Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Позивач, КП «Теплонерегетик», звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів (боргу) за отриману послугу з централізованого теплопостачання в сумі 18 252 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що з відповідачем перебуває у фактичних договірних відносинах, оскільки [PERSON] проживає у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 2955 від 29.10.2020 року КП «ЖЕО № 1 МРМК», а відтак є споживачем теплової енергії, що надається до вказаного житла позивачем. Позивач, в свою чергу, в опалювальні сезони надавав в житловий будинок за адресою: [ADDRESS] теплову енергію, обов`язок проведення розрахунків за яку, покладено на відповідача. За період з грудня 2016 року по жовтень 2020 року включно відповідачу надавались послуги з централізованого теплопостачання за вказаною вище адресою, за яку сплачено не було. Тому, станом на листопад 2020 року за відповідачем рахується заборгованість перед підприємством за надані послуги централізованого теплопостачання в сумі 14 921,36 грн. Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних, що відповідно до розрахунку складає: 3% річних - 986,54грн.; 1 797,98 грн. індекс інфляції, пеня відповідно до ст. 549 ЦК України складає 546,12грн., а всього заборгованість складає 18 252 грн. Посилаючись на вимоги діючого законодавства та обставини, викладені в позовній заяві, просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по справі в сумі 2 102,00 грн. Ухвалою суду від 16.01.2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 16.02.2021 року відповідачем подано заперечення проти позову, в яких відповідач просить відмовити в задоволенні позову та заявлено вимогу про застосування строків позовної давності. 11.03.2021 року представником позивача подано відповідь на відзив та заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача борг за послуги теплопостачання в сумі 25 235,81 грн., відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних, що відповідно до розрахунку складає: 3% річних - 3 668,11грн.; 11 833,56 грн. індекс інфляції, пеня відповідно до ст. 549 ЦК України - 923,63 грн., а всього заборгованість в сумі 41 661,11 грн. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, представником позивача у справі подано клопотання про розгляд справи за її відсутності, відповідач причини неявки суду не сповістив, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі відсутності сторін фіксування судового процесу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що між позивачем КП «Теплоенергетик» та відповідачем [PERSON] існують фактичні договірні відносини з надання послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] . КП «Теплоенергетик» відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, Закону України «Про теплопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надає споживачам послуги з централізованого теплопостачання. Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-УІІІ споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. [PERSON] проживає у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 2955 від 29.10.2020 року КП «ЖЕО № 1 МРМК», а відтак є споживачем теплової енергії, що надається до вказаного житла позивачем. Позивач, в свою чергу, в опалювальні сезони надавав в житловий будинок за адресою: [ADDRESS] теплову енергію, обов`язок проведення розрахунків за яку, покладено на відповідача. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, що викладено у правовій позиції Верховного Суду у справі № 638/11034/15-ц (постанова від 10.12.2018 року) та Верховного Суду України у справі № 6-2951цс15 (постанова від 20.04.2016 року). Факт належності відповідачу квартири [ADDRESS] підтверджується довідкою КП «ЖЕО № 1 МРМК» № 2955 від 29.10.2020 року. Нормами ст. 162 ЖК України визначено обов`язок власника оплачувати всі комунальні послуги вчасно, в тому числі і послуги теплопостачання. Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.1 ст. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.05 року № 630 споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановленні договором або законом. Окрім цього за приписами ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Законом України від 24.04.2004 року № 1875- IV ч.3 п.10 ст.20 передбачено зобов`язання споживача у разі несвоєчасного внесення плати за послуги, сплачувати пеню у встановленому законом чи договором розмірах. Як зазначено позивачем в уточненій позовній заяві з грудня 2016 року по жовтень 2020 року включно відповідачу було надано послугу з централізованого теплопостачання за вказаною вище адресою, за яку сплачено не було. Тому, станом на листопад 2020 року за відповідачем рахується заборгованість перед підприємством за надані послуги централізованого теплопостачання в сумі 25 235,81 грн. В свою чергу, відповідачем в запереченнях проти позову заявлено про застосування строків позовної давності, якою ознайомлено позивача. Відповідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до частин 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість господарських відносин. Згідно норм ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого зобов`язання. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Якщо виконання зобов`язання передбачалось частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Вказана правова позиція викладена 22.03.2017 року в постанові Верховного Суду України по справі № 761/12553/15-ц. Враховуючи вищевикладене, представником позивача надано перерахунок заборгованості відповідача перед підприємством, який за період з листопада 2017 року по жовтень 2020 року складає 12 042 грн. та підлягає стягненню з відповідача. У відповідності до ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три відсотки річних від простроченої суми. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем 3% річних становить 658,95грн. та 986,19грн. - індекс інфляції. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України - пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання ним грошового зобов`язання за кожен день простроченого виконання. У відповідності до п. 31 Правил у разі несвоєчасного внесення споживачем платежів за надані послуги виконавець має право нарахувати пеню у розмірі, встановленому законом та договором. Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житло-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Пеня, враховуючи наданий позивачем перерахунок за період з листопада 2019 року по жовтень 2020 року, становить 440,74 грн. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати в сумі 2 102,00грн.

Outcome: partial