Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

15 вересня 2021 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов М.О. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування свої вимог позивач посилається на те, що 11.03.2021 приватним нотаріусом Київського МНО Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис №11816 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в розмірі 27930,44 грн. 13.04.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим М.О. на підставі зазначеного виконавчого напису нотаріуса, відкрито виконавче провадження ВП №65123960. Про існування виконавчого напису вона дізналась після того, як із заробітної плати почали утримувати кошти в рамках виконавчого провадження. Вона не підписувала жодного договору з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відсутні докази щодо переходу прав вимоги від первісного стягувача до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та відсутні докази її письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги. Виконавчий напис вчинений з порушенням вимог чинного законодавства, так як сума заборгованості, що зазначена у виконавчому написі не є безспірною та не відповідає дійсності, суми заборгованості вказані за період більше 3 років, не враховано платежів, що були здійснені позичальником. Виконавчий напис вчинений поза межами строку позовної давності. Просить суд виконавчий напис №11816, вчинений 11.03.2021 приватним нотаріусом Київського МНО Остапенко Є.М. про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в сумі 27930,44 грн., визнати таким, що не підлягає виконанню. 20 вересня 2021 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська, забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №11816, вчиненого 11.03.2021 приватним нотаріусом Київського районного нотаріального округу Київської області Остапенком Є.М. 28 вересня 2021 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження. 21 грудня 2021 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 04 листопада 2021 року від представника відповідача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів надійшов відзив на позовну заяву в якому він заперечує проти позову, просить відмовити у задоволенні позовних вимог та розглядати справу за відсутності відповідача. Від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов М.О. в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Враховуючи позицію представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенка Є.М., №11816 від 11.03.2021, стягнуто з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повергнення боргів», якому ПАТ «Дельта Банк» на підставі Договору №2241/К про відступлення прав вимоги від 07.05.2020, відступило право вимоги за Кредитним договором №006-03521-240512 від 24.05.2012, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , за період з 07.05.2020 по 28.02.2021 включно, суму у розмірі: 18098,64 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 9781,80 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 50,00 грн. - плату за вчинення виконавчого напису, загальна сума - 27930,44рн. (а.с.13). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова М.О. від 13.04.2021, відкрито виконавче провадження №65123960 з виконання виконавчого напису №11816 від 11.03.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повергнення боргів» невиплачених в строк грошових коштів на загальну суму 27930,44 грн. (а.с.11). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова М.О. від 03.09.2021, в рамках ВП №65123960 звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] у розмірі 20 відсотків до виплати загальної суми боргу 31023,48 грн., з урахуванням основної винагороди та витрат виконавчого провадження (а.с.14, 15). Відповідно до ст.18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такі ж норми містять п.п.282, 288 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.04 № 20/5. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1,3 Глави 16 розділу II Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами, ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно п.3.1. глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 за № 282/20595 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» п.13 роз`яснено, що відповідно до ст.ст.34, 36, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. В правовій позиції Верховного Суду України викладеної в Постанові від 5 липня 2017 року у справі за М 6-887цс17 зазначено, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі, установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Так, відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. У своїй постанові від 06 травня 2020 року по справі №320/7932/16-ц Верховний Суд зазначив, що вчинення виконавчого напису полягає у посвідченні права стягувача на стягнення коштів або витребування майна. Таке право, як і безспірна заборгованість повинні існувати на момент звернення до нотаріуса. Сам по собі факт подання стягувачем необхідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору щодо боргу. Боржник у судовому порядку може оспорювати виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (щодо розміру боргу або спливу строків давності за вимогами). Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на положення ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частиною 2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.89 ЦПК України жодні докази не мають заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч.ч.1, 2 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. В матеріалах справи відсутні належні, достатні та допустимі докази безспірності заборгованості позивача, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, що є безумовною умовою про визнання його таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, у зв`язку з чим, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі у розмірі 1362,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved