Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м.Єнакієво. Заява мотивована тим, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м. Єнакієво, є чоловіком заявника. У зв`язку з тим, що [PERSON] помер на тимчасово окупованій території, на даний час, заявниця позбавлена можливості реєстрації в законному порядку факту смерті в органах РАЦСу, оскільки видане свідоцтво про смерть є недійсним з тих підстав, що воно видане на окупованій території і не має ніякої юридичної сили. Встановлення даного факту смерті необхідно заявниці для державної реєстрації смерті. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.02.2022 року провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження та призначено судовий розгляд на 01.02.2022 року в порядку ч.2 ст.317 ЦПК України. Від заявника надійшла заява про розгляд справи без її участі на підставі наявних в матеріалах справі доказів, просила задовольнити заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи - відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , виданого Ворошиловським відділом РАЦС м.Донецьк 27.09.1975 року, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 27.09.1975 року було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 561. Як вбачається з наданого заявником свідоцтва про смерть № [NUMBER] , виданого 22.10.2021, [INFO] помер [PERSON] , про що 22.10.2021 року складено актовий запис № 1630. Місце смерті зазначено - м.Єнакієво. В довідці до форми № 106/у № 2133, що видається для поховання, виданій 20.10.2021 року Державною бюджетною установою патологоанатономічним бюро «Горлівка», причиною смерті [PERSON] зазначено ідентифікацію вірусу COVID-19. Померлий [PERSON] згідно картки реєстрації фізичної особи, виданої 01.11.2021 року, був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 23.03.1981 року. Заявник [PERSON] за відомостями, що містяться в її паспорті громадянина України також з 23.03.1981 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Докази, що містяться у справі, зокрема, копія свідоцтва про смерть підтверджує факт смерті [PERSON] незалежно від того, яким закладом вони видані. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Вимогами ч. 1 ст. 317 ЦПК України закріплено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Оскільки заявниця є дружиною особи, факт смерті якої просить встановити, суд дійшов висновку, що заява подана належною особою та може бути розглянута за суттю. Відповідно ч. 3 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Відповідно п.ґ ч.1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, підставами для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно п.2 ч. 1ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Приписами п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а у відповідності до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Як вбачається з п.п.1,2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. За змістом п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03. 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умови підтвердження доказами, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть. З огляду на викладене, враховуючи, що смерть [PERSON] настала на окупованій території, суд вважає, що заявлені вимоги, які є доведеними та обґрунтованими. Крім того, дійсно, для проведення державної реєстрації смерті особи є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість заявнику здійснити державну реєстрацію смерті в державних органах України. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved