Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із позовомдо [PERSON] про розірвання договору про надання послуг та повернення суми авансу. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 13.06.2019 року між ним та відповідачем було укладено письмовий договір про надання послуг, відповідно до умов якого позивач передав відповідачеві аванс у розмірі 85 000, 00 гривень готівкою, а відповідач зобов`язався виготовити та здійснити монтаж дерев`яних дверей та сходів у будинку позивача, що розташований за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Хотянівка у строк до 15 жовтня 2019 року. Відповідач не виконав свого зобов`язання за договором, пояснюючи свою бездіяльність відсутністю в нього такої можливості. На неодноразові прохання позивача повернути одержані кошти, відповідач постійно обіцяв це зробити, однак в подальшому не виконав даних обіцянок. Відповідач ухиляється від спілкування та ігнорує телефонні дзвінки позивача. Позивач зазначив, що ним були вжиті всі заходи досудового врегулювання спору, однак відповідач не відреагував на дані звернення належним чином. На підставі викладеного позивач звернувся до суду та просив розірвати договір про надання послуг від 13.08.2019 року та стягнути з відповідача на його користь суму авансу у розмірі 85 000, 00 гривень, а також понесені витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22.09.2020 року по справі було відкрито провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 06.08.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача будучі присутнім у судовому засіданні позовні вимоги підтримував та просив їх задовольнити із викладених у позові підстав. В подальшому від представника до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечують. Відповідач до суду не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, у тому числі шляхом розміщення оголошення на сайті суду про його виклик, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться у матеріалах справи, заяви про розгляд справи за його відсутність до суду не надходило, не скористалася своїм правом та не надав суду відзив на позовну заяву і всі письмові докази, а тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справ за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 13.08.2019 року [PERSON] було складено власноручно розписку, згідно якої він зобов`язався встановити двері в кількості дев`ять штук в с. Хотянівка [PERSON] до 13 вересня 2019 року, а також закінчити сходи до 15 жовтня 2019 року, на виконання яких отримав 85 000, 00 гривень. Крім того, 13.08.2019 року [PERSON] було складено власноручно розписку, в якій зазначив, що отримав у якості авансу від [PERSON] на виготовлення дверей та сходів у с. Хотянівка в розмірі 85 000, 00 гривень. Зобов`язується повернути кошти [PERSON] в термін до 13 вересня 2019 року. Відповідно до ст. ст. 11, 13 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як це передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України. Представлений борговий документ є належним та допустимим доказом як факту отримання грошової суми відповідачем від позивача та волевиявлення відповідача на виконання обумовлених сторонами послуг. Виходячи із встановлених обставин та наявних у справі доказів, суд вважає, що розписка відповідача, яка власноручно ним підписана, свідчить про існування між сторонами договірних відносин, а також підтверджує факт укладення договору, і засвідчує отримання відповідачем від позивачки грошової суми у розмірі 85 000, 00 гривень на виконання відповідачем обумовлених із позивачем послуг. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Частиною 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач виконав умови укладеного договору. Таким чином, в ході судового розгляду знайшли своє підтвердження посилання позивача щодо істотного порушення договору, а саме те, що відповідач не вчинив жодних дій спрямованих на виконання своїх договірних зобов`язань. Судом встановлено, що відповідач не виконав свого обов`язку, передбаченого розпискою щодо виготовлення дверей і сходів, та не повернув кошти, які сплачені позивачем в якості авансу. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. Відповідачем умови договору не виконані, що є істотним порушенням умов договору, а тому договір про надання послуг, укладений між сторонами 13.08.2019 року, підлягає розірванню. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого на виконання договору авансу в розмірі 85 000, 00 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 840, 80 гривень. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved