Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом і просить стягувати із відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, починаючи з дня подачі позову до закінчення дитиною навчання - до 30 червня 2025 року. Посилається на те, що із відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі із серпня 2002 року. Від сумісного проживання у шлюбі мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивачем. Донька навчається на 1 курсі архітектурного факультету Київського національного університету будівництва і архітектури. Строк закінчення навчання - 30 червня 2025 року. Донька навчається на стаціонарній формі навчання, джерел доходу не має, перебуває на повному утриманні позивача, яка працює в Переяслав-Хмельницькому ліцеї-інтернаті «Патріот» та має середньомісячну заробітну плату 17106 грн 90 коп. Відповідач є особою працездатною, не є інвалідом, має можливість надавати допомогу на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, однак будь-якої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. 23 листопада 2021 року було відкрито провадження по даній справі і справу ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. 08 грудня 2012 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого він просить позовні вимоги задовольнити частково та стягувати із нього аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісячно до закінчення дитиною навчання. Посилається на те, що позивачем повною мірою не доведено належними та допустимими доказами потреба повнолітньої доньки в отриманні матеріальної допомоги. Вважає, що донька, навчаючись на бюджетній основі, отримує стипендію, що не спростовано позивачем. Крім того, позивач не зазначила про будь-які витрати на потреби дитини за умов наявності стипендії (на підручники, проїзд, проживання, харчування, одяг). Він перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які перебувають на його утриманні. Крім того, він утримує й доньку дружини від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , оскільки біологічний батько дитини аліменти на її утримання не сплачує, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Дружина не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує лише соціальну допомогу. Він працює офіційно у ТОВ «Логістик Юніон» та отримує відносно велику заробітну плату, але вона є основним джерелом доходу сім`ї. Також донька дружини перебуває під наглядом сімейного лікаря з приводу ПМК, вродженої вади ВОВ, потребує вітамінізованого харчування та санаторно-курортного лікування кардіологічного напрямку. Донька [PERSON] також перебуває під наглядом лікаря з приводу аденоїдної хвороби, потребує збалансованого харчування, загальних масажів курсами чотири рази на рік. Син [PERSON] має вроджений фімоз, йому рекомендовано вітамінізоване харчування, загальний масаж двічі на рік, робота з логопедом. Крім того, він сплачує кредит, заборгованість за яким станом на 29 листопада 2021 року становить 25466 грн 04 коп., щомісячний платіж по кредиту складає 2322 грн 31 коп. 29 грудня 2021 року від представника позивача адвоката Сацика Р.В. надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого він просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Посилається на те, що жодними належними та допустимими доказами не доведено твердження відповідача про отримання донькою стипендії, якої в повній мірі вистачає на задоволення всіх її потреб. Для успішного навчання донька потребує спеціального канцелярського приладдя, яке має високу вартість та чеки про купівлю якого збережені були не в повній мірі, оскільки позивач не могла уявити про активне заперечення відповідача проти надання коштів на утримання доньки. Крім отримання донькою освіти, вона має бажання займатися музикою, грою на гітарі, в зв`язку з чим позивачем було придбано гітару та необхідні до неї аксесуари. Також, позивач витрачає кошти на придбання доньці одягу, на підтвердження чого до відзиву було надано копії квитанцій. Позивачем було придбано доньці графічний планшет для розвитку її здібностей, ноутбук, ковдру та подушку для забезпечення здорового сну( з врахуванням того, що донька має проблеми із спиною). Позивач оплачує кошти за проживання доньки у гуртожитку (6240 грн), застрахувала її відповідальність, як вимагають правила проживання у гуртожитку. Донька має ряд хронічних хвороб, за останні п`ять років обстежувалася лікарями різних спеціалізацій, їй рекомендовано було правильне повноцінне харчування, помірне фізичне навантаження з ЛФК, уникнення переохолодження, вітамінотерапія. Донька перебуває на повному утриманні позивача, яка не має можливості в повному обсязі задовольнити всі її потреби. Посилання відповідача про те, що на його утриманні перебуває донька дружини від першого шлюбу спростовується тією обставиною, що обов`язок по її утриманню повинен нести її біологічний батько. Доказів звернення дружини відповідача із позовом до суду та перебування у ДВС на виконанні виконавчого документа про стягнення аліментів на утримання доньки суду надано не було. Акт обстеження житлово-побутових умов є неналежним та недопустимим доказом на підтвердження даної обставини. Також посилання відповідача на неможливість працевлаштування дружини відповідача в зв`язку із наявністю малолітньої дитини (1,5 роки) та отримання нею соціальної допомоги на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях, підтверджують ту обставину, що держава допомагає відповідачу фінансово у виконанні ним обов`язку щодо утримання дітей. На підтвердження не працевлаштування дружини або перебування її на обліку в центрі зайнятості, як безробітної, відповідачем ніяких доказів подано не було. Відповідач, вказуючи на неможливість сплати ним аліментів на утримання спільної доньки, вказує на стан здоров`я дітей від другого шлюбу, не надаючи доказів, що дані захворювання спричиняють значні фінансові витрати для нього. Зазначення обставин про наявність у відповідача кредитних зобов`язань не може бути доказом на підтвердження його заперечень, оскільки при отриманні кредиту відповідач зобов`язаний був врахувати свої можливості, з врахуванням аліментних зобов`язань. Крім того, зазначає, що позивач має свої кредитні зобов`язання, які пов`язані з утриманням доньки, має певні захворювання, що потребують лікування та фінансових витрат. Зазначає, що обов`язок по утриманню дитини покладається в рівній мірі на обох батьків. 10 січня 2022 року від відповідача до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якого він просить позовні вимоги задовольнити частково, долучити до матеріалів справи довідку про розмір аліментів та надати відповідачу додатковий строк для подання відповідей на адвокатські запити. Посилається на те, що позовна заява є необгрунтованою та не містить належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження позовних вимог. У відповіді на відзив немає жодних посилань на те, з яких об`єктивних причин, які не залежали від позивача, [PERSON] не мала можливості подати всі долучені до нього докази на етапі звернення до суду із позовом, не заявила клопотання про визначення їй додаткового строку для подання нових доказів, не обгрунтувала необхідність їх долучення до справи. Наполягає на тому, щоб докази, додані позивачем до відповіді на відзив, не були прийняті судом до розгляду у відповідності до ч.8 ст.83 ЦПК України. Тягар доказування про потребу дитину у матеріальній допомозі покладено на позивача, яка повинна була надати докази про отримання чи неотримання донькою стипендії. Посилання позивача про здійснення нею витрат на утримання дитини за період з липня 2020 року по грудень 2021 року на загальну суму 39818 грн спростовуються тією обставиною, що розмір даних витрат повністю покривається сумою сплачених відповідачем аліментів. У доданих позивачем чеках відсутні дані, що ідентифікують покупця, якщо і є, то зазначені дані неповнолітньої доньки, що не є доказом здійснення витрат позивачем. Крім того, зазначає, що стан здоров`я позивача та доньки є задовільним та не потребує додаткових матеріальних вкладень. Також оцінювати потребу в матеріальній допомозі необхідно не тільки в контексті витрат, а і доходів позивача, яка отримує досить велику заробітну плату. Посилаючись на існування кредитної заборгованості, позивач не обгрунтувала належним чином період виникнення кредиту, його цільове призначення, щоб суд мав можливість оцінити наявність кредитного боргу з причин скрутного матеріального становища. Крім того зазначає, що згідно консультативного висновку від 08 січня 2022 року дитина відповідача [PERSON] потребує оперативного втручання, яке призначено на 03 лютого 2022 року. Розгляд справи здійснювався відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено наступне. Донька сторін [PERSON] є студенткою 1 курсу архітектурного факультету Київського національного університету будівництва і архітектури денної форми навчання, що підтверджується довідкою № 546 від 28 жовтня 2021 року (а.с.11). Як вбачається із копії наказу ректора Київського національного університету будівництва і архітектури № 1312/2 від 06 серпня 2021 року [PERSON] була зарахована студентом 1 курсу денної форми здобуття освіти за кошти державного (регіонального) бюджету. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21 серпня 2019 року (.с.8) позивач зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Згідно довідки Комунального закладу Київської обласної ради «Переяслав-Хмельницький ліцей-інтернат «Патріот» № 10 від 16 листопада 2021 року позивач працює на посаді вчителя іноземної мови у даному навчальному закладі і її середній заробіток складає 17106 грн 90 коп. Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11 жовтня 2016 року 01 березня 2016 року відповідач зареєстрував шлюб із [PERSON] . Від сумісного проживання у шлюб вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11 жовтня 2016 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області; копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16 липня 2020 року Баришівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Дружина відповідача має доньку від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07 липня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області). Згідно актів обстеження житлово-побутових умов № 41 та № 42 від 26 листопада 2021 року [PERSON] проживає по [ADDRESS] із сім`єю: дружиною [PERSON] , [INFO] , та трьома дітьми ( [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ). Зі слів [PERSON] та свідків, [PERSON] , який є батьком [PERSON] , аліменти на її утримання не сплачує, внаслідок чого витрати по її утриманню несуть [PERSON] та її чоловік [PERSON] . Відповідно до довідки Переяславського міського управління соціального захисту населення № 576 від 01 грудня 2021 року [PERSON] перебуває на обліку в управлінні та отримує допомогу при народження дитини в розмірі 860 грн 00 коп. щомісячно та допомогу на дітей, які виховуються в багатодітних сім`ях, в розмірі 1700 грн 00 коп. щомісячно. Згідно довідки з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків № 480 від 01 грудня 2021 року за період із січня 2021 року по вересень 2021 року відповідач [PERSON] отримав доходи в розмірі 283726 грн 28 коп. Виходячи із даних вищезазначеної довідки, середньомісячний дохід [PERSON] складає 31 525 грн 14 коп. Відповідно до довідки № Л-2021-002977 від 07 грудня 2021 року [PERSON] працює на посаді молодшого комірника в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЛОГІСТИК ЮНІОН» і загальний розмір його заробітної плати за період з червня 2021 року по листопад 2021 року становить 203993 грн 28 коп., сплачені аліменти - 41490 грн 65 коп. Виходячи із даних вищезазначеної довідки, середньомісячний дохід [PERSON] становить 33 998,88, середньомісячний розмір аліментів - 6 915 грн 11 коп. Згідно консультативного висновку Головного військово-медичного центру (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України [PERSON] звернулася 16 липня 2018 року з приводу застарілої травми правого колінного суглобу. Їй встановлено певний діагноз та рекомендовано планове оперативне лікування. Відповідно до виписного епікризу № 3589/409 [PERSON] перебувала на обстеженні та лікуванні з 13 серпня 2018 року по 16 серпня 2018 року у відділенні ортопедії та травматології клініки хірургії ЦКГ ДПСУ з певним діагнозом. 14 серпня 2018 року пацієнту проведено оперативне втручання. Післяопераційний період без ускладнень. Крім того, відповідачем до відзиву надано рахунки та чеки про придбання ліків та ортопедичних товарів, які датовані серпнем 2018 року. Також додано копії консультативних висновків за вересень 2018 року, листопад 2018 року про звернення [PERSON] до відділення ортопедії та травматології клініки хірургіїГоловного військово-медичного центру (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України за консультацією після операційного втручання; копії чеків про придбання ліків за вересень-жовтень 2018 року, деякі з яких- без ідентифікації покупця; копія направлення [PERSON] на проходження МРТ правого колінного суглобу. Також, додано виписку з амбулаторної карти [PERSON] , з якої вбачається, що вона проходила лікування із 13 вересня 2018 року по 05 жовтня 2018 року в травматологічному відділенні Головного військово-медичного центру (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України з певним діагнозом. Згідно виписки із медичної карти дитині відповідача [PERSON] , [INFO] , встановлено певний діагноз, рекомендовано збалансоване харчування, арттерапію, загальний масаж курсами 4 рази на рік. Згідно виписки із медичної карти дитині [PERSON] , [INFO] , встановлено певний діагноз, рекомендовано консультацію кардіолога, невропатолога, ЛОРа; віматінізоване харчування; санаторно-курортне лікування кардіологічного напрямку. З обмінної карти вбачається, що [INFO] о 10 год. 25 хв. [PERSON] народила дитину за допомогою кесаревого розтину; стан дитини при народженні задовільний, стан матері пере виписуванням - задовільний. Із чеку № 35701 від 13 липня 2020 року вбачається, що були придбані ліки на загальну суму 4734 грн 90 коп., прізвище покупця - не ідентифіковане. Згідно виписки з медичної картки амбулаторного хворого дитини [PERSON] , [INFO] , з народження перебував під наглядом лікаря з приводу затяжної жовтяниці до 6 місяців, до року - під наглядом уролога з приводу певного діагнозу. З року перехворів декілька раз простудними захворюваннями. Консультований стоматологом, рекомендовано підрізання у віці 5-6 років. Згідно довідки АТ «Райффазен Банк» [PERSON] 28 січня 2020 року був укладений кредитний договір № 014-RO-82-43610734 на суму 135275 грн 75 коп. на строк до 28 січня 2023 року. Станом на 01 грудня 2020 року заборгованість по кредитному договору відсутня. Крім того, відповідачем 14 грудня 2020 року був укладений кредитний договір на суму 51420 грн 00 коп. із терміном сплати до 14 грудня 2022 року. Згідно консультативного висновку лікаря-отоларинголога Шух Л.А. від 08 січня 2022 року [PERSON] , [INFO] , рекомендовано оперативне лікування з приводу певної хвороби. Щодо поданих представником позивача адвокатом Сациком Р.В. разом із відповіддю на відзив доказів, слід зазначити наступне. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Згідно частин 1 та 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Частина 5 ст. 177 ЦПК України встановлює, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Відповідно до частин 4 та 5 статті 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Згідно частини восьмої вищезазначеної статті докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Відповідно до ч.10 даної статті докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. Також, частиною 2 статті 126 ЦПК України передбачено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 23 листопада 2021 року позивач звернулася до суду із даним позовом. 08 грудня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позов. 29 грудня 2021 року представник позивача адвокат Сацик Р.В. подав до суду відповідь на відзив, до якого додано певні докази, про які у позовній заяві зазначено не було та не було вказано причин про неможливість їх подання, клопотання про їх приєднання до матеріалів справи представником позивача чи позивачем подано не було. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватися, зокрема, для дотримання правил судової процедури і це не є порушення права на справедливий суд (рішення «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року). Враховуючи, що представником позивача не надано доказів про наявність об`єктивних, непереборних обставин на підтвердження поважності причин пропуску строку подачі доказів до суду та звернення до суду з відповідним клопотанням про приєднання таких до матеріалів справи та поновлення строків для подання доказів, суд дійшов висновку про неприйняття доказів, поданим представником позивача разом із відповіддю на відзив, оскільки це є не тільки необґрунтованим, а ще й ставить сторону відповідача у невигідне становище, що є порушенням засади рівності учасників перед законом і судом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про наданні додаткового строку для подання доказів, оскільки дане клопотання було подане разом із запереченнями на відповідь на відзив, а не разом із відзивом, як це передбачено ч.3 ст.83 ЦПК України. Суд приймає до уваги інші подані сторонами або їх представниками докази, на підставі яких встановлені дані обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глав 15, 16 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог п.п.15, 20 Постанови ПВС України № 3 від 15.05.2006 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою. Відповідно до ч.3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. В силу вимог ст. 198, ч.2 ст. 200 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно вимог ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до вимог ч.2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Частиною першою статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Із правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 25 листопада 2020 року по справі № 523/2927/18, аналіз вказаних норм свідчить, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. При цьому для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не має значення, що, зокрема: платник аліментів одержує заробіток (дохід) повністю або частково в іноземній валюті; або має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. Разом з тим, відповідач має право відповідно до ст. 192 СК України звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому суд не бере до уваги позицію відповідача щодо сплати аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тоді як позивач просить визначити аліменти в частці від заробітку. Частиною 1 ст. 182 СК України при визначенні обставини, які суд враховує при визначенні розміру аліментів, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу. При цьому суд враховує, що, особи, які досягли 18 років є повнолітніми, отримують повну дієздатність і можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Тому законодавець і передбачив, з одного боку, обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина або доньку, які продовжують навчання, оскільки це дозволить їм отримати освіту, але передбачив, що такий обов`язок виникає лише тоді, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, оскільки неможна ставити в скрутне матеріальне становище одну повнолітню людину в цілях утримання іншої повнолітньої працездатної людини. У контексті обставин цієї справи, суд враховує можливість утримання й матір`ю повнолітньої дочки. Отже, з огляду на спільний обов`язок батьків щодо утримання повнолітньої дитини на період продовження навчання, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, який би був справедливим і не накладав би непропорційний фінансовий тягар на нього, зокрема, з урахуванням того, що його дочка є повнолітньою і працездатною, у силу чого має можливість забезпечувати своє життя також самостійно. Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд не може прийняти до уваги доводи позивача та подані на їх підтвердження докази щодо проведення операційного втручання та подальшого лікування його дружині [PERSON] , оскільки вони були проведені у серпні-жовтні 2018 року, позивач же звернулася до суду із позовом в листопаді 2021 року, тобто через три роки після проведення даних медичних маніпуляцій. Також суд частково приймає доводи відповідача про стан здоров`я його неповнолітніх дітей. Додана до відзиву на позов довідка про стан здоров`я дитини [PERSON] , [INFO] , не містить даних про наявність у дитини певних захворювань, що потребують значних матеріальних витрат зі сторони відповідача. Суд приймає до уваги доводи відповідача про необхідність проведення операційного втручання його неповнолітній доньці [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, дане операційне втручання носить одноразовий характер і не тягне за собою постійних періодичних витрат. Також суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що на його утриманні перебуває донька дружини від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , та його доводи про стан її здоров`я, оскільки обов`язок по утриманню дитини відповідно до ст.180 СК України покладається на її батьків. Відповідачем чи його представником не подано належних та допустимих доказів щодо неможливості надання біологічним батьком дитини матеріальної допомоги на утримання доньки. Отже, судом на підставі поданих сторонами доказів, які визнані належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи, встановлено матеріальне становище та стан здоров`я повнолітньої доньки сторін; матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього на утриманні двох неповнолітніх дітей, необхідність проведення доньці відповідача операційного втручання; наявність у відповідача кредитного зобов`язання. Судом встановлено, що повнолітня донька сторін по справі потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається на денному відділенні не за місцем свого постійного проживання. Відповідач є особою працездатного віку, здоровий, отримує стабільну заробітну плату, розмір якої, в сукупності з іншими встановленими обставинами (наявність двох малолітніх дітей, дружини, яка перебуває в декретній відпустці, їх стан здоров`я тощо) дає право суду констатувати можливість . При цьому суд зважає також та ні обставини, що донька сторін навчається на бюджеті, позивач працює, отримує стабільну заробітну плату, тому також має змогу надавати допомогу доньці. Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову частково та можливість стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/6 частки всіх видів його доходів. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. В силу ч.6 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 182,198, 199, 200 СК України,

Outcome: partial