Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, в якому просить визнати кошти в сумі 70 000 гривень, що були розміщені [PERSON] в АТ«Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління на умовах банківського вкладу від 07 червня 2016 року спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] ; в порядку поділу вказаного майна стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 35 000 гривень. В обґрунтування позову зазначає, що він та [PERSON] зареєстрували шлюб 06 травня 2000 року в Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського МУЮ, актовий запис № 01. 10 серпня 2020 року рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області шлюб між ними було розірвано. За час перебування у шлюбі вони накопичили значну суму коштів в розмірі 70 000 гривень. На той час він був вже на пенсії, яку отримував в подвійному розмірі через регрес (професійну травму) та працював електриком, виконуючи приватні замовлення у м. Луганськ. З метою збереження грошових коштів 07 червня 2016 року у відділені №208 АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» на ім`я його колишньої дружини вони відкрили депозитний рахунок, на який поклали 70 000 гривень. Після розлучення вони з відповідачем не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна. Кошти на депозитному рахунку фактично перебувають в розпорядженні та користуванні відповідача. Всі документи, пов`язані з рахунком у банку відповідач утримує у себе. Точна сума грошових коштів, які зберігались або й досі зберігаються на банківському рахунку, йому достовірно невідома. В серпні 2021 року він звертався до начальника філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» із заявою, в якій просив надати йому в повному обсязі усі відомості по депозитному вкладу його колишньої дружини [PERSON] . На його звернення отримав відповідь, що запитувана ним інформація містить банківську таємницю. Після розірвання шлюбу відповідач фактично привласнила грошові кошти, які зберігаються на банківському рахунку та являються об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Тому він вважає, що вона повинна сплатити йому 50 відсотків від грошового вкладу. Ухвалою суду відкрито провадження по даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. Оскільки відповідач з поясненнями чи запереченнями (відзивом на позов) щодо позовних вимог до суду не звертався, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст. 61 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з вимогами ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, а у випадку, коли дружина та чоловік не домовилися між собою про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який зареєстровано 06.05.2000 Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського МУЮ, актовий запис №01. Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 10.08.2020 шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Згідно інформації АТ «Державний ощадний банк України» від 15.12.2021 на ім`я [PERSON] загалом було відкрито вісім рахунків, з яких один рахунок банківського вкладу №52102420 від 19.01.2017. Згідно виписки по рахунку вкладу №52102420 від 19.01.2017 станом на 07.12.2021 вихідний залишок коштів становить 0,00 гривень; за період з 19.01.2017 по 07.12.2021 оборотів - 81 653 гривні. 17.01.2020 готівкові кошти в сумі 81 653 гривні були повернуті в касі банку згідно договору від 19.01.2017. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що у період шлюбу [PERSON] 19.01.2017 відкрила рахунок банківського вкладу №52102420. Грошові кошти у сумі 81 653 гривні з вказаного рахунку вкладу [PERSON] зняла 17.01.2020. Рішенням суду від 10.08.2020 шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Рішення набрало законної сили 10.09.2020. Отже, грошові кошти з рахунку банківського вкладу №52102420 [PERSON] зняла у період шлюбу. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Будь-яких доказів використання відповідачем спірних коштів не в інтересах сім`ї, а в особистих чи інших цілях, позивач суду не надав. Факт використання спільних коштів не в інтересах сім`ї повинен бути доведеним відповідними доказами. Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку про відсутність підстав для поділу спірних грошових коштів, оскільки позивач не довів, що грошові кошти, зняті у період шлюбу, використані не для задоволення потреб сім`ї, а на інші потреби. За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Outcome: dismissed