Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить суд зобов`язати КП «Смілакомунтеплоенерго» здійснити перерахунок оплати за постачання теплової енергії за березень 2020 до квартири [ADDRESS] визначивши її вартість згідно показників будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі квартири. Ухвалою судді від 10 грудня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовільнити із підстав наведених у позовній заяві. Пояснив суду, що він, [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] .\~ Особовий рахунок на оплату послуг із теплопостачання оформлений саме на нього. У квітні 2020 року йому, як споживачу послуги із теплопостачання, ТОВ «Смілакомунтеплоенерго» надіслано для оплати квитанцію, зі змісту якої вбачається, що за березень 2020 року йому нараховано 2685 грн. 28 коп. При цьому, вартість теплової енергії відповідачем розраховано з огляду на вартість квадратного метра опалювальної площі, а не з огляду на кількість спожитої теплової енергії згідно показників теплового лічильника, що встановлений у багатоповерховому будинку. Він звернувся до відповідача із заявою для з`ясування питання нарахування та з відповіді дізнався, що підставою для нарахування вартості теплової енергії в означеному вище порядку стало те, що будинковий лічильник у березні 2020 року не працював, а тому нарахування послуг було проведено по двом тарифам. З метою вирішення питання чи дійсно тепловий лічильник не працював, він направив його для повірки до компетентного органу та отримав свідоцтво відповідно до якого засіб вимірювальної техніки визнаний таким, що відповідає вимогам експлуатаційної документації. Після отриманого висновку він звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку вартості теплової енергії за березень 2020 року по квартирі [ADDRESS] шляхом визначення її з огляду на показники теплолічильника, а не вартості опалення квадратного метра та надав їм копію свідоцтва про проведення повірки.\~ Однак на його численні звернення він отримав лише відписки та ствердження відповідача про те, що тепловий лічильник був несправний, а тому нарахування йому було проведено відповідно до норм законодавства та перерахунку не підлягають. Вважає, що нарахування вартості теплової енергії за березень 2020 року відповідачем мало б бути йому здійснено з огляду на показники будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі квартири [ADDRESS] , а тому і вимушений був\~ звернутись\~ до суду із цим позовом і просив суд захистити його права як споживача послуги з постачання теплової енергії. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась. До суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник ТОВ «Смілакомунтеплоенерго» заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що спірні правовідносини регулюються Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Зокрема ч. 4 ст. 3 вказаного закону вузли комерційного обліку, встановлені за рахунок власника (співвласників) будівлі, належать на праві власності власнику будівлі або є спільною сумісною власністю співвласників багатоквартирного будинку. Вузли комерційного обліку приймаються виконавцем відповідної комунальної послуги та оператором зовнішніх інженерних мереж на абонентський облік протягом 14 календарних днів з дня встановлення або дня отримання виконавцем та оператором звернення власника (співвласників). В будинку в якому знаходиться квартира позивача тепло лічильник Суперком\~ - 01 431R031 №03-47-1001 на балансі у КП «Смілакомунтеплоенерго» не перебуває, а належить на праві власності багатоквартирному будинку [ADDRESS] . Зазначила і те, що відповідно до ч. 5 ст. 3 та ч. 1 ст. 6 вказаного вище закону відповідальність за збереження і цілісність вузлів комерційного обліку покладається на власника (співвласників) будівлі (її частини), в якій вони встановлені, або за договором на визначену власником (співвласниками) іншу особу. Витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на оснащення будівлі вузлами комерційного обліку води та теплової енергії включаються до складу тарифів на теплову енергію та відповідні комунальні послуги, крім випадків, якщо такі вузли комерційного обліку були встановлені власником (співвласниками) будівлі або були наявні при введенні в експлуатацію завершених будівництвом нових житлових і нежитлових будівель, реконструйованих, капітально відремонтованих житлових і нежитлових будівель, що приєднані (приєднуються) до зовнішніх інженерних мереж. У такому разі джерелом фінансування заходів із встановлення вузлів комерційного обліку води та теплової енергії є інвестиційна програма виконавця відповідної комунальної послуги. Зіслалась також і на те, що п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 передбачено, що у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. В будинку де знаходиться квартира позивача було встановлено прилад комерційного обліку теплової енергії. Відповідно до п. 15 вказаних вище Правил у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. Представник відповідача зазначила про те, що у даному випадку в березні 2020 року в будинку [ADDRESS] вийшов з ладу тепловий лічильник, що вбачалось із його показників та підтверджується доданими до відзиву доказами. Таким чином представником ОСББ «КРОК» та ТОВ «Смілакомунтеплоенерго» було складено акт про те, що лічильник не працює та узгоджено з представником ОСББ спосіб оплати за надані послуги з теплопостачання оплату здійснювати по квадратним метрам. Вважає посилання позивача не направомірне нарахування за послуги в березні 2020 року за квадратні метри опалювальної площі квартири, згідно розподілу теплової енергії між співвласниками багатоквартирного будинку, є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. Просила відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, врахувавши позицію відповідача, викладену письмово та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхдінсть до задоволення позову зважаючи на наступне. [PERSON] є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03 грудня 2021 року (а.с.7-8). Позивач є споживачем послуг з централізованого опалення за вказаною вище адресою, які надавалися ТОВ «Смілакомунтеплоенерго» на підставі договору, про надання послуг централізованого опалення від 01 лютого 2018 року, який в силі ст. 633, 634 ЦК України є публічним договором та договором приєднання, який опубліковано в газеті «Сміла» № 9 (1101) від 28 лютого 2018 року (а.с. 31). Позивач, як на підставу для подання позову вказав на те, що у квітні 2020 року йому, як споживачу послуги із теплопостачання, ТОВ «Смілакомунтеплоенерго» було надіслано для оплати квитанцію, зі змісту якої вбачається, що відповідачем [PERSON] за березень 2020 року нараховано 2685 грн. 28 коп. При цьому, вартість теплової енергії відповідачем розраховано з огляду на вартість квадратного метра опалювальної площі, а не з огляду на кількість спожитої теплової енергії згідно показників теплового лічильника, що встановлений у багатоповерховому будинку, в якому розміщена належна йому квартира. Позивач вважає, що відповідачем не законно проведено таке нарахування та він повинен був нарахувати оплату відповідно до спожитої теплової енергії відповідно до теплового лічильника встановленого на будинку. Однак відповідач зіславшись на те, що тепловий лічильник не працював у березні 2020 року тому розрахунок було проведено з огляду на вартість квадратного метру опалювальної площі. З квитанції за березень 2020 року вбачається, що ТОВ «Смілакомунтеплоенерго» нарахувало [PERSON] за послуги із теплопостачання 2685 грн. 28 коп. (а.с.9). З листа ТОВ «Смілакомунтеплоенерго» № 1307 від 05 серпня 2021 року вбачається, що в підвальному приміщенні будинку [ADDRESS] встановлено прилад обліку теплової енергії Суперком-01 431R031, який належить на праві власності власникам будівлі будинку (а.с.19). Вказані обставини сторонами не оспорюються, тому відповідно до ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. Відповідно до копії акту від 31 березня 2020 року, підписаного представником КП «Смілакомунтеплоенерго» та представником ОСББ, при перевірці теплових лічильників за адресою вул. Перемоги 6 і 4-10 встановлено, що лічильники не працюють. Оплату до 28 лютого 2020 року провести по лічильнику, а з 01 березня 2020 року по 31 березня 2020 року по квадратним метрам (а.с.21). Зобов`язальні відносини між сторонами врегульовані законодавством у сфері надання і споживання послуг з опалення, а саме Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та питної води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України 21 липня 2005 року\~\~ № 630 з наступними змінами та доповненнями. Так, згідно зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 зазначеного Закону, до комунальних послуг належать, зокрема, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Згідно із пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною першою статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 21 та частин п`ятої, шостої статті 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» також передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. 06 липня 2020 року позивач [PERSON] з метою з`ясування причин здійснення відповідачем нарахування йому за березень 2020 року вартості послуги з теплопостачання з розрахунку вартості квадратного метра опалювальної площі, а не на підставі показників теплолічильника, звернувся із письмовою заявою до КП «Смілакомунтеплоенерго» (а.с.10). Із відповіді КП «Смілакомунтеплоенерго» за № 1030 від 16 липня 2020 року вбачається, що підставою для нарахування вартості теплової енергії в означеному вище порядку стало те, що будинковий лічильник у березні 2020 року не працював, а тому нарахування послуг було проведено по двом тарифам: з розрахунку за спожиті Гкал згідно показників лічильника та з розрахунку за кв.м. опалювальної площі квартири. Таким чином підстави для перерахування за березень 2020 року вартості нарахованих послуг опалення в житловому будинку по [ADDRESS] відсутні (а.с.11). Позивачем [PERSON] , з метою врегулювання означеного питання та з`ясування чи працював теплолічильник, чи ні, було вирішено направити його на повірку до компетентної установи. Після отримання свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки позивач, повторно 19 листопада 2020 року звернувся до ТОВ «Смілакомунтеплоенерго» із заявою про перерахунок йому вартості нарахованих послуг за березень 2020 року, оскільки тепло лічильник був справний та надав відповідно копію вказаного свідоцтва (а.с.13-14). ТОВ «Смілакомунтеплоенерго» надало [PERSON] на його заяву відповідь, що підстави для перерахунку за березень 2020 року відсутні та вказали, що підставою для такого нарахування є п.12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (а.с.15). Згідно з пунктом 12 Правил у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку теплової енергії, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку теплової енергії за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил. Відповідно до пункту 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку: з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці; з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період. У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. Аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що за наявності засобу обліку теплової енергії оплата за надані послуги здійснюється згідно з показаннями такого засобу, за винятком випадку виявлення його несправності, що не підлягає усуненню. Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Третьої Судової палати Касаційного цивільного суду від 29.04.2020 у справі\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ № 521/6670/18. Також суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 8 липня 2015 року\~\~ № 474 затверджено Порядок подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт. Пунктами 7, 8 зазначеного Порядку передбачено, що виконавець не пізніше ніж за місяць до настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки або протягом трьох робочих днів з дня отримання відомостей про необхідність його ремонту інформує про це споживача шляхом надсилання повідомлення за формою згідно з додатком 1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення або в інший спосіб, що підтверджуватиме отримання його споживачем. Споживач забезпечує у зазначений в повідомленні строк доступ представника виконавця до засобу вимірювальної техніки. Представником ТОВ «Смілатеплокомуненерго» до матеріалів справи не надано доказів направлення позивачу повідомлення про необхідність проведення повірки\~\~\~\~\~ теплолічильника в зв`язку з виходом його із ладу. Позивач у судовому засіданні зазначив, що жодних повідомлень про повірку лічильника не отримував, а коли дізнався про причину нарахувань за теплову енергію за квадратні метри опалювальної площі за березень 2020 року, прийняв самостійне рішення\~ про необхідність повірки лічильника, то така повірка була здійснена за його рахунок і порушень в роботі лічильника встановлено не було. Таким чином, оскільки в будинку де знаходить належна позивачу квартира був встановлений засіб обліку теплової енергії, єдиною підставою для переведення споживача на плату за полуги з огляду на вартість квадратного метра опалювальної площі, є виявлена несправність засобів обліку вимірювальної техніки - теплолічильника, що не підлягає усуненню. Такі нарахування здійснюються лише з моменту виявлення несправності засобів обліку теплової енергії. З копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 470/302 від 27 серпня 2020 року, виданого ДП «Черкасистандартметрологія»,\~ вбачається, що теплолічильник Суперком-01 431R031 №03-47-1001, за результатами повірки визнаний таким, що відповідає вимогам експлуатаційної документації (а.с.12). Відповідачем у відзиві на позовну заяву, як на підтвердження правомірності нарахування плати за послуги з теплопостачання позивачу за березень 2020 року, зазначено, що вона була проведена на підставі несправності теплового лічильника, що підтверджується актами зняття показників засобів комерційного обліку теплової енергії за січень 2020 року від 28 січня 2020 року, за лютий 2020 року від 28 лютого 2020 року та за березень 2020 року від 31 березня 2020 року. З копій вказаних вище актів вбачається, що в січні 2020 року, лютому 2020 року та березні 2020 року було проведено зняття показників засобів комерційного обліку теплової енергії по [ADDRESS] (а.с.16,17,18). Відповідач посилається також на те, що у зв`язку з сумнівами щодо належної роботи лічильника, 31 березня 2020 року представниками ОСББ «КРОК» та КП «Смілакомунтеплоенерго» було складено акт про те, що лічильник теплової енергії, що встановлений в будинку по [ADDRESS] не працює та погоджено спосіб оплати за надані послуги. З копії заяви голови ОСББ «КРОК» Усенко Н.М. від 12 серпня 2020 року, вбачається, що вона просить у ТОВ Смілакомунтеплоенерго» дозвіл на розпломбування лічильника тепла, обґрунтовуючи необхідність тим, що він вийшов з ладу (а.с.35). Згідно акта виконаних робіт від 17 серпня 2020 року, підписаного представником ОСББ «Крок» Усенко Н.М. та представником ТОВ «Смілакомунтеплоенерго»\~ Костовим А.А., він складений про розпломбування теплового лічильника Суперком по вул. 40 років Перемоги та у графі «Особливі відмітки» вказано: «Для повірки теплового лічильника по поломці» (а.с.36). З копії заяви голови ОСББ «КРОК» Усенко Н.М. від 21 жовтня 2020 року, вбачається, що вона просить у ТОВ КП «Смілакомунтеплоенерго» опломбувати лічильник, який знаходиться по вул. 40 років Перемоги, 6 (а.с.37). Із копії акту виконаних робіт від 27 жовтня 2020 року, підписаного головою ОСББ «Крок» Усенко Н.М. та представником ТОВ «Смілакомунтеплоенерго»\~ Костовим А.А. вбачається, що він складений про те, що було виконано опломбування теплового лічильника по вул. 40 років Перемоги, 6, в графі «Особливі відмітки» вказано після метрологічної повірки (а.с. 38). Згідно п.18 ч.1 ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам. Пунктом 21 вказаної норми права передбачено, що позачергова повірка засобів вимірювальної техніки це повірка засобів вимірювальної техніки, що проводиться у таких випадках: за потреби заявника пересвідчитися у придатності засобів вимірювальної техніки до застосування; у разі пошкодження відбитка повірочного тавра, а якщо таке тавро не передбачено - у разі втрати свідоцтва про повірку. Таким чином, з досліджених вище заяв та актів та з врахуванням вказаного вище положення ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», суд приходить до висновку,\~ що ОСББ «КРОК» замовило проведення позачергової повірки теплолічильника Суперком, встановленого по [ADDRESS] , де розташована квартира позивача, з метою перевірки придатності засобу вимірювальної техніки. Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі за текстом Правила) містять вичерпний перелік підстав, за наявності яких надавач відповідної послуги здійснює розрахунок плати за нормативами (нормами) споживання, а саме: у разі відсутності засобів обліку теплової енергії, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку теплової енергії за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил. Водночас останнім абзацом п. 15 Правил №630 визначено, що у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. Отже, з аналізу наведених вище положень Правил №630 слід зробити висновок, що постачальник теплової енергії має здійснювати нарахування вартості, наданої ним послуги із теплопостачання, за обставин, що багатоквартирний будинок обладнаний будинковим теплолічильником, згідно з нормативами (нормами) споживання лише у випадку, коли несправності останнього не підлягають усуненню. У такому випадку плата згідно з нормативами (нормами) споживання нараховується з моменту виявлення такої несправності. Дослідивши матеріали справи, суд, приходить до висновку про те, що відповідачем не надано суду доказів про несправність засобу обліку теплової енергії Суперком, який встановлений у будинку [ADDRESS] , а тому відсутні підстави для нарахування [PERSON] плати за послуги з теплопостачання за березень 2020 року з розрахунку на вартість квадратного метра опалювальної площі. Таким чином суд приходить до висновку, що ТОВ «Смілакомунтеплоенерго» всупереч приписам Правил №630, не встановивши чи несправний був у березені 2020 року, будинковий теплолічильник, що встановлений у будинку [ADDRESS] , чи підлягали такі несправності усуненню і яким шляхом, необґрунтовано та безпідставно здійснило нарахування вартості [PERSON] теплової енергії за березень 2020 року з призми вартості такої енергії за 1 квадратний метр опалювальної площі. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. А згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Оскільки в будинку де знаходиться квартира позивача був встановлений засіб обліку теплової енергії, після повірки якого не було встановлено порушень у його роботі, але відповідач здійснив нарахування споживачу за теплову енергію за березень 2020 року з розрахунку за квадратний метер опалювальної площі, а не з огляду на кількість спожитої теплової енергії згідно показників теплового лічильника, а тому суд знаходить підстави для захисту порушеного права шляхом зобов`язання Комунального підприємства «Смілакомнтеплоенерго» здійснити перерахунок оплати за постачання теплової енергії за березнь 2020 року [PERSON] , до квартири [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ) визначивши її вартість згідно показників будинкового засобу облку теплової енергії пропорційно опалювальній площі вказаної квартри. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно ч.1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги від 07 грудня 2021 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 383, акт виконаних робіт від 07 грудня 2021 року, детальний опис робіт, відповідно до яких позивач сплатив адвокату 700 грн. за правову допомогу. Відповідно з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 700 грн. витрат на правову допомогу. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн., оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору під час подачі позовної заяви. Враховуючи викладене,

Outcome: approved