Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом [PERSON] про поділ земельної ділянки посилаючись на те, що 06.06.2008 згідно договору дарування від 12.12.1989 [PERSON] у власність перейшла ј частка житлового будинку по [ADDRESS] . [PERSON] перейшло у власність ѕ частки домоволодіння згідно договору дарування від 14.06.1984 року. Сторони виділили свою частку житлового будинку в натурі з припиненням права спільної часткової на домоволодіння. Згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №81724 від 20.06.2011 [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить земельна ділянка площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). [PERSON] належить право власності на ѕ частки земельної ділянки, а відповідачу ј частка. Згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №81725 від 20.06.2011 [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить земельна ділянка площею 0,0152 га для ведення особистого господарства. [PERSON] належить право власності на ѕ частки земельної ділянки, а відповідачу ј частка. Однак провести поділ земельної ділянки в добровільному порядку уклавши договір поділу в нотаріальній конторі відповідач не бажає, незважаючи на попередньо узгоджені між ними варіанти поділу, а тому звертається з позовом до суду. Ухвалою від 07.12.2021 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою від 12.01.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, хоча була повідомлена про час та місце розгляду справи, однак надіслала до суду заяву, в якій позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак представник відповідача адвокат Мішалова М.І. надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 12.12.1989 [PERSON] у власність перейшла ј частка житлового будинку по [ADDRESS] . [PERSON] перейшло у власність ѕ частки домоволодіння згідно договору дарування від 14.06.1984 року. Сторони виділили свою частку житлового будинку в натурі з припиненням права спільної часткової на домоволодіння. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №817224 від 20.06.2011 [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить земельна ділянка площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована: [ADDRESS] . [PERSON] належить право власності на ѕ частки земельної ділянки, а [PERSON] ј частка. Згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №817225 від 20.06.2011 [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить земельна ділянка площею 0,0152 га для ведення особистого господарства, яка розташована: [ADDRESS] . [PERSON] належить право власності на ѕ частки земельної ділянки, а [PERSON] ј частка. Згідно зі ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Статтею 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Відповідно до ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку, виникає, зокрема, при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; при прийнятті спадщини або за рішенням суду. Згідно ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Статтею 367 ЦК України визначено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Уразі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Враховуючи обставини справи, зокрема, визнання позову відповідачем, а також з метою реалізації позивачкою своїх законних прав, суд вважає, позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved