Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до НВК «Балтська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 3-колегіум» Балтської міської ради Одеської області, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ відповідача про відсторонення від роботи, та зобов`язати відповідача виплатити середню заробітну плату за час вимушеного прогулу. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона працює на посаді асистента вчителя в НВК «Балтська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 3-колегіум» Балтської міської ради Одеської області з 25.10.2018 року. Наказом НВК «Балтська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 3-колегіум» Балтської міської ради Одеської області від 10.12.2021 року за № 193/К/ТР «Про відсторонення від роботи [PERSON] », [PERSON] з 13.12.2021 року відсторонено від роботи з підстав відсутності у неї щеплення від респіраторної хвороби COVID-19 або довідки про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, без збереження заробітної плати. Вказаний наказ позивач вважає незаконним, через те, що ні в трудовому контракті, ні в посадовій інструкції, ні в будь-якому іншому документі не було передбачено повноваження відповідача відсторонити її від роботи з підстав відсутності щеплення проти COVID-19. Таке відсторонення суперечить ст. 43 Конституції України, Загальній декларації прав людини, Європейській соціальній хартії та Міжнародному пакту про економічні, соціальні і культурні права, а відтак порушує її право на працю та можливість заробляти собі на життя. Зазначила, що в силу ст.. 46 КЗпП України,\~відсторонення можливе лише у разі вчинення працівником дисциплінарного проступку, появи на роботі у стані сп`яніння, відмови або ухилення від обов`язкового медичного огляду, навчання, інструктажу та перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони, або в інших випадках, передбачених законодавством. У ст.. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб йдеться про відсторонення від роботи працівників у разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень в порядку, встановленому законом. Однак, у переліку обов`язкових профілактичних щеплень, наведеному у ч. 1 ст 12 вказаного Закону та ч. 1 ст. 27 Закону України «Про забезпечення санітарно епідеміологічного благополуччя населення», відсутнє щеплення від COVID-19, відтак, вказане щеплення не є обов`язковим, а його відсутність у позивачки не утворює підстав для відсторонення її від роботи у розумінні ст.. 46 КЗпП України. Стверджує, що вимоги відповідача про надання документів про щеплення проти COVID-19 є протиправними, оскільки законом не передбачено обов`язку працівника надавати роботодавцю документи про щеплення від COVID-19. Будь-які документи, що містять інформацію про стан здоров`я працівника, в тому числі, про стан його імунізації проти COVID-19, наявні протипоказання проти такого щеплення тощо, можуть надаватися позивачкою виключно медпрацівнику під час проходження професійного медичного огляду. Крім того, вважає, що вимога надати документ, що посвідчує щеплення та або медичну довідку про наявні протипоказання суперечить\~ ст.. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки вказані документи містять конфіденційну інформацію про стан здоров`я позивача. Враховуючи викладене, на думку позивача, оскаржуваний наказ є протиправним та підлягає скасуванню, а відсторонення її від роботи без збереження заробітної плати є незаконним, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом. 12.01.2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечує позовні вимоги з наступних підстав. Згідно наказу НВК «Балтська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 3-колегіум» від 24.10.2018 року № 180-К [PERSON] працює на посаді асистента вчителя НВК «Балтська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 3-колегіум». 08.12.2021 року [PERSON] повідомлено під особистий підпис, про необхідність здійснення нею, яка працівником закладу освіти, обов`язкового профілактичного щеплення від COVID-19 та надання документу, що підтверджує здійснення такого щеплення або довідки про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16.11.2011 року № 595. Вказаним повідомленням їй роз`яснено про наслідки відсутності щеплення і ненадання вищевказаних документів, зокрема про відсторонення від роботи без збереження заробітної плати та наведено відповідне нормативне обґрунтування зазначених вище вимог. У зв`язку з тим, що [PERSON] не отримала обов`язкове профілактичне щеплення від COVID-19 та не надала документу, що підтверджує здійснення такого щеплення або довідки про абсолютні протипоказання щодо цього, наказом НВК «Балтська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 3-колегіум» Балтської міської ради Одеської області від 10.12.2021 року за № 193/К/ТР [PERSON] відсторонено від роботи з 13.12.2021 року без збереження заробітної плати на час відсутності щеплення проти COVID-19. З даним наказом [PERSON] ознайомлена особисто 10.12.2021 року. Всі вищевказані дії НВК «Балтська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 3-колегіум» щодо відсторонення [PERSON] від роботи є правомірними та здійснені відповідно до вимог чинного законодавства. В судовому засіданні позивач підтримала позов у повному обсязі та просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечила щодо незаконності відсторонення позивача та вважає наказ таким, що не суперечить вимогам законодавства. Посада позивача передбачена переліком професій, що підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти СОVID-19. Нормативні акти, що стосуються незаконності цих щеплень на момент розгляду спору відсутні, шкідливість впливу не доведено, а тому спірний наказ та сама процедура відсторонення від роботи відповідає вимогам законодавства. Вислухавши доводи позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків. Судом встановлено, що 25.10.2018 року [PERSON] призначено на посаду асистента вчителя НВК «Балтська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 3-колегіум», що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] від 18.08.1998 року. З 13.12.2021 року [PERSON] відсторонено від роботи на підставі наказу № 193/к/рт «Про відсторонення від роботи [PERSON] » на час відсутності щеплення проти СОVID-19 без збереження заробітної плати. Вказаному відстороненню передували повідомлення позивача від 08.12.2021 року про обов`язковість профілактичного щеплення проти СОVID-19 для працівників закладу освіти, з яким позивач ознайомлена та другий примірник якого отримала. Як вбачається з повідомлення, позивачу в пропонувалось надати документ про наявність профілактичного щеплення проти СОVID-19 або довідку про протипоказання. Одночасно, позивача попереджено про те, що у разі ненадання таких документів наказ про її відсторонення від роботи без збереження заробітної плати на підставі ст. 46 КЗпП України, ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», продовжуватиме діяти. З метою вираження своєї позиції та незгоди з проведенням щеплення та вакцинації, висловлення позиції щодо нерозголошення даних про стан власного здоров`я, з посиланням на лікарську таємницю, позивач 10.12.2021 року подала своє заперечення. З врахуванням позиції позивача та висловленої нею категоричної відмови від щеплення проти СОVID-19, що не заперечувалось нею і в судовому засіданні, на підставі наказу МОЗ «Про затвердження переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» № 2153 від 04.10.2021 року, відповідач відсторонив позивача від роботи тимчасово, до здійснення щеплення проти СОVID-19. Наказ МОЗ № 2153 від 04.10.2021 року видано відповідно до ст.\~10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та з метою забезпечення епідемічного благополуччя населення України, попередження інфекцій, керованих засобами специфічної профілактики. Зазначеним наказом МОЗ затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких, з метою забезпечення епідемічного благополуччя населення України, попередження інфекцій підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, в тому числі, і закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності ( п. 3 цього Переліку). Вказане положення цілком узгоджується із положеннями ч. 2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», відповідно до якої п рацівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. А відтак, відповідно до приписів ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», профілактичні щеплення проти дифтерії, коклюша, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. Разом з тим, ч. 2 ст. 12 цього Закону визначено, що працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я (а такий перелік професій визначено Наказом МОЗ «Про затвердження переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» № 2153 від 04.10.2021року). У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Відповідно до ст. 46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. З аналізу вказаної норми слідує, що перелік випадків відсторонення працівників від роботи, що визначений законодавцем не є вичерпним і може бути визначеним як законом, так і підзаконним нормативно-правовим актом. Відповідно до п. п. 1, 2 п. 41-6 Постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1236 від 9 грудня 2020 року, забезпечення контролю за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, а також, відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до ст.\~46 КЗпП України, ч.\~2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та ч .3 ст. 5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я,- покладено на керівників державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій . Крім того, вказаною п. п. 3 п. 41-6 вказаної Постанови передбачено, що на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням ч. 1 ст. 94 Кодексу законів про працю України, ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» та ч .3 ст. 5 Закону України «Про державну службу». Вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб, з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я зацікавлених осіб, є виправданою. Тобто в даному питанні превалює принцип важливості суспільних інтересів над особистими, однак лише у тому випадку, коли таке втручання має об`єктивні підстави - тобто було виправданим. Держава, встановивши відсторонення певних категорій працівників від виконання обов`язків, які не мають профілактичного щеплення, реалізує свій обов`язок щодо забезпечення безпеки життя і здоров`я всіх учасників освітнього процесу, в тому числі й самих дітей чи інших груп населення, які є найбільш уразливі. Отже, право позивача на працю у навчальному закладі було тимчасово обмежено з огляду на суспільні інтереси, оскільки позивач відмовилася від обов`язкового щеплення, або надати довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень. Втручання у вигляді обов`язковості певних щеплень ґрунтується на законі, має законну мету, є пропорційним для досягнення такої мети, та є цілком необхідним у демократичному суспільстві. З огляду на викладене, зважаючи на те, що позивач не має протипоказань до щеплення від респіраторної хвороби COVID-19 та не може виконувати функціональні обов`язки дистанційно, суд вважає, що відповідач з метою забезпечення безпеки усіх учасників освітнього процесу, з урахуванням вимог ст.\~12\~Закону України\~«Про захист\~населення від\~інфекційних хвороб» та ст.\~46\~КЗпП України правомірно прийняв рішення про тимчасове відсторонення від роботи позивача, а тому позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed