Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

21.09.2021 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , однією сім`єю не менше, як 5 років до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог вказує, що 18.04.1986 року його батько [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , з якою у заявника склалися теплі сімейні відносини, ставився до неї як до рідної матері. Після смерті батька в листопаді 2002 року, в силу похилого віку [PERSON] , мізерної пенсії та відсутності інших родичів, заявник переїхав до неї на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , де дбав та піклувався про неї, допомагав по господарству, сплачував її лікування та комунальні платежі. Залишав її лише коли вимушений був перебувати у відрядженнях, пов`язаних з його роботою. В одне з таких відряджень на весні 2016 року [PERSON] виїхав до Російської Федерації, а вже 01.04.2016 року йому зателефонувала подруга [PERSON] - [PERSON] та повідомила, що [PERSON] померла [INFO] . Оскільки заявник перебував за кордоном, не мав змоги особисто організувати похорони, тому переслав [PERSON] грошові кошти та попросив організувати належне поховання. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить належна їй на праві приватної власності квартира за адресою: [ADDRESS] . Оскільки у [PERSON] відсутні інші спадкоємці, заявник, повернувшись з відрядження, звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець четвертої черги, в зв`язку з чим відкрито спадкову справу №461/2016. Проте, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували родинний зв`язок спадкоємця зі спадкодавцем. Зазначив, що встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю має для нього юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадщини після смерті [PERSON] , тому змушений звернутися до суду з даною заявою. В судовому засіданні представник заявника - адвокат Лисенко О.В. підтримала вимоги заяви, посилаючись на викладені у ній обставини, просила задовольнити, оскільки вирішити питання в позасудовому порядку не можливо. 17.01.2022 року заявник надав додаткові пояснення, в яких вказав, що його батько [PERSON] після розлучення з його матір`ю в 1986 році одружився з [PERSON] та проживав з нею до своєї смерті в 2002 році. Після смерті матері [PERSON] в 2004 році, почав навідувати [PERSON] , так як також залишився один, без батьків і сім`ї, оскільки розлучився ще в 1996 році. Зазначив, що [PERSON] ставилась до нього як до рідного сина, своїх дітей в неї не було. Вона знала, що заявник розлучився з дружиною і свого житла в Харкові не має, тому запропонувала переїхати до неї до тих пір, доки придбає житло. В 2007 році заявник переїхав до [PERSON] в квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій до 2015 року робив ремонт: замінив вікна, придбав побутову техніку, холодильник, меблі, телевізор, тощо. На той час він працював у будівельній компанії і часто їздив у відрядження не тільки по Україні, а і за кордон. Бюджет з [PERSON] був спільний та складався із її пенсії, його зарплати і пенсії по інвалідності, як учасника ліквідації аварії ЧАЕС. В 2008 році заявник придбав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , куди з [PERSON] приїжджали влітку на свіже повітря. Зазначив, що в березні 2016 року поїхав у відрядження в Москву, а 30 березня йому зателефонувала подруга [PERSON] - [PERSON] , яка повідомила про її смерть. Приїхати до Харкова на похорони заявник не міг, оскільки лежав у лікарні після операції зі зміни суглобу, тому відправив [PERSON] гроші та попросив керівництво медичного інституту, де [PERSON] працювала до пенсії, організувати поховання. Померлу кремували, а урну з її прахом встановили поряд із прахом його батька. [PERSON] в Харків вже не поспішав, повернувся тільки влітку 2016 року. Коли приїхав на квартиру [PERSON] виявив, що вона опечатана, замки поміняні. Сусід дав йому номер телефону слідчого та повідомив, що невідомі особи ще весною вивезли всі речі із квартири та поміняли замки. Після чого заявник разом із адвокатом поїхав до слідчого управління, де його опитали та винесли постанову про визнання його потерпілим. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, дізнався, що крім нього таку заяву подав якийсь [PERSON] , який потім виявився шахраєм, що підтверджується матеріалами кримінального проваджененя. Повідомив, що на даний час перебуває в м. Москва, тому підтримавши заявлені вимоги в повному обсязі, просить розгляд справи проводити за його відсутності. Копія заяви з додатками неодноразово направлялася на адресу заінтересованої особи, але згідно почтового повідомлення повернута через відсутність за місцем реєстрації. Крім того, у відповідності до ч.10 ст.187 ЦПК України виклик [PERSON] , як заінтересованої особи у справі, здійснено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Заслухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками заявника є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 26.01.2018 року Харківським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області, актовий запис №1279. Як вбачається із запису акту про укладення шлюбу №414, 18.04.1986 року батько заявника [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] . Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 28.05.1996 року органом приватизації житлового фонду Харківського електромеханічного заводу на підставі розпорядження №364 від 16.05.1996 року, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01.04.2016 року відділом ДРАЦС по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №5053. Зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №506002/31 від 04.08.2017 року, складеної державним нотаріусом 11 Харківської ДНК Зімніцькою В.П., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , оскільки у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на квартиру, яка згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.07.2017 року №93141829 зареєстрована за іншою особою. Також у [PERSON] відсутній родинний зв`язок з померлою. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №285212017 від 17.11.2021 року, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Запис про право власності №14214240. Дата державної реєстрації 18.04.2016 року. Державний реєстратор - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. Підстави для державної реєстрації - договір купівлі-продажу кватири №1098, виданий 18.04.2016 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. Підстава внесення запису - рішення приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №29305130 від 18.04.2016 року. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 01.02.2021 року у справі №640/6513/19 за позовом [PERSON] скасовано державну реєстрацію договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , реєстраційний №1098 від 18.04.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. Постановою Харківського апеляційного суду від 02.08.2021 року дане рішення суду залишено без змін. За повідомленням слідчого управління ГУ НП в Харківській області від 13.10.2017 року, за фактом шахрайського заволодіння квартирою [PERSON] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , повідомлено про підозру [PERSON] за ч.4 ст.190 КК України та приватному нотаріусу Азадалієвій Я.М. за ч.3 ст.358, ч.3 ст.365-2 КК України щодо підроблення довіреності від імені [PERSON] , за якою в подальшому шахрайським шляхом переоформлено право власності на вказану квартиру на [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що з дитинства проживала по сусідству з [PERSON] , з яким в дошкільному віці дружили. В 2010 році після смерті батька заявник переїхав до його дружини [PERSON] в квартиру №23 . Часто зустрічалися перед роботою та у вечері, підтримували сусідські відносини. З дружиною [PERSON] розлучився, тому проживав у [PERSON] . Бачила як виносив будівельне сміття, замінив у квартирі вікна. Часто перебував у відрядженні. Знає, що придбав будинок в с. Новий Мерчик, куди з [PERSON] їздили відпочивати на вихідні. Через похилий вік [PERSON] потребувала сторонньої допомоги, бачила як саме його часто з продуктами, а не [PERSON] , яка чекала його з роботи на лавці в подвір`ї. Одного разу бачила, як з квартири викидали речі, тому зрозуміла, що [PERSON] померла. Знає, що похована разом із батьком заявника. Свідок [PERSON] вказав, що проживає по [ADDRESS] з 1986 року, коли одружився з [PERSON] , деякий час разом працювали із заявником в пожежній охороні, відносини добросусідські. З 2009 року перебуває на пенсії, працює у власній майстерні по ремонту взуття, куди заявник часто приносив жіноче взуття. Оскільки майстерня знаходиться в дворі, часто в перерві бачив, як [PERSON] приїжджав додому, [PERSON] чекала його та разом заходили до під`їзду. При цьому він завжди був з продуктами. Бачив, як авто привозило вікна, зустрічав його [PERSON] , а в подальшому замінені вікна були саме в квартирі [PERSON] . Сприймали їхні відносини, як між матір`ю і сином. Зі слів дружини знає, що вони в дитинстві дружили. З часом від сусідів навпроти дізнався, що квартиру ніби то купили, хоча ще не пройшло 9 днів з дня смерті, а потім побачив, що її опечатали. Зі змісту письмових пояснень свідка [PERSON] слідує, що він понад 40 років проживає за адресою: [ADDRESS] . Його сусідами з квартири №23 були [PERSON] та її чоловік [PERSON] , з якими в нього склалися теплі та дружні стосунки, ходили один до одного в гості, відмічали разом свята. У [PERSON] своїх дітей не було, а у [PERSON] є син від першого шлюбу - [PERSON] , який часто бував в гостях у батька. [PERSON] гарно ставилася до нього. [PERSON] помер в 2002 році, а в 2004 році померла мати [PERSON] , яку свідок також знав, оскільки ще у 80-х роках вони проживали в цьому ж будинку. Після смерті матері [PERSON] став частіше бувати у [PERSON] , яка працювала в медичному інституті лаборанткою. Після того, як [PERSON] перестала працювати, [PERSON] почав допомагати їй по господарству та фінансово, а десь у 2007-2008 році фактично переїхав до неї в квартиру. Взимку вони проживали в квартирі, а влітку їздили до будинку в Мерчику. [PERSON] замінив вікна та двері в квартирі, вони проживали фактично як син з матір`ю, вели спільний бюджет. Бачив [PERSON] в квартирі [PERSON] практично кожен день, за виключенням тих днів, коли він був у відрядженнях. В березні 2016 року [PERSON] поїхав до Москви у відрядження. 30.03.2016 року [PERSON] стало погано, тому свідок викликав швидку, після чого її забрали до лікарні, де вона й померла. [PERSON] зателефонувала [PERSON] в Москву та повідомила про смерть [PERSON] . Останній приїхати на похорон не зміг, але передав гроші на поховання та зателефонував до медичного інституту, щоб попросити допомоги з організацією поховання. Свідок був на похороні і йому відомо, що урну з прахом [PERSON] помістили разом із [PERSON] . Не пройшло й 9 днів після смерті [PERSON] , як незнайомі йому люди зламали вхідні двері до її квартири, винесли усі її речі та [PERSON] , замінили замки. 04.07.2008 року [PERSON] дійсно придбав житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Єніною Л.В., зареєстрованого в реєстрі за №3538. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України). Ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.2 ст.2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути підставою для відмови в реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Пленум Верховного Суду України в п.23 Постанови від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Об`єкти спадкування мають майновий характер, а тому приймаючи спадщину позивач приймає права і обов`язки спадкодавця. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як 5 років до часу відкриття спадщини. Із наданих заявником доказів вбачається, що він більше 5 років до часу відкриття спадщини постійно спільно проживав із [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав фізичної особи, але законом не визначено іншого порядку його встановлення, тому суд задовольняє заяву, що відповідає положенням ч.2 ст.315 ЦПК України та надає заявнику право на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом в передбаченому законом порядку. Спір про цивільне право ніким не заявлено, тому справу розглянуто судом в порядку окремого провадження. На підставі викладеного,

Outcome: approved