Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Яворівської міської ради Львівської області, в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову покликається на те, що [INFO] в смт Краковець Яворівського району Львівської області померла його двоюрідна тітка [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на все її майно, в тому числі на: земельну частку (пай), у землі, яка перебуває у колективній власності Спілки колективного господарства «Перемога» розміром 1,72 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в смт Краковець Яворівського району Львівської області. 17 серпня 2004 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений Виконавчим комітетом Краковецької селищної ради Яворівського району Львівської області, згідно якого земельну частку (пай) розміром 1.72 га, що знаходиться на території ТзОВ Перемога с. Краковець Яворівського району Львівської області, заповіла йому. Про існування даного заповіту йому стало відомо лише в жовтні 2021 року, коли розбираючи особисті документи померлої [PERSON] , ним було знайдено заповіт від 17 серпня 2004 року. Маючи намір оформити свої спадкові права, як спадкоємець за заповітом, 22 жовтня 2021 року він звернувся до Яворівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, проте, йому було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини та видачі Свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини (шість місяців). У строки, визначені законодавством, із заявою про прийняття спадщини у нотаріальну контору він не звертався, так як йому не було відомо про наявність заповіту, що вважає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 16 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 06 грудня 2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не прибув, його представник адвокат Галько Р.В. подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. В судове засідання представник Яворівської міської ради Львівської області не прибув, однак міська рада подала до суду клопотання про розгляд справи без участі її представника, проти задоволення позовних вимог, не заперечує. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 25.01.2022, є дата складення повного судового рішення 26.01.2022. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке. Як встановив суд, [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 21 вересня 2021 року Яворівським відділом державної реєстрації актів цивільного у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом до майна [PERSON] , що підтверджується копією заповіту від 17 серпня 2004 року, посвідченого виконавчим комітетом Краковецької селищної ради Яворівського району Львівської області та зареєстрованого за № 198. Відповідно до змісту статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За правилами частини першої ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Отже, як встановлено судом, [PERSON] на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем та заяву про прийняття спадщини в строк, передбачений ст. 1270 Цивільного кодексу України, не подав. Як описано вище, строк для прийняття спадщини позивачем пропущений через те, що він не був необізнаний про складений спадкодавцем [PERSON] заповіт, тому не звертався до нотаріуса з відповідною заявою протягом визначеного законом строку. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктом 1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок №296/5), при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пункт 3.2 глави 10 розділу II Порядку №296/5). Пунктом 3.16 глави 10 розділу II Порядку №296/5 передбачено, що суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення спадкодавця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Разом з тим, ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі №6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі №6-496цс17. З вказаними висновками погодився Верховний Суд у постановах від 12 вересня 2018 року у справі №484/3221/17 (провадження №61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі №263/1221/17 (провадження №61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі №642/2539/18-ц (провадження №61-5609св19). Зазначені обставини, які описано вище, на думку суду, є достатньою підставою для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви [PERSON] сплатив судовий збір за одну позовну вимогу немайнового характеру в розмірі 908, 00 гривень, що підтверджується квитанцією від 08 листопада 2021 року № 0.0.2330777028.1. Судовий збір сплачено в розмірі, встановленому ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Оскільки суд ухвалив рішення про задоволення позовних вимог з Яворівської міської ради Львівської області слід стягнути на користь [PERSON] судові витрати із сплати судового збору в розмірі 908, 00 гривень.

Outcome: approved