Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

12 липня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, який зареєстрований з відповідачем [PERSON] 28 листопада 2019 року у Нововолинському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис №363. Від спільного шлюбу подружжя має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після одруження відносини із відповідачем поступово погіршувались, почали виникати безпідставні сварки, зникло взаєморозуміння та любов. Відповідач у вересні 2020 року залишив сім`ю, тому фактично сторони з вересня 2020 року припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Позивач просить розірвати шлюб, відновити дошлюбне прізвище, стягнути з відповідача понесені судові витрати, справу розглянути у її відсутності. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] до проведення підготовчого засідання подала до суду письмову заяву, просить справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] до проведення підготовчого засідання подав до суду письмову заяву, просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить позов задовольнити. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем та відповідачем. Відповідно до ст.113 ЦПК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач [PERSON] виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] необхідно відновити на дошлюбне - [PERSON] . Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач при подачі позову до суду згідно Закону України "Про судовий збір" понесла судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. (906,00 грн. + 2,00 грн.), що підтверджується документально (а.с.3, 33). З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ст.ст. 141, 142 ЦПК України позивачу слід повернути з державного бюджету 454,00 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову та стягнути з відповідача на користь позивача 454,00 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову до суду.

Outcome: approved