Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

11.11.2021 адвокат Долгова Людмила Валеріївна, яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду із заявою, заінтересована особа Миколаївська міська рада про встановлення факту проживання із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини [INFO] . Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва Гаврасієнко В.О. від 16.11.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду, витребувано з Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування доводів заяви заявник зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який за життя володів 1/6 частини квартири [ADDRESS] . [INFO] помер рідний брат батька заявника [PERSON] , який на час смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 26.10.2021 року заявник звернувся до державного нотаріуса Третьої миколаївської державної нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав після смерті дядька [PERSON] на частку квартири [ADDRESS] , однак того ж дня отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що ним не було подано документи, які б підтверджували постійне проживання заявника разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, а шестимісячний термін для подання заяви про прийняття спадщини сплинув. У зв`язку з чим заявник змушений звернутись до суду із даною заявою. Представник заявника адвокат Долгова Л.В. до судового засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без участі заявника та його представника за наявними у справі доказами, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Миколаївської міської ради до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив слухати справу за відсутності представника Миколаївської міської ради, а рішення по справі прийняти за наявними матеріалами справи та у відповідності до вимог діючого законодавства. Суд дослідивши наявні у справі письмові докази, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності та кожен окремо, приходить до висновку про те, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер батько заявника [PERSON] . [INFO] помер дядько заявника [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частки квартири [ADDRESS] . Як вбачається із довідки ТОВ «Управлінська компанія добробут» за вих. №76 від 30.09.2021 року [PERSON] був зареєстрований у квартирі [ADDRESS] . Також встановлено, що постановою державного нотаріуса Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Желєзнякової О.В. від 26.10.2021 року відмовлено [PERSON] у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] у зв`язку з тим що спадкоємцем надано довідку видану ТОВ «Управлінська компанія добробут», згідно якої зареєстрованих осіб на момент смерті зі спадкодавцем не значиться, а отже видати свідоцтво про право на спадщину за законом неможливо. Згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 19.12.1996 року Житлово-комунальним управлінням ДП Чорноморський суднобудівний завод квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно договору дарування 1/3 частки у праві спільної часткової власності на квартиру від 20.08.2010 року [PERSON] подарувала [PERSON] 1/3 частку у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] . Із довідки КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» №2-6274 від 15.09.2021 року вбачається, що згідно паперових носіїв інвентарної справи за адресою [ADDRESS] станом на 28.12.2021 року право власності на зазначену нерухомість зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/6 за кожним. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №283157648 від 05.11.2021 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності по 1/6 частки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та 1/2 частки [PERSON] . Із акту виданого ТОВ «Ліски-М» за вих.№176 від 02.11.2021 року та скріпленого підписами сусідів та головою ТОВ «Ліски-М», вбачається, що сусіди будинку [ADDRESS] , підтверджують той факт, що [PERSON] та його дядько [PERSON] з січня 2010 року та по день смерті [PERSON] постійно проживали однією родиною в квартирі [ADDRESS] , розташованій за вищевказаною адресою. За повідомленням державного нотаріуса Третьої миколаївської державної нотаріальної контори за вих.№ 29/01-16 від 12.01.2022 згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру спадкова справа після смерті померлого [PERSON] , який помер [INFO] , відсутня. Із письмових пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , встановлено, що [PERSON] та його дядько [PERSON] проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] з січня 2010 року та по день смерті [PERSON] у жовтні 2011 року, вони мали спільний сімейний бюджет, мешкали безвиїзно та несли всі витрати по квартирі спільно. Факт постійного проживання заявника із [PERSON] з січня 2010 року по час смерті [INFO] підтверджується наданих заявником копіями документів та письмовими поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з яких вбачається, що [PERSON] та його дядько [PERSON] проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] з січня 2010 року та по день смерті [PERSON] у жовтні 2011 року, вони мали спільний сімейний бюджет, мешкали безвиїзно та несли всі витрати по квартирі спільно. Враховуючи встановлені на підставі наявних в матеріалах справи документів обставини проживання заявника та [PERSON] на основі постійного проживання з 2010 року по день смерті останнього, суд вважає вимоги заяви про встановлення відповідного факту обґрунтованими. Аналізуючи встановлені обставини та наявні в матеріалах справи письмові докази, враховуючи фактичні дані, які в них містяться, обставини, встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що суду надано достатньо доказів для встановлення юридичного факту про те, що [PERSON] постійно проживав разом зі [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , що необхідно заявнику для реалізації свого права на отримання спадку після смерті [PERSON] .

Outcome: approved