Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» - позивач у справі, звернувся до суду з цим позовом, у якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 83258,38 грн. станом на 29.09.2021 року за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 10.04.2019 року та судові витрати у розмірі 2270 грн. 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що всупереч умовам Договору про надання банківських послуг № б/н від 10.04.2019 року, укладеного між ним та відповідачем, остання своїх договірних зобов`язань належним чином не виконувала, у зв`язку з чим перед позивачем станом на 29.09.2021 року виникла заборгованість у розмірі 83258,38 грн., з яких: 69166,73 грн. - заборгованість за кредитом; 14091,65 грн. - заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом. За таких обставин змушені звернутися до суду для захисту своїх прав. 04.11.2021 року після виконання вимог ст. 187 ЦПК України провадження у справі було відкрито та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 04.11.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про огляд веб сайту. Сторони в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, які просив задовольнити /а.с.5,76/. Відповідач до суду повторно не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена вчасно та належним чином, причини її неявки суду невідомі, відзиву на позов не надходило. 01.02.2022 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення за наступних підстав. Встановлено, що відповідач [PERSON] 10.04.2019 року підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг з позивачем (перейменовано на АТ КБ «ПРИВАТБАНК») (надалі - Банк), згідно з умовами якого останній отримала кредитну платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації з можливістю збільшення кредитного ліміту/а.с.18/. У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку. До кредитного договору Банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг, розміщені на сайті https://privatbank.ua. Як вбачається судом, відповідачем 10.04.2019 року підписано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки, якою встановлено нарахування відсотків за користування кредитними коштами, строки внесення обов`язкових платежів, тощо /а.с.19-22/. Відповідач скористалася наданими позивачем кредитними коштами /а.с.11-15/, що вбачається з відповідної Виписки за договором, однак вчасно їх не повернула, чим порушила права Банку. Згідно з наданого Банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 29.09.2021 року становить у розмірі 83258,38 грн., з яких: 69166,73 грн. - заборгованість за кредитом; 14091,65 грн. - заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом /а.с. 7-10/. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже при укладенні кредитного договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачем умов кредитного договору та існування заборгованості за тілом кредиту в сумі 69166,73 грн. та за простроченими відсотками в сумі 14091,65 грн., а всього - 83258,38 грн. заборгованості за кредитним договором. Разом з цим, суд бере до уваги й те, що відповідачем не оспорені ні позовні вимоги, ні підстави, з яких позов заявлений. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути 83258,38 грн. заборгованості за кредитним договором № б\\н від 10.04.2019 року станом на 29.09.2021 року. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить із наступного. Так, при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2270 грн., що підтверджено платіжним дорученням /а.с.1/. Згідно положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2270 грн.

Outcome: approved