Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

У жовтні 2021 року позивачка [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . 03.10.2017 року судом видано наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання спільного сина у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку. Рішенням суду від 06.06.2018 року зменшено розмір аліментів та ухвалено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 від усіх видів доходу. Позивачка зазначила, що в даний час в неї змінився сімейний стан, народилася друга дитина, після народження якої вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, її дохід в зв`язку із чим зазнав суттєвого зменшення. Окрім цього, спосіб життя відповідача свідчить про приховані статки, які не відображаються в довідці із місця роботи. Зокрема, придбання за останній час автомобіля, численні подорожі за кордон, на її думку, свідчать про наявну можливість відповідача сплачувати аліменти в розмірі 6000 грн. Також просила стягнути з відповідача на користь позивачки всі понесені нею судові витрати. 26.11.2021 року ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. 06.12.2021 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач не визнає позовні вимоги, вважає їх необґрунтованими та такими, що не доводяться належними та допустимими доказами, тобто такими, що не підлягають задоволенню. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позові та просила їх задовольнити. Відповідач щодо заявлених позовних вимог заперечив у повному обсязі, просив відмовити. Зазначив, що з 2011року працює на одному місці ТОВ «Омакс Інтернешнл» в якості майстра з ремонту устаткування, має офіційну заробітну плату, приблизний рівень якої в 2021 становив 6000 - 7000 грн., інших доходів немає. Позивачці, на його думку, цей факт добре відомий, оскільки за час сумісного проживання в шлюбі із ним, вона була обізнана про рівень його доходів. Проживає разом із матір`ю, сестрою та її двома неповнолітніми дітьми за однією адресою, власного відокремленого життя не має. Звинувачення позивачки в приховуванні доходів вважає надуманими з огляду на наступне. Виїзд за кордон до Німеччини був пов`язаний із відвідуванням родичів, до Білорусії виїздив задля придбання автомобіля на декілька днів. Подорож в Грецію в 2021 році в повному обсязі профінансована його дівчиною, що підтверджується наданим ним договором із туристичною агенцією та квитанцією про оплату з її банківського рахунку. Ціна придбаного ним автомобіля становить приблизно 1500 доларів США із врахуванням року його випуску, на його купівлю протягом декількох років він заощаджував кошти, інша частина позичена сестрою та родичами. В 2021 році він також стикнувся із тяжкою хворобою своєї матері - [PERSON] , на відновлення її стану взята позика в банківській установі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, подані сторонами у процесі розгляду справи їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23.03.2018 року шлюб між сторонами розірвано. 03 жовтня 2017 року Обухівським районним судом Київської області видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 08.09.2017 року та до повноліття дитини. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 06 червня 2018 року зменшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на підставі судового наказу Обухівського районного суду Київської області від 03.10.2017 року, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною першою статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує; 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; 4) Інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 182 СК України). Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Твердження позивачки стосовно заборгованості відповідача зі сплати аліментів, спростовуються Довідкою - розрахунком заборгованості по дублікату виконавчого листа № 372/2692/17 від 07.11.2017 року Обухівського районного суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , із якої вбачається, що за період з 08 вересня 2017 року по жовтень 2021 року (включно) [PERSON] повинен був сплатити аліменти в загальній сумі 73198 грн. 93 коп., при цьому за період з 08 вересня 2017 року по жовтень 2021 року [PERSON] сплачено аліменти в загальній сумі 73666 грн. 62 коп., тобто переплата по аліментам складає 208 грн. 59 коп. Також з даної довідки вбачається, що відповідач регулярно сплачує аліменти, не допустивши жодного місяця щодо несплати аліментів, тобто належним чином виконує покладений на нього обов`язок. На посилання позивачки на ту обставину, що нібито відповідач офіційно не працює та має мінливий дохід, відповідачем надано суду довідку за № 42 від 01 грудня 2021 року, відповідно до якої [PERSON] дійсно працює старшим майстром з ремонту устаткування в`язальної дільниці поліамідної у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Омакс Інтернешнл» із 01 серпня 2011 року (наказ про прийняття від 01 серпня 2011 року № 21-К). Стороною позивачки у позовній заяві та у судовому засідання зазначалось, що відповідач декілька разів на рік відпочиває на закордонних курортах, має утриманку, разом з якою винаймає житло в місті Українка Обухівського району, ні в чому собі не відмовляє, а на позивачку тим часом, повністю лягає тягар по утриманню спільної дитини сторін. Проте зазначене не знайшло свого обґрунтованого підтвердження в судовому засіданні та спростовано стороною відповідача шляхом подачі письмових доказів (договір із туристичною агенцією, квитанція про сплату рахунку). Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Проте, позивачкою під час судового розгляду не доведено належними та допустимими доказами про наявність обставин, які б давали суду підстави змінити спосіб стягнення аліментів на тверду грошову суму в розмірі 6000 грн. Разом з тим, в судовому засіданні не доведено зміну матеріального та сімейного стану відповідача по справі [PERSON] з часу ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів в частці від доходу, не доведено також і обставин, які б свідчили про наявність в нього прихованих статків. Власного житла відповідач не набув, а разом зі своїми родичами - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є зареєстрованим та проживає в квартирі [ADDRESS] . Мати відповідача [PERSON] потребує матеріальної допомоги за своїм віком (66 років) та станом здоров`я. Так, з медичної документації вбачається, що мати відповідача 24 січня 2021 року перенесла порушення мозкового кровообігу, тобто інфаркт мозку та потребує постійного догляду та реабілітації. Таким чином, оскільки матеріальний стан відповідача не покращився, зміна матеріального стану позивачки пов`язана виключно із народженням нею дитини, утримання якої закон не пов`язує із допомогою із боку відповідача, відсутні підстави, визначенні статтею 192 Сімейного кодексу, для зміни способу стягнення аліментів на тверду грошову суму в розмірі 6000 грн. Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Така ж позиція викладена Верховним Судом в постанові від 12 вересня 2019 року по справі №459/2181/17. Таким чином, заявляючи вимогу про зміну способу стягнення аліментів, яка із врахуванням суми фактично є збільшення розміру аліментів, позивачка повинна була надати суду докази на підтвердження зміни матеріального стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я платника аліментів або ж докази, які підтверджують ці ж обставини щодо неї. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка не надала суду першої інстанції належні та допустимі докази на підтвердження погіршення матеріального становища або ж поліпшення матеріального становища відповідача у справі, з якого за рішенням суду стягуються аліменти на дитину. Крім того, не є належним обгрунтування для зміни розміру аліментів на утримання дитини посилання позивача на ту обставину, що дитині виповнилося 9 років, відтак потреби дитини підвищилися та витрати на утримання дитини значно зросли (витрати на одяг, шкільне приладдя, гуртки). Статтею 185 Сімейного кодексу України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дітей. Таким чином, з положень Сімейного кодексу України вбачається, що у разу понесення позивачем додаткових витрат на розвиток особливих здібностей дітей, відвідування гуртків, лікування дитини, нею обрано не належний спосіб захисту, шляхом внесення позовної заяви про збільшення розміру аліментів і тому наявність додаткових витрат на дитину не може слугувати обставиною для збільшення розміру стягуваних аліментів. Враховуючи вищевказане, суд не вбачає підстав для задоволення даних вимог та вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити повністю.

Outcome: dismissed