Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулось з позовом Акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, до [PERSON] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , за яким просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н, який був укладений 30 липня 2011 року між ПАТ «Приват Банк» (зараз - АТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] у розмірі 38588,59 гривень та судові витрати. [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав(-ла) Заяву № б/н від 30.07.2011 року, відповідно якого позивач надав відповідачу кредит розмір якого збільшився до 13300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач зобов`язався сплачувати платежі, встановлені договором. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Копії Витягу з «Умов та правил надання банківських послуг» та Витягу з «Тарифів Банку». Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та має заборгованість, позивач був змушений звернутися з відповідним позовом до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 38588,59 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. Відповідач [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання дій банку протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить визнати протиправними дії АТ КБ «ПриватБанк» із списання з карткового рахунку клієнта [PERSON] , номер рахунку [NUMBER] в якості процентів та тіла кредиту за іншим договором номер рахунку [NUMBER] коштів у розмірі 23979,51 грн.; Визнати протиправними дії АТ КБ «ПриватБанк» із нарахування на картковий рахунок номер [NUMBER] [PERSON] , боргу у сумі 30165,90 грн за іншим договором номер рахунку [NUMBER] ; Зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» усунути порушення та негайно зарахувати відповідну суму 2979,51 грн. на рахунок клієнта, посилаючись на таке. Відповідно розрахунку за первісним позовом, довідки про карткові рахунки, виписки банку Первісним позивачем заявлені вимоги враховують розрахунки за картковим рахунком [NUMBER] відкритим 31.08.2018 року з кінцевим терміном дії до 31.07.2022 року. Разом з тим відповідно банківській виписці, що додається до цього позову, [PERSON] внесено на картковий рахунок 25685,35 грн, з яких використано на власні потреби 28.01.2019 року 568,66 грн. 28.02.2019 року 568,66 грн та 28.03.2019 року 568,52 грн, а. разом 1705,84 грн. Залишок від внесених коштів у розмірі 25685,35 грн - 1705,84 грн. 23979,51 грн Банком самостійно без розпорядження Клієнта, чи відповідного договору списано в якості погашення боргу та процентів за користування кредитом за Анкетою -Заявкою від 30.07.2011 року за іншим картковим рахунком [NUMBER] . Списання коштів клієнта за картою [NUMBER] в рахунок інших зобов`язань є протиправним, що стало є підставою для захисту прав у судовому порядку, шляхом пред`явлення зустрічних вимог. Обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, так як задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. У правовій позиції ВС України, викладеній у Постанові від 11 вересня 2019 року у справі № 285/3013/16 зазначено недопустимість списання з рахунку клієнта коштів за відсутності відповідного розпорядження, клієнта чи письмового договору: «Частиною першою статті 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка. Відповідно до частини третьої статті 1066 ЦК України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Підстави для списання грошових коштів з рахунку визначені ст. 1071 ЦК України, відповідно до якої банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (далі - Інструкція від 21 січня 2004 року), кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.» Якщо кредитором за договором є банк, що обслуговує платника, то право цього банку на здійснення договірного списання передбачається в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг. Договір може містити інформацію, яка потрібна банку для списання ним коштів з рахунку платника. Банк, що обслуговує платника, здійснюючи на підставі договору банківського рахунку або іншого договору про надання банківських послуг договірне списання коштів з рахунку платника, оформляє меморіальний ордер, у реквізиті "Призначення платежу" якого зазначає номер, дату договору, яким передбачено можливість застосування договірного списання (пункт 6.5 Інструкції від 21 січня 2004 року). Таким чином Банком протиправно за відсутності письмової домовленості сторін, в порушення банківської інструкції списано з карткового рахунку Клієнта № [NUMBER] 979,51 грн відсотків та боргу за користування кредитним лімітом за користування кредитною карткою № [NUMBER] , виданою у 30.07.2011 року, термін дії якої сплинув 31.05.2015 року. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений З огляду на зазначене Банком безпідставно на картковий рахунок № [NUMBER] нараховано 30165,90 року боргу за кредитною карткою № [NUMBER] , виданою у 30.07.2011 року. Зазначена сума вказується у Банківській виписці, наданій АТ КБ Приватбанк у первісному позові. За Довідкою Банку про встановлені ліміти кредитний ліміт на картку клієнта на дату відкриття не встановлювався. Таким чином, за картковим рахунком № [NUMBER] Банк не надавав Клієнту коштів у використання. Відповідний Договір сторонами не підписувався. Витяги з Умов надання споживчого кредиту фізичним особам та з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://pri.vatbank.ua/terms/pages/70/, які містяться в матеріалах даної справи, не визнаються [PERSON] та не містять її підпису, а тому їх не можна розцінювати, як. частину договорів, укладених між сторонами у 2011 році, шляхом підписання відповідних заяв. Отже, відсутні підстави зважати, що сторони, обумовили у письмовому вигляді права та обов`язки сторін за договором, інші ніж передбачені заявою позичальника та анкетою-заявою. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах, першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має гуртуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. З урахуванням зазначеного дії Банку з безпідставного списання коштів із карткового рахунку [NUMBER] [PERSON] у загальному розмірі 23979,51 грн та зарахування боргу у загальному розмірі 30165,90 грн за іншою карткою є такими, що не відповідають вимогам закону та умовам Заявки від 2011 року, що в силу положень статті 1073 ЦК України покладає на АТ КБ «Приватбанк» обов`язок негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта. [PERSON] надала до суду заяву про застосування строку позовної давності, в якій просить

Outcome: approved