Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з повзоаом до СВК «Чорноморський», в якому просить визнати за ним право власності на автомобіль «ГАЗ-5301», номерний знак [NUMBER] , 1983 року випуску, номер кузова [NUMBER] , двигун [NUMBER] (переобладнаний з бензинового на дизель). Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 06.02.2013 року рішенням зборів співвласників СВК «Чорноморський» позивачу [PERSON] передано автомобіль «ГАЗ-5301», номерний знак [NUMBER] , 1983 року випуску, отриманого за майновий пай співвласників від СВК «Чорноморський». Крім цього, був складений акт комісії по інвентаризації і погашенню свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) колишніх членів СВК «Чорноморський», відповідно до якого на підставі рішення зборів співвласників від 06.02.2013 року [PERSON] передано автомобіль «ГАЗ-5301», номерний знак [NUMBER] , 1983 року випуску, згідно накладної №5 від 09.03.2006 року на суму 8000 грн., отриманого на майновий пай співвласників від СВК «Чорноморський». 21.10.2021 року належний [PERSON] автомобіль «ГАЗ-5301», номерний знак [NUMBER] , 1983 року випуску, пройшов перевірку технічного стану транспортного засобу (протокол №00944-00970-21). Крім того, у [PERSON] є поліс №ЕР-206427353 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на даний автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , власником якого вказано відповідача. Маючи вищевказані документи, [PERSON] вважав їх достатніми для визнання права власності на автомобіль та реєстрацію автомобіля в сервісному центрі МВС України в м.Білгород-Дністровський, Одеської області. Проте, коли позивач звернувся до сервісного центру МВС України в м.Білгород-Дністровський з метою реєстрації автомобіля, йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на автомобіль. Тому, позивач з посиланням на статтю 392 ЦК України просить суд визнати за ним право власності на автомобіль «ГАЗ-5301», номерний знак [NUMBER] , 1983 року випуску, номер кузова [NUMBER] , двигун [NUMBER] (переобладнаний з бензинового на дизель). Рух справи у суді Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.12.2021 року позов був залишений без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.01.2022 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини які зазначені в позові та просили задовольнити в повному обсязі. Представник СВК «Чорноморський» у судове засідання не зявився, повідомлявся, причини не явки суду не відомі. Суд, заслухавши позивача та представника позивача, розглянувши надані докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч.1, 2 ст.12 ЦПК). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування,не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Розглядаючи позов ,суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін,але в межах заявлених вимог . За ч.1 ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Відповідно до ч.1ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. З позову вбачається, що 06.02.2013 року рішенням зборів співвласників СВК «Чорноморський» позивачу [PERSON] передано автомобіль «ГАЗ-5301», номерний знак [NUMBER] , 1983 року випуску, за майновий пай співвласників від СВК «Чорноморський». Крім того, був складений акт комісії по інвентаризації і погашенню свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) колишніх членів СВК «Чорноморський», відповідно до якого на підставі рішення зборів співвласників від 06.02.2013 року [PERSON] передано автомобіль «ГАЗ-5301», номерний знак [NUMBER] , 1983 року випуску, згідно накладної №5 від 09.03.2006 року на суму 8000 грн., отриманого за майновий пай співвласників від СВК «Чорноморський». 21.10.2021 року належний [PERSON] автомобіль «ГАЗ-5301», номерний знак [NUMBER] , 1983 року випуску, пройшов перевірку технічного стану транспортного засобу (протокол №00944-00970-21). У позивача [PERSON] наявний поліс №ЕР-206427353 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на даний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Маючи вищевказані документи позивач [PERSON] вважав їх достатніми для визнання права власності на автомобіль та реєстрацію автомобіля в сервісному центрі МВС України в м.Білгород-Дністровський, Одеської області. Проте, коли позивач звернувся до сервісного центру МВС України в м.Білгород-Дністровський з метою реєстрації свого права власності на автомобіль, йому було відмовлено. Саме неможливість зареєструвати автомобіль на своє ім`я, і є свідченням порушенням його права, за захистом якого позивач з посиланням на статтю 392 ЦК України і звернувся до суду. За приписами ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.34 ЗаконуУкраїни «Про дорожній рух» власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. На транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та закріплюються номерні знаки, які відповідають вимогам стандартів. Закупівля за державні кошти бланків реєстраційних документів та номерних знаків для транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог законодавства тими органами, на які покладений обов`язок щодо їх реєстрації. Державна реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі пунктів 6-32 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року №1388 . Згідно з пунктами 7, 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року N 1388, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Відповідно до п.8 цього Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників та документів, які підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін в реєстраційні документи. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договори купівлі продажу, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; договори, укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів: договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортні засоби договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою і скріплені печаткою; договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою та скріплені печаткою (за її наявності), у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу; свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати; рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном; рішеннями власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило па транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів транспортного засобу та конкретного одержувача; митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане органом доходів і зборів посвідчення про реєстрацію в уповноваженому органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт про проведені електронні торги або постанова та акт про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем; договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений за результатами прилюдних торгів (аукціону) або електронних торгів, за яким продавцем виступає Національне агентство з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів. Тобто, транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в сервісних центрах МВС відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388, якою затверджений «Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів». Позивач зазначає, що при зверненні до сервісного центру МВС України в м.Білгород-Дністровський з метою реєстрації автомобіля, йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на автомобіль. Проте, матеріали справи не містять доказів про звернення позивача до сервісного центру щодо реєстрації транспортного засобу автомобіль «ГАЗ-5301», номерний знак [NUMBER] , 1983 року випуску, номер кузова [NUMBER] , двигун [NUMBER] (переобладнаний з бензинового на дизель), згідно «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів», так само і доказів неможливості його реєстрації у відповідних державних органах, тобто, позивачем не надано, зокрема, доказів, що підтверджують факт порушення права позивача. Згідно принципу диспозитивності регламентованого в ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів. Висновки за результатами розгляду справи Враховуючи, що позивач [PERSON] щодо реєстрації транспортного засобу «ГАЗ-5301», номерний знак [NUMBER] , 1983 року випуску, номер кузова [NUMBER] , двигун [NUMBER] (переобладнаний з бензинового на дизель), не дотримався «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів», тому його вимоги, заявлені до відповідача про визнання права власності в судовому порядку на підставі статті 392 ЦК України є безпідставними, оскільки передумовою для застосування норми цієї статті є відсутність іншого, крім судового шляху для відновлення порушеного права.

Outcome: dismissed