Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»» виплачене страхове відшкодування в розмірі 10 668 гривень 30 копійок та витрати сплаченого судового збору в розмірі 2 270 гривень 00 копійок, обґрунтовуючи позов. 13 вересня 2019 року, о 14 год. 55 хв., в м. Києві, на перехресті прос. Повітрофлотського та вул. Ернста сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ЗИЛ», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням громадянина [PERSON] та автомобіля марки «Nissan», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням громадянки [PERSON] . Обидва автомобіля отримали механічні пошкодження. На момент, коли матеріальна шкода була спричинена, діяв договір добровільного страхування наземного транспорту № 28-0107-19-00003 від 8 січня 2019 року, укладеного Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» щодо автомобіля марки «Nissan», державний номерний знак [NUMBER] , згідно з яким позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванні матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику вищенаведеному транспортному засобу. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року у справі № 760/26647/19, яка набрала законної сили, відповідач був визнаний винним у вчиненні адміністративного порушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна). Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 січня 2019 року у справі № 760/26649/19, яка набрала законної сили, громадянка [PERSON] була визнано винною у вчиненні адміністративного порушене передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна). Страхувальник за договором добровільного страхування наземного транспорту № 28-0107-19-00003 від 8 січня 2019 року звернувся до позивача про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу. Заява була розглянута, та на підставі: акту огляду транспортного засобу від 17 вересня 2019 року; рахунку № [NUMBER] від 08.10.2019 року; страхового акту № ДККА-67824 від 9 жовтня 2019 року; розрахунку суми страхового відшкодування від 9 жовтня 2019 року. Позивач, відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту № 28-0107-19-00003 від 8 січня 2019 року виплатив страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль марки «Nissan», державний номерний знак [NUMBER] в розмірі 88 883 гривні 18 копійок (копія платіжного доручення № 25569 від 09.10. 2019 року додається). Позивачем було отримано інформацію, що відповідач застрахований відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «СК «УНІКА» за полісом №АМ/8834984, який покрив суму збитків позивача в розмірі 33 773 гривні 29 копійок. Згідно статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодування шкоди, заподіяної третій особі при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону, шкода пов`язана з пошкодженням транспортного засобу, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином, в межах ліміту, а також з урахуванням зносу ПрАТ «СК «УНІКА» за полісом №АМ/8834984 виплатило на користь позивача виплачене страхове відшкодування в розмірі 33 773 гривні 29 копійок (копія платіжного доручення № 138356 від 26.02. 2020 року додається). Відповідно до статті 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичними розміром і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, згідно з положеннями ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач отримав право вимоги на таке відшкодування. Постановами Солом`янського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року у справі № 760/26647/19 та від 20 січня 2019 року у справі № 760/26649/19, які набрали законної сили, встановлений факт обопільності вини обох учасників дорожньо-транспортної пригоди. На підставі п. 3 ч. 1. ст. 1188 Цивільного кодексу України, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Таким чином загальний розмір страхового відшкодування, приймаючи до уваги обопільність вини учасників дорожньо-транспортної пригоди, яке відповідач повинен сплатити на користь позивача складає: 88 883 (вісімдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят три) гривні 18 копійок - 33 773 (тридцять три тисячі сімсот сімдесят три) гривні 29 копійок X 50% /100 = 10 668 (десять тисяч шістсот шістдесят вісім) гривень 30 копійок. У відповідності до вимог п.6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковим для суду про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У зв`язку з розглядом справи позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви до суду в розмірі 2270,00 грн., який позивач просить стягнути з відповідача. Позивач не очікує понести інших судових витрат, пов`язаних із розглядом зазначеної справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у відсутність представника позивача, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та позовні вимоги позивача задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою - адресат відсутній за вказаною адресою, причини неявки суд не повідомив. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки всіх учасників справи у підготовче засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про винесення рішення про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносин. Згідно ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено наступне. 13 вересня 2019 року, о 14 год. 55 хв., в м. Києві, на перехресті просп. Повітрофлотського та вул. Ернста сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ЗИЛ», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням громадянина [PERSON] та автомобіля марки «Nissan», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням громадянки [PERSON] . Обидва автомобіля отримали механічні пошкодження. В результаті ДТП автомобіль марки «Nissan», державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , було заподіяно механічні пошкодження. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року у справі № 760/26647/19, яка набрала законної сили, відповідач був визнаний винним у вчиненні адміністративного порушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна). Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 січня 2019 року у справі № 760/26649/19, яка набрала законної сили, громадянка [PERSON] була визнано винною у вчиненні адміністративного порушене передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна). 12 січня 2019 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів № 28-0107-19-00003, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «Nissan», державний номерний знак [NUMBER] . На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ( [PERSON] ) за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу марки «ЗИЛ», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ «СК «УНІКА» згідно полісу № АМ/8834984. Страхувальник за договором добровільного страхування наземного транспорту № 28-0107-19-00003 від 8 січня 2019 року звернувся до позивача про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу. Заява була розглянута, та на підставі: акту огляду транспортного засобу від 17 вересня 2019 року; рахунку № [NUMBER] від 08.10.2019 року; страхового акту № ДККА-67824 від 9 жовтня 2019 року; розрахунку суми страхового відшкодування від 9 жовтня 2019 року. Позивач, відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту № 28-0107-19-00003 від 8 січня 2019 року виплатив страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль марки «Nissan», державний номерний знак [NUMBER] в розмірі 88 883 гривні 18 копійок. Позивачем було отримано інформацію, що відповідач застрахований відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «СК «УНІКА» за полісом №АМ/8834984, який покрив суму збитків позивача в розмірі 33 773 гривні 29 копійок. Згідно п. 22.1 ст. 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 36.6. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як вказує ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Зазначена норма закріплена також у ст. 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Таким чином загальний розмір страхового відшкодування, приймаючи до уваги обопільність вини учасників дорожньо-транспортної пригоди, яке відповідач повинен сплатити на користь позивача складає: 88 883 (вісімдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят три) гривні 18 копійок - 33 773 (тридцять три тисячі сімсот сімдесят три) гривні 29 копійок X 50% /100 = 10 668 (десять тисяч шістсот шістдесят вісім) гривень 30 копійок. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] на користь позивача понесені ними регламентні виплати в загальній сумі 10 668 грн. 30 коп. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням повного задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2270,00 грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved