Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

ТОВ «АГРІКОР ХОЛДИНГ» у квітні 2021 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Товариству з обмеженою відповідальністю на праві власності належить автомобіль марки MITSUBISHI модель PAJERO, реєстраційний номер [NUMBER] . 05 жовтня 2019 року вказаний автомобіль під керуванням [PERSON] потрапив у дорожньо-транспортну пригоду внаслідок зіткнення з дисковою бороною, яка була причеплена до трактора CASE-IH 7250 д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 29.10.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за фактом спричинення ДТП. Винуватець ДТП визнав свою вину, що підтверджується також текстом рішення суду. Відповідно до постанови Пирятинського районного суду Полтавської області від 11.02.2020 року [PERSON] визнано невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим страхове відшкодування заподіяної матеріальної шкоди не є можливим. Відповідно Висновку експерта розмір (вартість) матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля MITSUBISHI Pajero, д.н.з. [NUMBER] станом на день ДТП 05.10.2019 року становить 147172,22 грн. Просив стягнути з [PERSON] на користь TOB «АГРІКОР ХОЛДИНГ» суму матеріальної шкоди, яка заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 147 172,22 грн, судові витрати в сумі 16 770 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити з викладених у позові підстав. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Зазначив, що винуватцями даної ДТП є обидва учасники, в зв`язку з чим на обох учасників були складені протоколи про адміністративне правопорушення. У справі про притягнення [PERSON] до відповідальності за скоєне ДТП була призначена автотехнічна експертиза. Однак для її виконання необхідно було провести додатковий огляд місця події за участю транспортних засобів, учасників ДТП. Працівники поліції, яким судом було доручено провести огляд, ухвалу суду не виконали. Враховуючи неможливість проведення експертизи без вихідних даних, справу відносно [PERSON] було закрито за відсутності доказів його винуватості у ДТП. Вважає, що в діях останнього є порушення вимог ПДР, що спричинило ДТП. У зв`язку з цим просив суд призначити авто технічну експертизу у цивільній справі. Проте ця експертиза повторно не була проведена через ненадання експерту вихідних даних. Він звертався до суду з клопотанням про витребування відеозапису з відеореєстратора, що міститься в матеріалах адміністративної справи № 544/1336/19, для проведення експертизи на замовлення відповідача, але йому було відмовлено. Також зазначив, що висновок експерта про розмір (вартість) матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля, проведений з порушеннями процедури огляду транспортного засобу, до якого не був залучений відповідач. Крім того, враховуючи, що пошкоджений транспортний засіб не був відремонтований, до розміру заподіяного збитку не повинні включатися витрати на сплату ПДВ. Третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.10.2019 о 18 год. 50 хв на 166 км. автодороги Київ-Харків-Довжанський сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля MITSUBISHI Pajero, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] ,який зіткнувся з дисковою бороною, яка була причеплена до трактора CASE-IH 7250 д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . В результаті ДТП автомобіль MITSUBISHI Pajero, державний номерний знак [NUMBER] отримав механічні пошкодження. За результатними оформлення адміністративного матеріалу поліцейськими були складені протоколи про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП стосовно обох учасників події. В матеріалах справи про притягнення до адміністративної відповідальності №544/1337/19, яка досліджена у судовому засіданні наявна постанова суду від 29.10.2019, згідно якої водій [PERSON] 05.10.2019 року о 18 год. 50 хв., керуючи трактором CASE-IH, державний номерний знак [NUMBER] , на 166 км. автодороги Київ-Харків-Довжанський, а саме на дорозі для автомобілів з окремими проїзними частинами, що відокремлена одна від одної розділювальною смугою, знаходився на смузі для розвороту у нерухомому стані для надання переваги в русі транспортних засобів, які рухались в зустрічному напрямку, перевозив причіпну дискову борону, габарити якої перевищували за шириною 2,6 м, а саме становили 4,20 м, при цьому на якій в темну пору доби були відсутні світлові пристрої, а саме габаритні ліхтарі та не було встановлено знак аварійної зупинки або миготливого червоного ліхтаря, що стало причиною наїзду транспортного засобу MITSUBISHI Pajero, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався позаду в попутному напрямку в другій смузі для руху. [PERSON] своїми діями [PERSON] порушив п.п. 22.5, 27.2, 19.1, 31.6.б ПДР України та був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124КУпАП. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вказана постанова є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до постанови Пирятинського районного суду Полтавської області від 11.02.2020 року, яка прийнята у справі №544/1336/19, [PERSON] визнано невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (а.с.22-23). Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач на спростовування доводів позивача про невинуватість [PERSON] у виникненні ДТП належних та допустимих доказів не надав. Суд, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства щодо збирання доказів, з метою реалізації учасниками своїх процесуальних прав, задовольнив клопотання відповідача та призначив проведення автотехнічної експертизи з цього питання. 13.10.2021 експерт направив суду повідомлення про неможливість проведення судової експертизи з огляду на недостатність вихідних даних для її виконання. Крім того, суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 83 ЦПК відповідач не був позбавлений можливості надати у встановлений цією статтею строк висновок експерта, складений на його замовлення. При цьому матеріали, необхідні для проведення такої експертизи, згідно ч.1 ст. 107 ЦПК України експерту надає сам учасник. Також суд враховує у даному випадку практику Верховного Суду щодо преюдиціальності невинуватості особи, що означає, що постанова суду про відсутність в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП, звільняє такого водія від відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП. У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 5 вересня 2019 року у справі №234/16272/15-ц зазначено, що суд не врахував, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цивільний позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль марки MITSUBISHI модель PAJERO, реєстраційний номер [NUMBER] на праві власності належить ТОВ «АГРІКОР ХОЛДИНГ», що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 24). На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим страхове відшкодування заподіяної матеріальної шкоди не є можливим. Згідно статті 22 Цивільного кодексу (далі-ЦК) України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодовування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода яка завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що саме відповідачем повинна бути відшкодована шкода, завдана пошкодженням транспортного засобу, що належить позивачу. За приписами ч.1 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт,необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно висновку експерта розмір (вартість) матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля MITSUBISHI Pajero, д.н.з. [NUMBER] станом на день ДТП 05.10.2019 року становить 147 172,22 грн. (а.с.26-32). Представник відповідача вказуючи на те, що відповідач не був присутній під час огляду суб`єктом оціночної діяльності транспортного засобу, не наводить будь-яких доводів щодо незаконності висновків суб`єкта оціночної діяльності, які б свідчили про неправильність визначення розміру заподіяної шкоди. Згідно з пунктом 5.2 зазначеної Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку. Отже, присутність заінтересованих осіб не є імперативною вимогою, а забезпечується лише у разі наявності відповідної потреби. Всупереч ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано будь-яких інших доказів щодо вартості відновлювального ремонту пошкодженого в ДТП автомобіля, належного позивачу. Диспозитивно розпорядившись своїми правами, відповідач жодних клопотань про призначення у справі судово-товарознавчої експертизи для визначення витрат для відновлення автомобіля не заявляв. Разом з тим, суд бере до уваги доводи представника щодо безпідставного включення експертом у вартість матеріальної шкоди розміру ПДВ 24 528,71 грн з урахуванням того, що ремонт пошкодженого автомобіля фактично не проводився. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 вересня 2018 року у справі № 523/5890/15-ц (провадження № 61-18781св18) зроблено висновок, що "всі операції з надання послуг із страхування, в тому числі пов`язані компенсацією страховиком збитків, понесених потерпілим при настанні страхового випадку, не є об`єктом оподаткування ПДВ. В зв`язку з чим, за загальним правилом, як при визначенні розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, підлягаючої до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі (пункт 36.4 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"), податок на додану вартість не нараховується, окремим рядком не виділяється та страховики не є платниками ПДВ по таких операціях. У разі, якщо страхові суми спрямовуються безпосередньо на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. Зазначені зобов`язання виникають лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ. У випадку непроведення фактичного ремонту транспортного засобу, податкові зобов`язання не виникають". Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля, належного позивачу, є обґрунтованими в розмірі 122 643 грн 51 коп., підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору та за підготовку експертного висновку належить стягнути з відповідача на користь позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог: 122643,51*2270/147172,22= 1891,66 грн витрат по сплаті судового збору, (122643,51*2500/147172,22)=2083,33грн - витрати за проведення авто-товарознавчого дослідження. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Заявлений відповідачем розмір витрат на правничу допомогу в сумі 14 000 грн, є співрозмірним із складністю справи та наданими послугами адвоката, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Надання адвокато Коряком А.В. адвокатських послуг при розгляді справи в суді підтверджується, зокрема, ордером №211492 від 29.06.2021 на надання правової допомоги (а.с.43), рахунком №47/21 від 29.06.2021 та квитанцією про сплату гонорару (а.с.92-93). Позивач клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не заявляв та не обґрунтував неспівмірність таких витрат, тому заявлена відповідачем сума витрат в розмірі 14 000 грн є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру позовних вимог у задоволенні яких відмовлено - у розмірі 2454,90 грн.

Outcome: partial