Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

позивачка звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј від усіх доходів, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до закінчення навчання, але не довше, як до досягнення 23-х річного віку. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що позивачка та відповідач являються батьками [PERSON] . [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано. На підставі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 22.02.2007 з відповідача стягувались аліменти на утримання сина в розмірі ј частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.07.2007 і до досягнення ним повноліття. В той же час, після досягнення сином повноліття зупинилась виплата аліментів. На даний час [PERSON] навчається на 2-му курсі денного відділення Львівського кооперативного фахового коледжу економіки і права. Так, відповідно до договору про надання платної освітньої послуги плата за навчання становить за весь період - 53600 грн. оскільки, син навчається на денній формі навчання, він не має змоги влаштуватися на роботу, а відтак самостійно отримувати заробіток. Позивач не має фінансової можливість самостійно надавати матеріальну допомогу синові, вважає, що батьки разом повинні і надалі поки син навчається утримувати дитину в рівній мірі. Однак відповідач добровільно відмовляється утримувати сина, хоча продовжує працювати викладачем у львівському державному університеті безпеки життєдіяльності, та має можливість надати матеріальну допомогу. Тому просить стягувати з відповідача аліменти на час навчання сина у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову. Ухвалою судді від 29 грудня 2021 року відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з мотивів викладених вище. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, пояснив, що не заперечує, що [PERSON] його син і він зобов`язаний був його утримувати до досягнення вісімнадцяти років. На даний момент син вже повнолітній та здатний самостійно себе забезпечувати, крім цього такий не бажає зустрічатись з батьком та проводити спільно час, в зв`язку з чим заперечує проти позову. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про народження (а.с.9) [PERSON] , народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Довідки виданої Львівським кооперативним фаховим коледжом економіки і права, [PERSON] є студентом другого курсу денного відділення Львівського кооперативного фахового коледжу економіки і права, 1 рівня акредитації, спеціальність «Інженерія програмного забезпечення». Навчається на комерційній основі. Термін навчання з 01.09.2020р. по 01.07.2024 р. Також до матеріалів справи долучено копію договору №58 про надання платної освітньої послуги від 17.07.2020р., відповідно до якого загальна вартість навчання освітньої послуги за весь строк навчання становить 53600 грн. Як вбачається з витягу з Довідки №31735 [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS] . Позивачка звернулася до суду з вимогами по стягнення аліментів на утримання сина на час навчання у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатної особи. Позовні вимоги мотивує тим, що навчається на стаціонарній формі навчання, а отже немає змоги працювати. Її дохід не дає можливості забезпечити його проживання та утримання. Відповідно до ч.9 ст. 7 Сімейного кодексу України (надалі СК України), сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття, а у випадку передбаченому ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів . Так при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.1, ч.5 ст.83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , досягнув повноліття, однак продовжує навчання, навчається стаціонарно у Львівському кооперативному фаховому коледжі економіки і права, 1 рівня акредитації, спеціальність «Інженерія програмного забезпечення». Навчається на комерційній основі. Термін навчання з 01.09.2020р. по 01.07.2024 р. Відповідач є особою працездатного віку, має постійне місце праці, відзив на позовну заяву не скерував, матеріальне становище позивачки не дозволяє самостійно нести витрати по утриманню сина, який навчається. Тому враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатної особи, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання.

Outcome: approved