Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернулася до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, відповідно до якої просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 листопада 2010 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №815. Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільних двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . З грудня 2020 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, вони мешкають окремо, не мають єдиного бюджету та не ведуть спільного господарства. Після фактичного припинення шлюбних відносин відповідач проживає окремо. Місце проживання відповідача позивачу наразі не відомо. Позивач повідомляє суд, що відповідно до міжнародного права сторони вже розлучені у Республіці Єгипет, де в свій час теж одружувалися, що підтверджується свідоцтвом про розлучення від 02.01.2021 року, яке посвідчено Консулом України в Дубаї 12 вересня 2021 року. Вимоги щодо розподілу спільного майна, станом на сьогодні, сторони не мають. Питання стосовно місцепроживання дітей сторони ще обговорюють. Подальше збереження шлюбу неможливе. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 вересня 2021 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 04 жовтня 2021 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] та представник позивача у судове засідання не з`явились, натомість через канцелярію суду позивач подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі та без участі представника позивача, позов підтримала та просила задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила відновити її дошлюбне прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом публікації оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання якого не відомо на веб-порталі судової влади. Враховуючи, що позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що [INFO] [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) уклали шлюб, який був зареєстрований Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 815. Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільних дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію акту громадянського стану 6359226 від 18 грудня 2014 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Вірджинія та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію акту громадянського стану 5568307 від 19.03.2013 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Вірджинія. Вимоги щодо розподілу спільного майна, станом на сьогодні, сторони не мають. Питання стосовно місцепроживання дітей сторони обговорюють. В судовому засіданні встановлено, що сторони 07.10.2015 року також реєстрували шлюб у Арабській Республіці Єгипет, шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією Свідоцтва про розлучення від 02.01.2021 року, яке посвідчено Консулом України в Дубаї 09 вересня 2021 року. Відповідно до Листа Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 24.12.2021 року за №5740/05.1-42 на звернення адвоката Пантилеєнко З.С. стосовно питання розірвання шлюбу на підставі свідоцтва про розлучення від 02.01.2021, виданого у Арабській Республіці Єгипет, повідомлено, що копія перекладу документу «Свідоцтво про розлучення (з можливістю скасування, відкликання розлучення)», яка долучена до справи, не містить жодних посилань на актовий запис про шлюб, укладений Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) 20.11.2010, тому не може бути підставою для його розірвання. Судом, встановлено, що між сторонами фактично припинені шлюбні стосунки, тривалий час сторони не ведуть спільного господарства, між ними примирення неможливе. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажають поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, доказів протилежного не надано, збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сім`ї є протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачем заявлено клопотання про відновлення після розірвання шлюбу прізвища на дошлюбне, суд вважає необхідним прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу відновити на дошлюбне прізвище - « [PERSON] ». Таким чином, суд вважає, що сімейно-шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої сплачені позивачем судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 908,00 грн. підлягають стягненню на її користь з відповідача.

Outcome: approved