Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кам`янського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Позивачка просить визнати об`єктом спава спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] автомобіль Volkswagen Transporter, білого кольору, 1993 року випуску, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER] , відповідно до договору купівлі-продажу від 04 серпня 2018 року та автомобіль ГАЗ 33-02 д.н.з. [NUMBER] , синього кольору, об`єм двигуна 2300, тип автомобіля вантажний, 2006 року випуску, VIN [NUMBER] , а також стягнути з відповідача на користь позивачки Ѕ частину вартості вказаних автомобілей, а саме 132300 грн. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] з 05.10.2013 перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] також у шлюбі були придбані спірні автомобілі. Вказує, що на даний час виникла необхідність поділу майна подружжя, позивачка неодноразово пропонувала поділити спільне майно подружжя, а саме сплатити Ѕ частину вартості майна, але відповідач безпідставно ухиляється. Оскільки [PERSON] не погоджується добровільно поділити майно, то позивачка вимушена звернутись до суду. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 15.11.2021 відкрито провадження по справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, а також витребувано із Сервісного центру МВС 8047 відомості про перереєстрацію автомобіля ГАЗ 33-02, вчиненої на ім`я [PERSON] . Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 08.12.2021 підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду, а також витребувано від Регіонального центру МВС м.Києва відомості про перереєстрацію автомобіля Газ 33-02, вчиненої на ім`я [PERSON] . Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі. Вказав, що спірні автомобілі були придбані подружжям у шлюбі, тому позивачка має право на це майно як спільну сумісну власність. Оскільки відповідач добровільно поділити спільне сумісне майно відмовляється, позивач вважає за можливе стягнути половину вартості автомобілів з відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі. Визнав, що зазначені позивачкою транспортні засоби придбані у шлюбі та є спільною сумісною власністю. Щодо стягнення з нього половини вартості коштів, які визначила позивач категорично заперечив, так як спірними автомобілями не користується, вони знаходяться у несправному стані за адресою: [ADDRESS] . Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти і відповідні ним правовідносини. Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними доказами відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кам`янського районного управління юстиції у Черкаській області від 05.10.2013 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували 05.10.2013 шлюб, актовий запис №93, прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] (а.с. 10). Сторони від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] (що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кам`янського районного управління юстиції у Черкаській області (а.с. 11)) та [PERSON] , [INFO] (що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кам`янського районного управління юстиції у Черкаській області від 28.01.2014 (а.с. 12)). Згідно договору купівлі-продажу 8041/2018/1053238 від 04.08.2018 вбачається, що [PERSON] (продавець), в особі [PERSON] , яка діє на підставі доручення продавця з однієї сторони та (покупець) [PERSON] уклали даний договір. На умовах даного Договору продавець зобов`язався передати у власність покупцеві транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, модель TRANSPORTER, 1993 року випуску, колір білий, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER] (а.с. 9). Відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки, який зроблений на підставі аналізу результатів обстеження, проведених техніко-економічних розрахунків і аналізу кон`юнктури ринку, яка склалася на дату оцінки, від 25.10.2021 колісний транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, модель TRANSPORTER, рік випуску - 1993, номер шасі (рами/кузова) - [NUMBER] , колір - білий, реєстраційний номер - [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , має ринкову вартість 129600 грн. без урахування ПДВ (а.с. 14). Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки, який зроблений на підставі аналізу результатів обстеження, проведених техніко-економічних розрахунків і аналізу кон`юнктури ринку, яка склалася на дату оцінки, від 25.10.2021 вбачається, що колісний транспортний засіб марки -ГАЗ, модель - 3302, рік випуску - 2006, VIN [NUMBER] , колір - синій, об`єм двигуна - 2300м3, реєстраційний номер - [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , має ринкову вартість 135000 грн. без урахування ПДВ (а.с. 15). Вищезазначені висновки зроблені оцінщиком без огляду транспортних засобів по факту. З відповіді Філії ГСЦ МВС РСЦ ГСЦ МВС в Черкаській області від 08.10.2021 №31/23-1706 вбачається, що станом на 07.10.2021 в РСЦ ГСЦ МВС в Черкаській області відсутня інформація про вчинення продажу транспортних засобів [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до відповіді РСЦ ГСЦ МВС в м.Києві від 16.12.2021 №31/26-13128вх вбачається, що автомобіль ГАЗ 3302, синього кольору, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] , 14.07.2016 зареєстрований за [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 14.07.2016 №8047/2016/000149, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , про що останній отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 14.07.2016 серії [NUMBER] та номерний знак [NUMBER] . Відтак, між сторонами виник спір щодо поділу спірного майна, а саме що стосується способу його поділу. У зв`язку із чим, виходячи із особливостей даних правовідносин та на підставі статей 60, 61, 63, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України (далі СК) по справі необхідно визначити: обсяг та вартість майна, що підлягає поділу; належність його сторонам спору на праві спільної сумісної власності; наявність підстав для поділу і способи такого поділу. Отже, основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК). Так по справі позивач визначила два об`єкти: автомобіль Volkswagen Transporter, білого кольору, 1993 року випуску, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER] , відповідно до договору купівлі-продажу від 04.08.2018. автомобіль ГАЗ 33-02, д.н.з. [NUMBER] , синього кольору, об`єм двигуна 2300, тип автомобіля-вантажний, 2006 року випуску, VIN [NUMBER] . Суд підкреслює, що право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК, а розмір часток, способи та порядок поділу регламентовані статтями 70-71 СК. В даній конкретній ситуації майно у виді транспортних засобів є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та в разі заявлення відповідної вимоги підлягає поділу між позивачем та відповідачем, оскільки вказане майно було придбано в період шлюбу, за рахунок спільних коштів подружжя та в його інтересах, а позивач має право на половину такого майна. Обираючи способи поділу майна суд має враховувати, що поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК). При цьому за змістом статті 71 СК при поділі майна суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи спосіб поділу суд керується положеннями пункту 6 частини першої статті 3 ЦК, частини дев`ятої статті 7 СК, згідно із якими загальними засадами цивільного та сімейного законодавства (окрім іншого) є справедливість, добросовісність та розумність. Як вбачається з позиції Верховного Суду, право вибору способу захисту належить особі, чиї права порушено та залежить від її намірів: отримати спірний об`єкт у володіння і користування чи отримати грошову компенсацію за частку у цьому об`єкті. Обидва способи захисту є належними та ефективними (див. постанову Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі № 359/11696/14-ц (провадження № 61-19649св18)). В спірних правовідносинах сторони заперечили факт користування транспортними засобами, доказів зворотнього суду надано не було. Автомобілі є неподільними речами, якими ні позивач, ні відповідач не користуються. Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачка просила визнати право спільної сумісної власності, щодо спірних об`єктів і з подальшим стягненням Ѕ вартості коштів на її користь. Вимоги про виділення в натурі спільного майна, а також визначення їй частки у спільному сумісному майні не заявлено. В ході судового розгляду стороною позивача не доведено, що об`єкти спірного майна необхідно залишити за відповідачем, а позивачу виплатити половину їх вартості, як компенсацію. Відповідач категорично заперечив проти такого поділу. Набуття сторонами в період шлюбу спірних автомобілів, що є об`єктами спільної сумісної власності подружжя встановлений в судовому засіданні та даний факт визнається сторонами. В той же час, позивачка, бажаючи отримати грошову компенсацію за транспортні засоби, надала висновки про реальну вартість об`єктів, які зроблені на підставі аналізу результатів обстеження, проведення техніко-економічних розрахунків і аналізу кон`юктури ринку, яка склалася на дату оцінки. Представник позивача пояснив, що позивачка не має доступ до транспортних засобів, а тому відповідно і оцінювач склав дані висновки без огляду транспортних засобів. З досліджених доказів, наданих стороною позивача, вбачається, що надані висновки є попереднім і не можуть свідчити про їхню реальну вартість. Згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу VOLKSWAGEN, TRANSPORTER, 1993 року (а.с.9), вбачається, що він був придбаний у 2018 році за кошти в розмірі 48 000 грн., згідно ж висновку, наданого позивачкою, оцінювач оцінив це авто у 129 600 грн. Відповідач зазначив про категоричну незгоду із позовною вимогою про стягнення з нього коштів у розмірі визначеного позивачкою, оскільки вона є нереальною, так як дані транспортні засоби є несправними, знаходяться тривалий час на стоянці в [ADDRESS] , він ними не користується, в доступі до них не перешкоджає та не заперечує, щоб дружина забрала транспортні засоби собі у власність. Тобто, жодна із сторін не бажає бути власником транспортних засобів, добровільна згода на це відсутня. Стороною позивача не надано беззаперечних доказів того, що спірне майно знаходиться у користуванні відповідача, останній зазначив також що не користується ним та не бажає користуватися ним. Належних та допустимих доказів реальної вартості спірних автомобілів стороною позивача не надано. Клопотань про призначення судової автотоварознавчої експертизи, для врахування реальної вартості спірних автомобілів, в судовому засіданні не заявлялось. Враховуючи, що позивачкою не доведено факт здійснення нею будь-яких дій на виділ у натурі частки із спільного майна, а також не доведено, що такий виділ не допускається чи є неможливим, внаслідок чого вона має право на грошову компенсацію вартості частки спільного майна, належних та допустимих доказів вартості спірних автомобілів на час розгляду справи не подано, а також враховуючи думку відповідача, суд вважає за необхідне визнати транспортні засоби об`єктами спільної сумісної власності, без їх реального поділу, діючи в межах позовних вимог, і залишити майно у їх спільній сумісній власності сторін. Відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивачем понесені наступні судові витрати: 1323 грн. 00 коп. по сплаті судового збору, а тому за принципом пропорційності до стягнення підлягає 661 грн. 50 коп.

Outcome: partial