Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що їй на підставі договору дарування належить житловий будинок [ADDRESS] . Зазначає, що у вказаному житловому будинку зареєстрований відповідач, її колишній чоловік. Однак, він більше року, а саме з березня 2019 року, в господарстві не проживає, в ньому відсутні його особисті речі. Також відповідач не бере участі в утриманні будинку та сплаті комунальних послуг. Враховуючи викладене та зважаючи на те, що відповідач тривалий час не проживає за місцем реєстрації у вказаному будинку і це житло не є для нього таким, що необхідне для проживання, просить визнати його такими, що втратив право на користування ним. В судовому засіданні представник позивачки адвокат Партицька позов із вказаних підстав підтримала, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце слухання справи належно повідомлявся в установленому законом порядку за вказаним у позовній заяві місцем проживання. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення позивачки, та свідків, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи із наступного. Як видно із досліджених письмових доказів, житловий будинок по [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору дарування від 31 березня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Трачук Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1571 (а.с. 6-7). Вказане підтверджується також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07 квітня 2009 року (а.с. 8). Згідно довідки Управління «Центр надання адміністративних послуг» Коломийської міської ради від 13 липня 2021 року № 126477 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за вказаною адресою зареєстрований [PERSON] (а.с. 11). Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Коломийського міськрайонного суду від 01 липня 2019 року розірвано (а.с. 9). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що відповідач тривалий час за місцем реєстрації не проживає, в будинку відсутні його особисті речі, які він забрав у березні 2019 року і з того часу вони його не бачили. Будинок покинув добровільно після припинення подружніх відносин із позивачкою. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У ст. 15 ЦК України кожній особі гарантується право на судовий захист. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності по місцю реєстрації, без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вказані обставини та законодавче регулювання виниклих правовідносин, суд вважає, що оскільки реєстрація відповідача у житловому будинку порушує право позивачки, як власника житла на розпорядження своїм майном у повному обсязі, а житлове приміщення в якому відповідач продовжує бути зареєстрованими покинуте ним добровільно, внаслідок припинення сімейних відносин із позивачкою, колишньою дружиною і з того часу пройшло більше одного року, то суд вважає за можливе позов задовольнити. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 317, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved