявником у строк, встановлений ч.8 ст. 141 ЦПК України, подано до суду договір про надання правової допомоги від 03.04.2020 р., акт (попередній розрахунок) виконаних робіт по вказаному договору від 04.04.2020 р. та квитанцію від 04.04.2020 р., відповідно до яких загальний розмір отриманої професійної правничої допомоги складає 14100,00 грн. Відповідно до постанови Верховного Суду від 12.02.2020 р. в справі № 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України). Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 р. у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 р. у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 р. «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст. 137 ЦПК України). Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 р. у справі № 910/906/18. В судовому засіданні представник заінтересованої особи, як на підставу для зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, посилався на неспівмірність цих судових витрат, які заявлені до стягнення іншою стороною. Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 р.) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка. Надаючи оцінку наведеному в акті (попередньому розрахунку) виконаних робіт по договором від 04.04.2020 р., де викладено об`єм виконаних адвокатом робіт та витрачений ним на це час, суд зазначає, що витрачання, серед іншого 6 год. на складання фактично наявних у матеріалах справи процесуальних документів, які входять до визначеного переліку (п.2 акту), є надмірним для такого фахівця в галузі права, а розумний і реальний час, який був би витрачений на підготовку таких документів з врахуванням складності справи, не повинен перевищувати загалом 3 год., що складає 4200,00 грн. Також, приймаючи до уваги загальну тривалість призначених у справі судових засідань, а також кількість ознайомлень адвоката з матеріалами справи та орієнтовну тривалість з врахуванням обсягу цих матеріалів, суд приходить до висновку, що реально витрачений адвокатом час на вказані дії загалом не перевищує 2 год., що становить 2800,00 грн. Суд, оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, та виходячи із засад розумності та справедливості, вважає, що заявлена представником [PERSON] - Шокотом Г.А. сума є надмірною. При цьому, суд частково погоджується з доводами представника заінтересованої особи про необґрунтованість та неспівмірність заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу, надану [PERSON] , з реальним обсягом такої допомоги в суді, витраченим часом на надання таких послуг, критерію реальності таких витрат. Враховуючи викладене, суд вважає що заявлений представником [PERSON] - Шокотом Г.А. розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який підлягає відшкодуванню за рахунок ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України», є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих адвокатом послуг, а тому приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити частково, а розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції, який підлягає відшкодуванню за рахунок ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України», з врахуванням заперечень його представника, підлягає зменшенню та відшкодуванню в загальній сумі 8500,00 грн.

Outcome: partial