Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

11.01.2022 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 28 січня 2017 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, було зроблено відповідний актовий запис за № 3. Як слідує далі з позову, за час їхнього шлюбу із відповідачем, у них народилася дитина, син [PERSON] , [INFO] . Далі в позові зазначила, що шлюбні відносини між нами припинені із грудня 2021 року, проживають вони із відповідачем окремо, спільного господарства більше вже не ведуть. Як слідує далі з позову, в неї вже є дитина від першого шлюбу, [PERSON] , [INFO] , яка проживала разом із ними до припинення відносин. Наразі діти проживають разом з нею. Позивач зазначила, що до Гуляйпільського районного суду Запорізької області нею вже подано позов до відповідача про розірвання шлюбу. Вона працює викладачем фортепіано в КЗ «Гуляйпільська дитяча школа мистецтв» ГМР та отримує заробітну плату у розмірі близько 12000 грн. на місяць, що підтверджується довідкою про її доходи, виданою вказаним комунальним навчальним закладом. Інших доходів окрім заробітної плати, земельних ділянок у своїй власності, грошових вкладів у банках, у тому числі і на депозитних рахунках - не має. Їхня спільна з відповідачем дитина перебуває на повному її утриманні і на даний час вона відчуває певні матеріальні труднощі, враховуючи, що у неї є ще на утриманні одна дитина від першого шлюбу. Їй невідомо, де на даний час працює відповідач, надавати матеріальну допомогу у добровільному порядку на утримання спільної з ним малолітньої дитини - відповідач відмовляється. Аліментів відповідач більше нікому не сплачує. Прохає стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання спільної із ним малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки із усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення повноліття дитиною, допустити негайне виконання рішення суду, у межах суми платежу за один місяць. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 07.02.2022 року подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с. 23). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 22), причини неявки не повідомив, заяв, клопотань не надав. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими для заочного розгляду. За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення по справі. Суд, вивчивши матеріали справи, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Позивач - [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Гуляйполе Запорізької області, паспорт серії [NUMBER] виданий 22.03.2017 року Гуляйпільським РС УДМС України в Запорізькій області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). Відповідач - [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Гуляйполе Запорізької області, паспорт серії [NUMBER] виданий 22.05.2008 року Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-6). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 28.01.2017 року Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, 28.01.2017 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про складено відповідний актовий запис № 3 (а.с. 7). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 04.07.2017 року Шевченківським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є сторони у справі(а.с. 8). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №12323565 від 13.09.2021 року, виданої Управлінням «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради, дитина зареєстрована за місцем реєстрації позивача - [ADDRESS] (а.с. 11). Позивач має дитину від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17.10.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області (а.с. 10). Згідно копії довідки про склад сім`ї зареєстрованих за адресою №11-11/1479 від 27.02.2019 року, виданої Управлінням «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Згідно копії довідки про доходи, виданої за №1 від 11.01.2022 року відділом культури та туризму ГМР [PERSON] в тому, що вона дійсно працює у КЗ «Дитяча школа мистецтв ГМР» на посаді викладача та загальна сума її доходу за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року становить 209787,47 грн. (а.с. 14). Відповідач [PERSON] відомостей про свій незадовільний стан здоров`я чи утримання осіб, або будь-яких інших обставин, що мають істотне значення для вирішення питання щодо стягнення аліментів, не повідомив. Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Прожитковий мінімум на дитину на 2022 рік в Україні відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік» складає для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2022 року - 2100 гривень. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВП № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. З урахуванням вищевикладеного, повно і всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем [PERSON] позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, зокрема з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, хронічними хворобами не страждає, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не знаходиться, інвалідом не являється, на користь інших осіб аліменти не сплачує, оскільки жодних належних та допустимих доказів на спростування вищевикладених обставин суду не надано та відповідачем [PERSON] не зазначено, тому суд вважає, що останній, на теперішній час, має можливість сплачувати аліменти на дитину саме у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно. Також, взявши до уваги те, що будь-якої домовленості щодо порядку утримання дитини сторони не дійшли, угоди про матеріальне її забезпечення між сторонами не досягнуто, дитина на теперішній час перебуває на утриманні позивача, яка також має обов`язок щодо утримання своєї дитини, тому суд вважає за необхідне заявлений позивачем позов задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] - аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із вхідним штампом Гуляйпільського районного суду Запорізької області позивач звернулася до суду із позовною заявою 11.01.2022 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти на утримання дитини потрібно стягувати з відповідача, починаючи з вказаної дати. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved