Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] 08.06.2018 року звернулась до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів майнової шкоди у розмірі 167 816,85 грн., моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. та судового збору у розмірі 2 382,98 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.09.2017 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів Рено, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Хюндай, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 02.10.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу відповідачами було завдано майнову та моральну шкоду. Вказано, що відповідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку № 984 від 20.09.2017 року, матеріальний збиток завданий власнику транспортного засобу Хюндай, д.н.з. [NUMBER] , становить 240 189,45 грн., загальна вартість відновлювального ремонту - 283 185,78 грн. Вартість проведення даного висновку складає 2 650 грн., що підтверджується квитанцією № 89 від 20.09.2017 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», який є власником транспортного засобу Рено, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», відповідно до полісу АК/3712089. Позивачу виплачене страхове відшкодування у розмірі 82 888,33 грн., відповідно до квитанції від 27.11.2017 року. Зазначено, що позивачем було проведено ремонт автомобіля у розмірі 247 493,05 грн. Також до матеріальної шкоди відносяться витрати на лікування, які позивач понесла внаслідок отримання тілесних ушкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди на загальну суму 561,73 грн. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів майнову шкоду у розмірі 167 816,85 грн., що включає: 2 650 грн. - проведення автотехнічного дослідження, 247 493,45 грн. - вартість проведеного ремонту, 561,73 грн. - витрати на лікування, з відрахуванням виплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 82 888,33 грн. За повідомленням КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» від 22.03.2018 року, транспортний засіб Рено, д.н.з. [NUMBER] , знаходиться на балансі підприємства, а водій [PERSON] станом на 14.09.2017 року перебував у трудових відносинах з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва». Позивач зазначає, що після дорожньо-транспортної пригоди їй було заподіяно моральні страждання, у зв`язку з чим була вимушена займатися ремонтом автомобіля, докладати додаткових зусиль для організації свого життя, також на протязі тривалого часу відчувала біль від тілесних ушкоджень отриманих під час ДТП. Завдану моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 20 000 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.06.2018 року відкрите провадження у справі у порядку загального позовного провадження, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання (т. 1 а.с. 47, 48). 11.07.2018 року до суду від відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» в особі представника Майданіка В.Ю. надійшов відзив на позов, у якому зазначено, що підприємство не визнає позовних вимог. Вказано, що досудових заходів позивач не здійснювала, висновок автотоварознавчого дослідження від 20.09.2017 року відповідачам не пред`являла та не виставляла вимог по сплаті ремонту автомобіля станом на листопад 2017 року. Автотоварознавче дослідження проводилось без участі відповідачів. Отримавши оплату від страхової компанії в розмірі 82 888,33 грн. позивач жодних заперечень або вимог про додаткове відшкодування відповідачам не направляла, тобто не заперечувала про недостатність суми відшкодування. Звернення позивача до лікарів відбулось через шість і три дні після дорожньо-транспортної пригоди, отже відсутнє підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між ДТП і нанесеним ушкодженням здоров`ю позивача, тому вимогу про моральну шкоду підприємство заперечує (т. 1 а.с. 65). Ухвалою суду від 13.07.2018 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, страховика відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» (т. 1 а.с. 84, 85). 27.07.2018 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] з проханням відмовити у задоволенні позову, посилаючись на безпідставність вимог. Зазначено, що він є неналежним відповідачем, оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася під час виконання ним своїх трудових обов`язків. Він являється працівником КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», з 08.09.2016 року був прийнятий на посаду начальника автогосподарства підприємства, тому не несе відповідальності безпосередньо перед потерпілою особою. Вважає, що розмір матеріальної та моральної шкоди, що заявлені до відшкодування, позивачем не доведені. Також позивачем не доведено, що вона є потерпілою особою (т. 1 а.с. 98-101). Ухвалою суду від 05.11.2018 року задоволено клопотання представника відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» Майданіка В.Ю. про витребування доказів, а саме: від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» копії матеріалів страхової справи по виплаті страхового відшкодування позивачу [PERSON] , згідно полісу № АК/3712089, та від Дніпровського районного суду м. Києва справи № 755/14916/17 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (т. 1 а.с. 127, 128). 03.01.2019 року на виконання вимог ухвали про витребування доказів до суду від ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» надійшла копія страхової справи (т. 1 а.с. 142-187). Ухвалою суду від 17.01.2019 року клопотання представника відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» Майданіка В.Ю. про призначення судової товарознавчої та автотоварознавчої експертизи задоволено частково; призначено проведення по справі судової автотоварознавчої експертизи; провадження у справі було зупинено на час проведення експертизи (т. 1 а.с. 202-205). 21.01.2021 року від Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз до суду надійшов висновок експертів за результатами проведення комплексної судової трасологічної та автотоварознавчої експертизи (т. 1 а.с. 212-250, т. 2 а.с. 1-5). Ухвалою суду від 22.01.2021 року провадження у справі поновлено (т. 2 а.с. 42). Ухвалою суду від 21.04.2021 року задоволено клопотання представників відповідачів про виклик експертів для надання усних пояснень щодо висновку експертів від 12.01.2021 року № 4410/19-54/626/21-52 (т. 2 а.с. 74-75). Ухвалою суду від 21.04.2021 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до судового розгляду по суті (т. 2 а.с. 76). Ухвалами суду від 17.06.2021 року, від 22.07.2021 року судом визначалась обов`язкова явка експертів для надання усних пояснень щодо складеного висновку експертів № 4410/19-54/626/21-52 від 12.01.2021 року (т. 2 а.с. 90-91, 108-109, 120-121). Ухвалою суду від 12.01.2011 року у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] [PERSON] про призначення додаткової експертизи відмовлено (т. 2 а.с. 160-162). В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] просили задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] заперечувала проти позову, посилаючись на його безпідставність та недоведеність. Представник відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» Майданік В.Ю. просив відмовити в позові з підстав, викладених у відзиві. Представник третьої особи ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином, про причини неявки представника суд повідомлено не було. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, представників відповідачів, експертів, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що позивач [PERSON] є власником автомобіля Хюндай акцент, реєстраційний номер [NUMBER] , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (т. 1 а.с. 163). 14.09.2017 року о 08 год. 30 хв. відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем Рено, д.н.з. [NUMBER] , на вул. Курнатовського в м. Києві не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем Хюндай, д.н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.10.2017 року у справі № 755/14916/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 7). Таким чином, судом встановлено, що дії [PERSON] пов`язані із порушенням правил дорожнього руху перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із пошкодженням автомобіля Хюндай, д.н.з. [NUMBER] , що належить позивачу [PERSON] . За нормою частини 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Під час розгляду справи судом безспірно встановлено, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] виконував свої трудові обов`язки начальника автогосподарства КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» на службовому автомобілі Рено, д.н.з. [NUMBER] . Вказані обставини також підтверджуються наказом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» від 08.09.2016 № 230-к про прийняття [PERSON] на роботу на посаду начальника автогосподарства з 08.09.2016 року, довідкою КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» від 24.07.2018 року про працевлаштування [PERSON] на підприємстві, Колективним договором між адміністрацією та трудовим колективом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» на 2018-2020 р.р., Посадовою інструкцією начальника автогосподарства (т. 1 а.с. 102-112). Згідно частини 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Разом з тим, за приписами частини 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Отже, належним відповідачем у справі є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», як підприємство, працівником якого при виконанні трудових обов`язків було скоєно дорожньо-транспортну пригоду. За таких обставин позовні вимоги в частині солідарного стягнення коштів з відповідачів, а також в частині відшкодування завданої шкоди відповідачем [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Станом на 14.09.2017 року цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Рено, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Провідна», відповідно до полісу № АК/3712089 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю у розмірі 200 000 грн. та за шкоду, заподіяну майну у розмірі 100 000 грн., розмір франшизи - 0 грн. (т. 1 а.с. 144). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно позовних вимог [PERSON] просить стягнути з відповідачів понесені позивачем витрати на ремонт автомобіля на загальну суму 247 493,45 грн., на оплату проведення експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку в сумі 2 650 грн. та витрати на лікування в сумі 561,73 грн., з відрахуванням коштів виплаченого позивачу страхового відшкодування третьою особою у розмірі 82 888,33 грн., що складає суму ціни позову майнових вимог - 167 816,85 грн. Позивач надала Звіт № 984 про оцінку автомобіля Хюндай Акцент, д.н. [NUMBER] , від 20.09.2017 року складений Незалежною автоекспертизою «Дикий та партнери», відповідно якого матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП складає у розмірі 240 189,45 грн. (т. 1 а.с. 9-12). За складання цього звіту позивач сплатила 2 650 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 89 від 20.09.2017 року виданої ФОП « [PERSON] » (т. 1 а.с. 13). Однак, позовні вимоги на вказаному звіті за його висновком не ґрунтуються, оскільки ціна позову заявлена у більшому розмірі саме на підставі документів за проведеним ремонтом по відновленню транспортного засобу. У зв`язку з цим вимоги у частині відшкодування вартості оплати за проведення оцінки розміру завданого майнового збитку за складання звіту у розмірі 2 650,00 грн. задоволенню не підлягають. За висновком експертів за результатами проведення комплексної судової трасологічної та автотоварознавчої експертизи у цивільній справі № 755/8662/18 від 12.01.2021 № 4410/19-54/626/21-52, складеного на виконання ухвали суду експертами Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз, розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля Хюндай Акцент, р.н. [NUMBER] , у результаті пошкодження транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 14.09.2017 року у м. Києві по вул. Курнатовського, 6, складав: 231 394,86 грн. Розмір витрат, пов`язаних з відновлювальним транспортного засобу Хюндай Акцент, р.н. [NUMBER] , у результаті його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди з урахуванням зносу міг складати 178 679,16 грн. Повний перелік ремонтно-відновлювальних робіт, необхідний длі відновлення автомобіля Хюндай Акцент, р.н. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди наведено в калькуляції № V 4410/19-54, що додається до висновку. Роботи, вказані у Акті № ПК-0000208 під пунктами 2-30, 31-34, 35-44, 48-61, 63, 65, 69-73, 75-81, 85-103, 106, 107, 116-119, 121-123 можна вважати такими, що в дійсності проводилися. Встановити, чи проводилися в дійсності роботи під пунктами №№ 47, 62, 64, 66-68, 74, 82-84, 108-115 в рамках даного дослідження виявилося неможливим, оскільки деталі знаходяться в недоступному для безпосереднього і повного обстеження місці. Щодо робіт під пунктами №№ 45, 46, 104, 105 слід зазначити, що в Акті № ПК-0000208 вони не уточнені, а саме не вказано щодо яких саме стойок даху проводилися ремонтні роботи. Автомобіль в пошкодженому вигляді на дослідження не надавався, тому невідомо, де саме на стійках були наявні пошкодження. В той же час, оглядом відремонтованого автомобіля встановлено, що ліва та права центральні стійки кузова в дійсності перефарбовувались. Робочий час, витрачений на проведення ремонтно-відновлювальних, згідно Акту виконаних робіт № ПК-0000208 від 30.12.2017 ФОП [PERSON] , не відповідає нормативним витратам робочого часу. Перелік деталей, вказаних у накладних № М002257 від 10.10.2017, № 6709 від 30.10.2017, № 214 від 13.01.2018 на наданому на дослідження автомобілі замінений. Однак, визначити чи використані при заміні саме ті деталі, на які оформлені вказані накладні в рамках даного дослідження неможливо, оскільки деталі не мають доступних для огляду індивідуальних серійних номерів, а в накладній не вказано будь яких індивідуальних ознак деталей (т. 1 а.с. 212-226). За клопотанням сторони відповідача судом викликались судові експерти для надання роз`яснення складеного ними висновку. При цьому експерти Лень М.А. та Крилов Є.С. пояснили, що для проведення експертизи було надано відремонтований автомобіль, тому для надання відповіді на всі поставлені питання необхідно було розібрати транспортний засіб для детального огляду всіх внутрішніх частин і деталей. Експертиза проводилась при візуальному огляді автомобіля та за матеріалами справи з дослідженням усіх фотознімків, за якими встановлено наявні пошкодження та необхідність обсягу проведення ремонтних робіт. На ходовій частині ставляться парні нові деталі. Вартість відновлювального ремонту визначається новими оригінальними деталями. Судові експерти підтвердили складений ними висновок, також пояснили, що за складеною ними калькуляцією підтверджено, що всі деталі потребували ремонту або заміні; акти проведеного ремонту з переліком робіт відповідають обсягу пошкоджень завданих транспортному засобу в дорожньо-транспортній пригоді відповідно актів огляду страховою компанією та фотознімків. За викладених обставин, оскільки позивач понесла витрати на ремонт для відновлення автомобіля Хюндай Акцент, р.н. [NUMBER] , у зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 14.09.2017 р., що знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку щодо завдання такої майнової шкоди [PERSON] , суд враховує здійснену позивачем наступну оплату для купівлі запасних частин, деталей, які використовувались під час ремонту, та за проведення ремонтних робіт транспортного засобу: накладну № М002257 від 10.10.2017 СПД [PERSON] на суму 6 970 грн. (т. 1 а.с. 23), видаткову накладну № 7794 від 17.11.2017 ПП [PERSON] на суму 2 000 грн. (т. 1 а.с. 29), видаткову накладну № 6709 від 30.10.2017 ПП [PERSON] на суму 63 450 грн. (т. 1 а.с. 24), видаткову накладну № 214 від 13.01.2018 ТОВ «Автоберег» на суму 180 грн. (т. 1 а.с. 25), видаткову накладну № 10082 від 19.12.2017 ТОВ «Автоберег» на суму 486 грн. (т. 1 а.с. 27), рахунок-фактуру № ПК-00000165 від 25.10.2017 ФОП [PERSON] на суму 172 837,05 грн. (т. 1 а.с. 32), Акт виконаних робіт № ПК-0000208 від 30.12.2017 ФОП [PERSON] на суму 172 837,05 грн. (т. 1 а.с. 30-31 зв.). При цьому позивачем надані платіжні документи: 12 квитанцій про сплату ФОП [PERSON] за ремонт автомобіля за період з 05.01.2018 по 24.01.2018, згідно рахунку № [NUMBER] від 25.10.2017, на загальну суму 172 837,05 грн. (т. 1 а.с. 33-35 зв.); дві квитанції про сплату ТОВ «Автоберег» від 19.12.2017 на суму 486 грн., від 13.01.2018 на суму 180 грн. (т. 1 а.с. 26, 28); також суд враховує видаткову накладну № 7794 від 17.11.2017 ПП [PERSON] з відміткою про сплату 2 000 грн. (т. 1 а.с. 29), накладну № М002257 від 10.10.2017 СПД [PERSON] за якою здійснена оплата для купівлі запасних частин для автомобіля позивача на суму 6 970 грн. (т. 1 а.с. 23) та видаткову накладну № 6709 від 30.10.2017 ПП [PERSON] за якою придбано запасні частини для ремонту транспортного засобу позивача на суму 63 450 грн. (т. 1 а.с. 24). Разом з тим, суд не враховує наданий позивачем Акт виконаних робіт № 2298 від 20.09.2017 року ТОВ «Автоберег» на суму 310,40 грн. та квитанцію від 20.09.2017 р. про сплату цих коштів, відповідно яких проводилась зняття/установка бамперів переднього та заднього, оскільки такі роботи не пов`язані з ремонтом автомобіля та здійснювались задля огляду транспортного засобу під час складання звіту про оцінку автомобіля від 20.09.2017 року, який, як зазначено вище, не є необхідним при розгляді даного спору та судом не приймається до уваги (т. 1 а.с. 36, 37). Отже, за наявних у справі доказів загалом позивачем понесені витрати по оплаті ремонту автомобіля на загальну суму 245 923 грн. 05 коп. При цьому позивачу страховиком відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» - Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» було виплачене страхове відшкодування у розмірі 82 888,33 коп. (т. 1 а.с. 16). Разом з тим, в матеріалах страхової справи наявний Звіт № 66-D/35/1 від 20.09.2017 складений ТОВ «Всеукраїнська Експертна Компанія «Сова», відповідно якого матеріальний збиток завданий власнику колісного транспортного засобу Хюндай Акцент, р.н. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження складає 231 768,33 грн. Цим же звітом встановлено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 161 697,11 грн. (т. 1 а.с. 152-155). Відповідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Оскільки вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля позивача перевищує страхову суму за договором обов`язкового страхування, ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» повинно було виплатити позивачу страхове відшкодування у межах страхової суми за шкоду, заподіяну майну, тобто у розмірі 100 000 грн. (т. 1 а.с. 144). Як пояснила позивач, з будь якими заявами до ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» стосовно страхових виплат вона не зверталась, розмір отриманого страхового відшкодування не оскаржувала. Також позивач повідомила, що після проведеного ремонту автомобіля пошкоджені деталі не збереглися. За вимогами ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. З урахуванням наведеного, з відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» на користь позивача слід стягнути у відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, кошти у розмірі 145 923,05 грн. (245 923,05 грн. - 100 000 грн.). Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала і цивільно-правова відповідальність якої застрахована на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», можливе лише за умови, якщо згідно із цим законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно положень пунктів 33.1.4., 33.3. статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1. статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Із повідомленням про настання події дорожньо-транспортної пригоди до ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» відповідач [PERSON] звертався 18.09.2017 року (т. 1 а.с. 143). Позивач [PERSON] до ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» 15.09.2017 року подавала заяву № 180887 про виплату страхового відшкодування по збитку, спричиненому в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - автомобіля Хюндай Акцент, р.н. [NUMBER] (т. 1 а.с. 147). Встановлено, що позивач із вимогами до ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» про виплату понесених витрат у зв`язку з евакуацією автомобіля з місця дорожньо-транспортної пригоди та у зв`язку з проведенням лікування не зверталась. Отже, у разі наявності договору страхування при настанні страхового випадку чинним законодавством передбачено відшкодування саме страховиком витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу та за шкоду, заподіяну здоров`ю. Тому заявлені позовні вимоги в частині стягнення таких витрат з відповідачів задоволенню не підлягають. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За нормою ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик взяв на себе зобов`язання у межах суми страхового відшкодування виконання виплатити коштів за страхувальника, яким завдано шкоди третім особам. За правилами частини 3 ст. 22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Аналогічні по суті висновки викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц, від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц, від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18, від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц, від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18, від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17. Обґрунтовуючи вимоги про стягнення з відповідачів моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. позивач посилається на те, що після дорожньо-транспортної пригоди їй було заподіяно моральні страждання, у зв`язку з чим була вимушена займатися ремонтом автомобіля, докладати додаткових зусиль для організації свого життя, також на протязі тривалого часу відчувала біль від тілесних ушкоджень отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди За змістом статей 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Визначаючи розмір моральної шкоди завданої позивачу, грошова оцінка якої має бути стягнена з відповідача комунального підприємства, суд з урахуванням положень ст. 23 ЦК України та посилань позивача дійшов висновку, що моральна шкода позивачу завдана у зв`язку з пережитим психічним стресом під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди та моральними переживаннями, заподіяними [PERSON] , як власнику транспортного засобу стосовно пошкодження належного їй автомобіля, неможливістю у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою користуватися транспортним засобом за призначенням через необхідність відновлення автомобіля, що призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків позивача та істотності вимушених змін у її житті, а також те, що позивач змушена хвилюватися і перебувати у стані напруженого чекання, витрачала час на звернення до страхової компанії, експертів, до суду за захистом порушених прав, що спричинило погіршення якості життя позивача. При цьому, оцінивши характер правопорушення, глибину і тривалість фізичних та душевних страждань позивача, ступінь вини [PERSON] та ураховуючи принципи розумності, справедливості та співмірності, суд дійшов висновку, що розмір моральної шкоди до стягнення з відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» має бути визначений у сумі 5 000,00 грн. За викладених обставин, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у порядку розподілу судових витрат між сторонами з відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 1 509,23 грн.

Outcome: partial