Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , який належав померлій на підставі дублікату Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією Хмельницької області 11 травня 2019 року на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок посвідченого виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради народних депутатів 05 серпня 1991 року. [PERSON] як спадкоємець за заповітом звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус повідомив про відсутність можливості оформлення спадкових прав за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою [ADDRESS] , після смерті матері заявника [PERSON] , у зв`язку з тим, що неможливо встановити факт належності спадкового майна померлій, так як згідно Дублікату Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією Хмельницької області 11 травня 2019 року на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок посвідченого виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради Хмельницької області 05 серпня 1991 року, прізвище власниці вказано російською мовою « [PERSON] », а згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Іршиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 05 травня 2017 року, прізвище, ім`я та по батькові померлої вказано « [PERSON] », тому неможливо дотриматись п.4.15 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». В результаті чого позивач не може оформити свої спадкові права на право власності на житло та змушений звернутися до суду з даною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 грудня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду. Заявник в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, вимоги заяви підтримав та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримав. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , [INFO] померла мати заявника [PERSON] , [INFO] , що також підтверджується наявною в матеріалах справи копією спадкової справи №588/2017 заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 29 вересня 2017 року. Із Дублікату Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією Хмельницької області 11 травня 2019 року на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок посвідченого виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради народних депутатів 05 серпня 1991 року, вбачається, що в графі власник вказано російською мовою « [PERSON] ». Проте, згідно довідки №24-10/79 від 08.12.2021 виданої Іршиківським старостинським округом Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області встановлено, що згідно по господарської книги (2016-2020 р.р.н) за номером об`єкта по господарського обліку [NUMBER] власником будинку по [ADDRESS] була [PERSON] [INFO] . Згідно довідки №1001 від 02.09.2019 виданою Старокостянтинівським БТІ ОР встановлено, що на підставі даних Старокостянтинівського БТІ ОР цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Старокостянтинівської районної ради народних депутатів 05.08.1991 року і зареєстрованого 05.08.1991 року в Хмельницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим №15. Згідно заповіту від 08 лютого 2016 року, посвідченого секретарем Іршиківської сільської ради Старокостянтинівського районну Хмельницької області, померла [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] . Заявник є єдиними спадкоємцем померлої [PERSON] , що підтверджується копією спадкової справи № 588/2017 від 29 вересня 2017 року після померлої [PERSON] . Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N 5 від 31.03.95 року при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 01.01.2013 року реєстрацію прав на нерухоме майно здійснюють структурні підрозділи територіальних органів Мін`юсту та не передбачено видачі свідоцтв про право власності на житло, як не передбачено і можливості внесення виправлень до вже виданих свідоцтв. У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності свідоцтва про право власності на житло. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявникам реалізувати свої права, тобто володіти, користуватись та розпоряджатись належним їм майном. Оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а саме можливість внести зміни в документ в позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. Та обставина, що в дублікаті Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, видане на прізвище « [PERSON] »» замість « [PERSON] » належить [PERSON] встановлено наявними в матеріалах справах доказами і не оспорюється сторонами. Таким чином, дослідивши матеріали справи та наданні докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved