Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

В листопаді 2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] і просить виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належну їй 1/2 частину житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS] , позначеного в плані літерою «А-І», прибудова «а», погріб «а1», прибудова «а2», ганок «1», що складається із приміщень житлового будинку загальною площею 48,6 кв.м, житловою площею 24,3 кв.м, в тому числі: (1-1) кухні з паливною площею 10,8 кв.м, (1-2) прихожої площею 10,4 кв.м, (1-3) житлової кімнати площею 13,6 кв.м, (1-6) житлової кімнати площею 10,7 кв.м, (1-7) санвузла площею 3,1 кв.м, а також господарських будівель та споруд: ганок «1», погріб «а1»; визнати за нею право власності в цілому на вищезазначений об`єкт нерухомого майна, припинивши її право спільної часткової власності на 1/2 частину будинковолодіння по [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що їй на праві власності належить 1/2 частина будинковолодіння по [ADDRESS] . Власником іншої частини будинковолодіння є [PERSON] . Вказує, що будинковолодіння поділено на дві частини, кожна з яких утворює комплекс взаємопов`язаних приміщень, що використовуються для проживання однієї сім`ї, частини будинку відокремлені стіною, мають окремі виходи і кожна із частин може бути виділена та функціонувати як окремий об`єкт нерухомого майна. Тому, на підставі ч.1 ст.364 ЦК України просить виділити в натурі належну їй частку у праві спільної часткової власності на спірне будинковолодіння в окремий об`єкт нерухомого майна, припинивши її право спільної часткової власності на 1/2 частину цього будинковолодіння. В судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву, у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, росить позов задоволити. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду також подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 50/100 (або 1/2) частини будинковолодіння з відповідною часткою господарських будівель і споруд, розташованого по [ADDRESS] . Власником іншої 1/2 частини зазначеного будинковолодіння є [PERSON] , який своє право на виділ належної йому частки в окремий об`єкт нерухомого майна реалізував й на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 08 вересня 2021 року (справа №683/2186/21, 2/683/1025/2021), яке набрало законної сили, йому виділено в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS] , визнано за ним право власності в цілому на вказаний об`єкт нерухомого майно та припинено право спільної часткової власності на 1/2 частку будинковолодіння по [ADDRESS] . Судом також встановлено, що належна [PERSON] частка будинковолодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , складається із приміщень житлового будинку загальною площею 48,6 кв.м, житловою площею 24,3 кв.м, в тому числі: (1-1) кухня з паливною площею 10,8 кв.м, (1-2) прихожа площею 10,4 кв.м, (1-3) житлова кімната площею 13,6 кв.м, (1-6) житлова кімната площею 10,7 кв.м, (1-7) санвузол площею 3,1 кв.м, а також з господарських будівель та споруд: ганка «1», погреба «а1». Зазначені приміщення перебувають у фактичному користуванні [PERSON] . Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим 12 жовтня 2007 року виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, згідно якого [PERSON] є власником 50/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований по [ADDRESS] ; витягом Старокостянтинівського бюро технічної інвентаризації, оцінки та реєстрації №16337391 від 18 жовтня 2007 року, згідно якого за [PERSON] 18 жовтня 2007 року зареєстровано право власності на 50/100 частки домоволодіння по [ADDRESS] ; рішенням 34 сесії Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області№3 від 27 вересня 2013 року, згідно якого [ADDRESS] ; технічним паспортом, виготовленим 07 липня 2021 року ПП «Проект БТІ» на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] ; копією рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 08 вересня 2021 року (справа №683/2186/21, 2/683/1025/2021) яким [PERSON] виділено в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS] , визнано за ним право власності в цілому на вказаний об`єкт нерухомого майно та припинено право спільної часткової власності на 1/2 частку будинковолодіння по [ADDRESS] . Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частці в праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна. Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт. Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна, утворюється два самостійних об`єкта майна. Аналіз змісту статей 356, 367, 364 ЦК України свідчить, що поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. Так, при поділі майно, що знаходиться у спільній частковій власності, розподіляється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. Натомість при виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі №336/1136/19, провадження №61-4521св21, які суд враховує на підставі частини 4 статті 263 ЦПК України при застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин. Відповідно до роз`ясень, даних у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Згідно висновку ПП «Проект БТІ» №197 від 27 жовтня 2021 року щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна, за технічними показниками домоволодіння по [ADDRESS] може бути виділено в натурі в будинок блокованого типу з господарськими будівлями та спорудами, із виділенням [PERSON] приміщень житлового будинку «А-І» загальною площею 48,6 кв.м, житловою площею 24,3 кв.м, в тому числі: (1-1) кухні з паливною площею 10,8 кв.м, (1-2) прихожої площею 10,4 кв.м, (1-3) житлової кімнати площею 13,6 кв.м, (1-6) житлової кімнати площею 10,7 кв.м, (1-7) санвузла площею 3,1 кв.м, а також господарських будівель та споруд: ганка «1», погреба «а1». Оскільки виділ належної позивачці частки із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна є технічно можливим, належна їй частина будинковолодіння є відокремленою, має свій вхід та комунікації, а також враховуючи, що інший співвласник уже виділив належну йому частину у спірному будинковолодінні в окремий об`єкт нерухомого майна, тому позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved