Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовної заяви Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою та в обґрунтування позовних вимог вказував на те, що 04.10.2016 та у подальшому 05.10.2020 [PERSON] (далі - Відповідачка), яка проживає разом з чоловіком - [PERSON] , який є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу ( [INFO] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] виданий Саксаганським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області 24.06.1997 року, місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , шлюб зареєстровано 16.08.1986 відділом РАГСу Дзержинського район м. Кривого Рогу) зверталась до Управління із письмовими заявами про призначення всіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, в яких просила розглянути питання про призначення допомоги на догляд (щомісячна грошова допомога, особі яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним). Разом з зазначеними заявами та висновками лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за [PERSON] , як за особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу від 01.10.2020 року №980 та від 06.09.2016 №1100 комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради», Відповідачкою також надавались декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Під час перевірки особової справи спеціалістами Управління були виявлені факти приховування Відповідачкою доходів від продажу житлових приміщень. А саме, у декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 04.10.2016 Відповідачкою не було зазначено про розмір та джерело доходу у сумі 49000 грн. отриманий нею 11.04.2016 від продажу житлового будинку з земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] (копія договору купівлі-продажу житлового будинку з земельною ділянкою від 11.04.2016, зареєстрованого в реєстрі за № 533 та інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 05.03.2021 № 247070211 - додаються). Внаслідок чого Відповідачці були надміру виплачені кошти допомоги на догляд за період з 01.10.2016 по 31.03.2017 у сумі 9132 грн. Також у декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 08.10.2020, Відповідачкою не було зазначено про розмір та джерело доходу у сумі 138550 грн. отриманий нею 24.07.2020 від продажу квартири за адресою: [ADDRESS] . Внаслідок чого Відповідачці також були надміру виплачені кошти допомоги на догляд за період з 01.10.2020 по 31.03.2021 у сумі 12992 грн. Таким чином, Відповідачка свідомо приховала відомості не зазначивши в деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, дохід отриманий нею в період з 01.04.2016 по 01.10.2016 від продажу 11.04.2016 житлового будинку з земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 49000 грн. та дохід отриманий нею в період з 01.04.2020 по 30.09.2020 від продажу 24.07.2020 квартири за адресою: [ADDRESS] в розмірі 138550 грн. Сума надміру виплаченої державної соціальної допомоги в період з жовтня 2016 року по березень 2017 року та з жовтня 2020 року по березень 2021 року включно склала - 22124 (двадцять дві тисячі сто двадцять чотири) грн. 28.04.2021 Відповідачці на зареєстровану адресу проживання було направлено поштою рекомендований з повідомленням лист Управління від 28.04.2021 № 01-11/2316 з повідомленням про необхідність повернення надміру отриманої допомоги по догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи в наслідок психічного розладу, в сумі 22124 грн. в строк до 31.05.2021. Зазначений лист, відповідно до рекомендованого повідомлення було вручено 08.05.2021 за адресою: [ADDRESS] , зворотній трекінг номер 5006505070581. Станом на дату подання даної позовної заяви до суду, Відповідачкою у добровільному порядку не повернуто надміру отриману допомогу на догляд у сумі 22124 грн. Аргументи учасників справи Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позові. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав клопотання про застосування позовної давності, оскільки позивачем порушено трирічний строк після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права, тобто після виникнення права на захист відповідно до 257 ЦК України. В поясненнях зазначив, що з відомостей Державного реєстру ФОПП про суми виплачених доходів та утриманих податків, взагалі не зазначено про дохід від продажу нерухомого майна за 2016 рік. Щодо продажу у 2020 році, то відповідач сам аповідомила про це Позивача і надавала правовстановлюючі документи, однак їй було повідомлено, що це не впливає на вже призначену допомогу. Тому вважає, що відсутні підстави для задоволення позову. Представник позивача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заперечення, в яких зазначив, що обчислення позовної давності в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні контрольні функції у спірних правовідносинах, здійснюється з дня, коли саме цей орган довідався або міг довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Зокрема, про розмір не задекларованих відповідачкою доходів від продажу нею нерухомого майна у звітному періоді і про факт виникнення обставин які впливають на право та розмір призначеної соціальної допомоги виключно в момент надходження до Управління ксерокопій примірника договору куплі - продажу житлового будинку з земельною ділянкою від 11.04.2016 року та купівлі - продажу квартири від 24.07.2020 року - а саме: 05.03.2021.Тому, просив суд не враховувати пропуск строків позовної давності у даній справі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом Управління праці та соціального захисту населення є структурним підрозділом виконкому Металургійної районної у місті Кривому Розі ради (далі - Управління) діє на підставі Положення про управління праці та соціального захисту населення, затвердженого рішенням районної у місті ради від 12.05.2017 №159. Відповідно до п.2.4 Положення, одним з напрямків роботи Управління є призначення і виплата соціальних допомог, компенсацій та інших соціальних виплат, встановлених законодавством України, надання субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. [PERSON] проживає разом з чоловіком - [PERSON] , який є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу (а.с.15-16). Відповідно до рішень про призначення з 1 жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року та відповідно з 1 жовтня 2020 року по 31 березня 2021 включно (на період 6 місяців) [PERSON] зверталась до Управління із письмовими заявами про призначення всіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг(а.с.13-14). Як встановлено з декларацій про доходи та майновий стан осіб від 04.10.2016 року не зазначено про розмір та джерело доходу у сумі 49000 грн. отриманий ві 11.04.2016 від продажу житлового будинку з земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку з земельною ділянкою від 11.04.2016, зареєстрованого в реєстрі за № 533 та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 05.03.2021 № 247070211(а.с.20-22). Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку з земельною ділянкою від 24.07.2020, зареєстрованого в реєстрі за № 2-929 та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 05.03.2021 № 247070211, у декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 08.10.2020, без зазначення про розмір та джерело доходу у сумі 138550 грн.(а.с.18-19). Станом на дату подання даної позовної заяви до суду Відповідачкою у добровільному порядку не повернуто надмірно виплаченої суми щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу. Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Між позивачем та відповідачем виник спір з приводу правомірності набуття [PERSON] права власності на бюджетні кошти у вигляді субсидії, наданої управлінням соцзахисту у розмірі 4166,53 грн, та стягнення з відповідача згаданої суми як набутої без достатньої правової підстави, внаслідок подання відповідачем недостовірної інформації. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Згідно з ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною чи юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно до п. 13-1 постанови Кабінету Міністрів України № 1192 від 02.08.2000 року "Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею якщо внаслідок подання громадянами документів із неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на призначення і виплату допомоги на догляд було надміру виплачено суми допомоги, органи соціального захисту населення вживають таких заходів: визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану особи; повідомляють отримувачу допомоги про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення. Суми коштів, які підлягають поверненню, повертаються: отримувачем допомоги самостійно; за згодою отримувача допомоги у повному обсязі за рахунок наступних виплат допомоги; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок сум наступних виплат допомоги у розмірі, який не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання коштів, які підлягають поверненню, такі кошти стягуються у судовому порядку. Порядок призначення і виплати щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею» № 1192 від 02.08.2020 року. Відповідо до п. 1 Порядку щомісячна грошова допомога особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею надається відповідно до ст. 5 Закону України «Про психіатричну допомогу» у грошовій формі. Відповідно до абз. 1 п. 2 Порядку призначення і виплата допомоги на догляд провадиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення. Згідно з п. 3 Порядку розмір допомоги на догляд розраховується як різниця між трьома прожитковими мінімумами на кожного члена сім`ї та середньомісячним сукупним доходом сім`ї за попередні шість місяців, але не може бути більше, ніж прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць. Пункт 4 Порядку встановлює, що допомога на догляд надається дієздатній особі, яка зареєстрована або постійно проживає на одній житловій площі з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, і здійснює догляд за нею. Відповідно до п. 5 Порядку розрахунок середньомісячного сукупного доходу сім`ї для призначення допомоги на догляд провадиться відповідно до Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої спільним наказом Мінсоцполітики, Мінфіну, Мінекономіки, Держкоммолодьспорттуризму, Держкомстату. Відповідно до п. 6 Порядку при визначенні середньомісячного сукупного доходу сім`ї органи, що призначають допомогу на догляд, мають право користуватися всіма офіційними джерелами, які містять інформацію про доходи громадян, у тому числі інформацією Державного реєстру фізичних осіб - платників податків. Для нарахування допомоги на догляд можуть використовуватися відомості про доходи (списки, довідки, дані на технічних носіях інформації, інші дані, одержані від органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду, центрів зайнятості, інших підприємств, установ та організацій). Органи соціального захисту населення мають право робити запити та у строк до п`яти календарних днів із дня надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням допомоги на догляд. Для підтвердження даних про доходи (відсутність доходів) використовуються відомості ДФС з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном. Пункт 7 Порядку визначає вичерпний перелік документів для призначення допомоги на догляд, які подаються відповідним органам соціального захисту населення. Відповідно до п. 8 Порядку виплата допомоги на догляд припиняється у разі, коли: сталися зміни у складі сім`ї у зв`язку із смертю або зміною місця проживання особи з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу чи особи, якій надається допомога на догляд; закінчився строк установлення інвалідності I чи II групи і протягом місяця не підтверджено встановлення групи інвалідності, яка дає право на призначення допомоги на догляд; особа з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу перебуває на повному державному утриманні або стаціонарному лікуванні впродовж повного календарного місяця. У разі виникнення обставин, внаслідок яких припиняється виплата допомоги на догляд, особи, яким надається допомога, зобов`язані в десятиденний строк повідомити органи, що провадять її виплату. Виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за тим, у якому сталися зміни. Відповідно до п. 13.1 Порядку якщо внаслідок зловживань з боку громадян (подання документів зі свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на призначення і виплату допомоги на догляд тощо) були надміру виплачені суми допомоги, органи праці та соціального захисту населення здійснюють такі заходи: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану особи; повідомляють одержувача допомоги про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі прийняття рішення про врахування надміру виплачених коштів при виплаті допомоги на догляд у наступні періоди проводять щомісячні відрахування у розмірі не більш як 20% призначеної допомоги; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. [PERSON] була ознайомлена з умовами перебування на обліку в органах соціального захисту населення та була проінформована, що інформація, подана в заявах про призначення/подовження виплати допомоги, а також документи, додані до заяв про призначення допомоги, можуть бути перевірені органом соціального захисту населення для забезпечення цільового використання бюджетних коштів. Відповідачка особисто підписувала відповідні листи-зобов`язання. Аналіз положень ст.1215 ЦК України дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою щомісячна адресна допомога не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Таким чином, повернення надмірно сплачених сум щомісячної адресної допомоги передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини особи, яка отримала таку допомогу, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Крім того, при заповненні заяв та декларацій, Відповідачка також власноруч ставила підписи про те, що: вона усвідомлює, що наведені нею відомості про доходи та майно, що вплинули або могли би вплинути на прийняття рішення щодо надання соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, будуть перевірені згідно з чинним законодавством України; її попереджено про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної соціальної допомоги та/або поверненні надміру нарахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що відповідачка надала недостовірну інформацію, яка вплинула на встановлення права на стягнення надмірно виплаченої суми щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу, внаслідок чого Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної і місті Кривому Розі ради було надміру виплачено кошти у вигляді щомісячної грошової допомоги. Доказів на спростування зазначеного вище відповідачка суду не надала. Щодо застосування строків позовної давності Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Подібний правовий висновок викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц (провадження № 14-96цc18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц (провадження № 14-381цс18), від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункт 73), від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (провадження № 14-452цс18, пункт 80), від 05 грудня 2018 року у справах № 522/2202/15-ц (провадження № 14-132цс18, пункт 61), № 522/2201/15-ц (провадження № 14-179цс18, пункт 62) та № 522/2110/15-ц (провадження № 14-247цс18, пункт 61), від 07 серпня 2019 року у справі № 2004/1979/12 (провадження № 14-194цс19, пункт 71), від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (провадження № 14-27-цс19, пункт 134), від 16 червня 2020 року у справі № 372/266/15-ц (провадження № 14-396цс-19, пункт 51), від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17-ц (провадження № 14-448цс19, пункт 28). Відповідно до частини 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Пунктом 10 Порядку № 505 передбачає, що уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю їх надання. Виплата такої допомоги обмежена строком до шести місяців, але у випадку прийняття уповноваженим органом рішення на такий строк, останній не звільняється від обов`язку перевіряти та контролювати правомірність здійснення виплат призначеної грошової допомоги. За змістом частини 1 статті 261 ЦК України, для визначення початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. При цьому норма частини 1 статті 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, отже, обов`язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача. Вищевикладене узгоджується із висновками, викладеними у постанові Верховного Суду України від 29.10.2014 року по справі № 6-152цс14. Не зважаючи на те, що посадові особи Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної і місті Кривому Розі ради мають право здійснювати перевірку інформації, зазначеної у деклараціях осіб, які звертаються за призначенням державної допомоги, однак під час звернення відповідача із такою заявою працівники УПСЗН цього не зробили. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу призначено виплати на період з 1 жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року (півроку), однак в цей період посадові особи Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної і місті Кривому Розі ради не скористались правом перевірки достовірності здійснення виплати відповідачу. Перевірка проведена лише після призначення соціальної допомоги з01.10.2020 по 30.03.2021 року. Оскільки позивач звернувся до суду лише 06.08.2021 року, а відповідачка заявила клопотання про застосування по справі строків позовної давності, суд вважає, що наявні передбачені законом підстави для відмови у задоволенні позову в частині позовних вимог з 01.10.2016 року по 31.03.2017 року, розмір яких складає 9132 грн. у зв"язку з сплином строків позовної давності. У постановах Великої Палати Верховного Суду, сформульовано практику, що як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позивач не був позбавлений права перевірити достовірність даних, викладених в декларації для призначення соціальної допомоги на період з з 1 жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року, та у разі здійснення такої перевірки міг дізнатися про те, що 11.04.2016 року відповідач отримала дохід від продажу нерухомого майна. Однак позивач не скористався правом перевірки достовірності декларації, тому підстав для відхиленнязаяви про застосування позовної давності не вбачається. Посилання представника позивача на правовий висновок, викладений в постанові ВП ВС від 30 січня 2019 року у справі № 357/9328/15-ц, провадження № 14-460цс18 судом відхиляються, оскільки вказаний висновок стосується представництва прокурора (пред"явлення позову) в інтересах держави. Так, згідно з правового висновку в наведеній справі ВП ВС визначила, що: обчислення позовної давності у випадку звернення прокурора до суду з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, здійснюється з дня, коли саме цей орган довідався або міг довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. У такому випадку дата прокурорської перевірки не має значення для визначення початку перебігу позовної давності. (Аналогічні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 359/2012/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 372/1036/15-ц.) Згідно з частиною 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Однак, в даній справі не може бути застосовано постанова ВП ВС, на яку покликається позивач в запереченнях, оскільки справа № 357/9328/15-ц стосувалась обчислення позовної давності у випадку звернення прокурора до суду з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Наслідки спливу позовної давності визначені статтею 267 ЦК України, згідно із частиною четвертою якої сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. За частиною п`ятою статті 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. У відповіді на відзив представник посилався на те, що строки позовної давності не сплинули, оскільки про порушення позивач дізнався лише 05 березня 2021 року, однак, враховуючи наведені вище міркування суду, така позиція є хибною, та необгрунтованою. У цій справі, строк позовної давності не переривався, а дата первірки за іншими виплатами, зокрема за період з жовтня 2020 року по березень 2021 року, не є датою, коли особа дізналася про порушення прав, так як на момент проведення перевірки строк позовної давності за виплатами, призначеними за перод з жовтня 2016 року по березень 2017 року сплинув. Несвоєчасне проведення перевірки не може бути достатнім аргументом та переконання, що строк не пропущено, оскільки позивач в силу власних міркувань не скористався правом проведення перевірки достовірності вказаних у декларації за 2016 рік даних. Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п`ятої статті 267 ЦК України позивач має право отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності. При цьому саме на позивача покладений обов`язок доказування тієї обставини, що строк звернення до суду був пропущений ним з поважних причин. При цьому питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини (пункт 23.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 706/1272/14-ц (провадження № 14-456цс18)). За змістом статті 267 ЦК України сплив позовної давності сам по собі не припиняє суб`єктивного права кредитора, яке полягає в можливості одержання від боржника виконання зобов`язання як у судовому, так і в позасудовому порядку. Закон не наводить переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права, у випадку подання позову з пропуском позовної давності. Тому це питання віднесено до компетенції суду, який розглядає судову справу. При цьому поважними причинами при пропущенні позовної давності є такі обставини, які роблять своєчасне пред`явлення позову неможливим або утрудненим. В той же час, позивач взагалі вважає, що строки позовної давності не сплинули, що суперечить встановленим судом фактичним обставинам справи. Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про часткову обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, а саме стягнення з [PERSON] на користь Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної і місті Кривому Розі ради надмірно виплаченої суми щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу в розмірі 12992 грн. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи розмір задоволених позовних вимог з позивачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1316,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial