Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

У липні 2021 року позивач (далі - ЖБК «Ізумруд - 3») звернувся до суду з позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач відповідно до статуту є балансоутримувачем та надає послуги по утриманню будинків та прибудинкової території по [ADDRESS] . У свою чергу, члени кооперативу та інші власники квартир та/або нежитлових приміщень в будинку кооперативу є співвласниками на праві спільної сумісної власності, допоміжних приміщень будинку, його конструктивних елементів і технічного обладнання. Статутом визначено, що для забезпечення належного утримання і ремонту будинку та утримання прибудинкової території, правління кооперативу складає та затверджує кошторис, в якому передбачаються планові витрати на утримання і ремонт будинку та утримання прибудинкової території, розмір цільових внесків членів кооперативу та планований загальний розмір грошових коштів, які формуються за рахунок таких внесків, а також розмір грошових коштів необхідний для покриття існуючих планових витрат. Цільові внески здійснюються членами кооперативу у порядки та в строки, що визначаються правлінням кооперативу. Частка члена кооперативу у загальному обсязі цільових внесків встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Рішеннями загальних зборів членів ЖБК «Ізумруд-3», оформленими протоколами встановлені тарифи по оплаті житлово-комунальних послуг, а саме: послуги на утримання будинку та прибудинкової території. Відповідач є власником квартири у будинку, послуги по утриманню території якого надає позивач, та отримує послуги, які надає позивач, проте припинив оплату останніх, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Враховуючи зазначене, а також те що відповідач добровільно погасити заборгованість відмовився, позивач вимушений був звернутися до суду з відповідним позовом та просить стягнути суму боргу разом із інфляційними витратами і трьома відсотками річних, а також судові витрати. У заяві про збільшення розміру позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 10 240,20 грн., збитки від інфляції у сумі 738,45 грн., три відсотки річних у сумі 329,54 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 270,00 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 6 500,00 грн. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 09.07.2021 відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. Відповідачу запропоновано надати відзив. У судовому засіданні 26.10.2021 судом задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи на 25.10.2021, для ознайомлення з матеріалами справи та підготовкою відзиву на позовну заяву. До початку судового засідання від відповідача повторно надійшло клопотання про відкладення судового розгляду справи, у зв`язку з неможливістю з`явитись у судове засідання з аналогічних підстав. Також, до початку судового засіданні від представника відповідача за довіреністю до суду надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з захворюванням. Крім того, вказувала на те, що у період з 04.12.2021 (дата оформлення довіреності на представництво інтересів відповідача) по 20.01.2022 не було можливим оскільки вона є матір`ю двох неповнолітніх дітей, які потребують її піклування. У судовому засіданні 25.10.2021 судом відмовлено у задоволенні вказаних клопотань, враховуючи строки розгляду справи та процесуальну поведінку учасників вказаної цивільної справи. Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, а відтак за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, з підстав викладених в останньому, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог. Вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом, позивач є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] та здійснює господарську діяльність із утримання, обслуговування, експлуатації житлового та нежитлового фонду комунальної власності району, а також здійснює контроль за додержанням встановленого порядку використання жилих і інших приміщень житлового фонду та виконання громадянами Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями. Згідно статуту ЖБК «Ізумруд-3» затвердженого протоколом Загальних зборів ЖБК «Ізумруд-3» кооператив діє виключно для обслуговування, ремонту і реконструкції житлового будинку та утримання прибудинкової території за кошти членів Кооперативу і за рахунок пасивних доходів та фінансової допомоги від добровільних внесків або дотацій Держави, отриманих і використаних Кооперативом відповідно до мети його діяльності. Відповідно до п. 1.5. статуту ЖБК «Ізумруд-3» є обслуговуючим кооперативом. Згідно до п. 3.1. статуту ЖБК «Ізумруд-3», члени кооперативу та інші власники квартир та/або нежитлових приміщень в будинку кооперативу є співвласниками на праві спільної сумісної власності, допоміжних приміщень будинку, його конструктивних елементів і технічного обладнання. Позивач здійснює утримання та обслуговування житлових будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] та їх прибудинкових територій, що підтверджується відповідним договорами із обслуговуючими організаціями та особами прийнятими на роботу. Згідно п.п. 8.2,-8.3. статуту визначено, що для забезпечення належного утримання і ремонту будинку та утримання прибудинкової території, правління кооперативу складає та затверджує кошторис, в якому передбачаються планові витрати на утримання і ремонт будинку та утримання прибудинкової території, розмір цільових внесків членів кооперативу та планований загальний розмір грошових коштів, які формуються за рахунок таких внесків, а також розмір грошових коштів необхідний для покриття існуючих планових витрат. Цільові внески здійснюються членами кооперативу у порядки та в строки, що визначаються правлінням кооперативу. Частка члена кооперативу у загальному обсязі цільових внесків встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. 21 грудня 2016 року рішенням загальних зборів членів ЖБК «Ізумруд-3», оформленим протоколом №1/12/1, було встановлено з 01.01.2017 розмір оплати на житлово-комунальні послуги (послуги на утримання будинку та прибудинкової території) на першому поверсі - 3,60 грн. за 1кв.м. загальної площі квартири, з 2 по 16 поверхи - 4,11 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири. 30 березня 2017 року рішенням загальних зборів членів ЖБК «Ізумруд-3», оформленим протоколом №30/3, було встановлено з 01.04.2017 розмір оплати на житлово-комунальні послуги (послуги на утримання будинку та прибудинкової території) на першому поверсі - 4,60 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири, з 2 по 16 поверхи - 5,11 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири. 17 травня 2018 року рішенням загальних зборів членів ЖБК «Ізумруд-3», оформленим протоколом №17/1, було створено спеціальний фонд та накопичувати за рахунок щомісячного внеску у розмірі 50,00 грн. з кожної квартири. 15 листопада 2018 року рішенням загальних зборів членів ЖБК «Ізумруд-3», оформленим протоколом №15/11, було встановлено з 01.01.2019 розмір витрат на послуги з управління будинками ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району м. Києва ([ADDRESS]) на першому поверсі - 6,00 грн. за 1 кв.м. площі квартири, з 2 по 16 поверхи - 7,00 грн. за 1 кв.м. площі квартири. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 67,7 кв.м.,послуги по утриманню якого і прибудинкової території надає позивач відповідно до укладених ним договорів з обслуговуючими організаціями. Відповідач є членом ЖБК «Ізумруд - 3» проте не перебуває з позивачем у договірних відносинах, разом з тим зареєстрована у власній квартирі та фактично споживає послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, які надає позивач, проте з жовтня 2019 року по жовтень 2021 року припинив оплату внесків на утримання будинку та прибудинкової території, у зв`язку з чим утворилась заборгованість сумі 10 240,20 грн. Згідно ст. 6 Закону України «Про кооперацію» кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо. Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків та може мати печатки. Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 20 Закону України «Про кооперацію», для забезпечення статутної діяльності кооператив у порядку, передбаченому його статутом, формує пайовий, резервний, неподільний та спеціальний фонди. Спеціальний фонд створюється за рахунок цільових внесків членів кооперативу та інших передбачених законом надходжень для забезпечення його статутної діяльності і використовується за рішенням органів управління кооперативу. Згідно до п. 2.1. статуту ЖБК «Ізумруд-3», метою діяльності кооперативу є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативу на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, а також зокрема виконання членами кооперативу та іншими власниками квартир та/або нежитлових приміщень в будинку кооперативу вимог «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» ЖК УРСР та Закону України «Про кооперацію». Відповідно до Правил, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Житлово-будівельний кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі об`єднання їх майнових пайових внесків для участі в будівництві або реконструкції житлового будинку (будинків) і наступної його (їх) експлуатації. Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Враховуючи зазначене, вбачається, що позивач здійснює реалізацію статутної діяльності направленої на утримання будинків та прибудинкової території в межах передбачених законом, а тому доводи відповідача щодо незаконної діяльності позивача по наданню відповідних послуг є неспроможними. Згідно ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Статтею 322 Цивільного кодексу України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до постанови ВП ВС від 07.07.2020 (справа № 712/8916/17; провадження № 14-448цс19), споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.09.2018 у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16). Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. Так, судом встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем, у зв`язку з несвоєчасною оплатою комунальних послуг, а тому суд приходить до висновку, що позивачем на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження матеріалами справи, у зв`язку з чим підлягають повному задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України. Згідно з диспозицією зазначеної статті цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. За таких обставин, вбачається, що відповідачі зобов`язані сплачувати житлово-комунальні послуги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А відповідно до ст. 611 цього Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги наведене та перевіривши наданий позивачем розрахунок суми штрафних санкцій, суд дійшов висновку, що сума штрафних санкцій на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, яка підлягає стягненню становить 1067,99 грн., що складається зі збитків від інфляції у сумі 738,45 грн., три відсотки річних у сумі 329,54 грн., і розмір відповідачем не оспорювався. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2 270 грн., а також правова допомога за договором про надання правничої допомоги від 05.03.2021 в сумі 6 500,00 грн. При цьому, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2 270 грн. та документально підтверджені витрати на правову допомогу у розмірі 6 500,00 грн., розмір яких не оспорювався стороною відповідача. Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих житлово-комунальних послуг або відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг.

Outcome: approved