Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась до суду із позовними вимогами до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно за законом після смерті [PERSON] на 1/3 частину спадкового майна, а саме на: житловий будинок з надвірними спорудами та господарським будівлям, [ADDRESS] , причепу та депозитного вкладу. Згодом, 13.10.2021р. уточнила позовні вимоги, де просила визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/6 частину житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] , 1/3 частину причепу марки КРД модель 050100, 2017 року випуску (з 1/2 частки спадкового майна); 1/3 частину грошових коштів, що зберігаються у ПАТ АБ «Укргазбанк» (з 1/2 частини спадкового майна). Відповідач [PERSON] , яка також діє як законний представник від імені малолітньої доньки [PERSON] , первісні позовні вимоги не визнала, надала суду відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позовних вимог відмовити. Потім, уточнені позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності, про що надала письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.3ст.200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін; копія свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 31.07.2019р.; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами [ADDRESS] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] ; копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - причепу серії [NUMBER] ; копія інвентаризаційної справи за адресом: [ADDRESS] ; копія рішення виконкому Ренійської міської ради депутатів № 477 від 29.10.1964р.; копія висновку про реєстрацію домоволодіння від 29.07.1959р.; копія договору купівлі - продажу від 05.02.1992р.; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості причепу та житлового будинку; копія спадкової справи відкрита після смерті [PERSON] ; копія листа ПАТ «Укргазбанк» від 27.04.2021р.; копія постанови нотаріусу про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.12.2021р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . За життя йому належало: 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] , на підставі договору купівлі - продажу від 05.02.1992р., 1/2 частина причепу марки КРД модель 050100, 2017 року випуску, що належала йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (інша Ѕ частина належить дружині [PERSON] , як набуте подружжям під час шлюбу), 1/2 частина грошових коштів, що зберігаються у ПАТ АБ «Укргазбанк» (інша Ѕ частина належить дружині [PERSON] , як набуте подружжям під час шлюбу). Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно. На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив. Тому, спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги після його смерті є сторони по справі: позивач - матір [PERSON] , відповідачі - дружина [PERSON] та донька [PERSON] . Інших спадкоємців, які б мали обов`язкову частку у спадщині немає. У встановлений законодавством 6-ти місячний строк після смерті [PERSON] сторони звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. На підставі заяв сторін нотаріусом була відкрита спадкова справа № 191/2019. Відповідачі [PERSON] та її малолітня донька [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Пізніше, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на належну їй частку, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що нотаріусом було винесено відповідну постанову. Після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на спадкове майно, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином, позивач прийняла спадщину в порядку ч.1ст.1269 ЦК України, що залишилася після померлого [PERSON] і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження у судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України (ст.1223 ЦК України). Згідно із ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, під час шлюбу з [PERSON] та [PERSON] був придбаний причіп марки КРД модель 050100, 2017 року випуску, також під час шлюбу були накопичені грошові кошти, які зберігаються у ПАТ АБ «Укргазбанк». Зазначене підтверджується копією спадкової справи № 191/2019, яка відкрита після смерті [PERSON] , із якої вбачається, що державним нотаріусом Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області Букатич Е.В. було встановлено, що причіп марки КРД модель 050100, 2017 року випуску та грошові кошти, що зберігаються у ПАТ АБ «Укргазбанк» були набуті в період шлюбу. Так, [PERSON] були видані свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя на 1/2 частку грошових коштів, що зберігаються у ПАТ АБ «Укргазбанк» та 1/2 частку причепу марки КРД модель 050100, 2017 року випуску. Враховуючи вищевикладене, встановлено, що на час смерті [PERSON] йому належало: 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] , 1/2 частина причепу марки КРД модель 050100, 2017 року випуску, що належала йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , 1/2 частина грошових коштів, що зберігаються у ПАТ АБ «Укргазбанк». Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємицею першої черги за законом (ст.1261 ЦК України). Вона у передбачений законом строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини на належну їй частину спадщини. Відповідачі у встановлений законом строк звернулись також до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, із спадкової справи вбачається, що відповідачі отримали свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Так, в ході судового розгляду справи відповідач [PERSON] , яка також діє як законний представник від імені малолітньої доньки [PERSON] , не заперечувала проти задоволення уточнених позовних вимог позивача. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняла спадщину в порядку ч.1ст.1269 ЦК України, оскільки її воля, як спадкоємиці за законом, була виражена у її діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса. Таким чином, позивач прийняла спадщину в порядку ч.1ст.1269 ЦК України, однак, вона не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв`язку із чим в даний час позивач вимушена звернутися до суду із позовом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] у вигляді 1/6 частини житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] , 1/3 частини причепу марки КРД модель 050100, 2017 року випуску (з 1/2 частки спадкового майна), 1/3 частини грошових коштів, що зберігаються у ПАТ АБ «Укргазбанк» (з 1/2 частини спадкового майна), з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.1ст.1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно.

Outcome: approved