Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Посилаючись на те, що позивач у період з жовтня 2016 року по листопад 2021 року надавав відповідачам послуги, а саме теплову енергію. Відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] . В наслідок порушення своїх зобов`язань, а саме сплачувати вартість наданої теплової енергії за відповідачами за період з жовтня 2016 року по листопад 2021 року склалась заборгованість у розмірі 66 973,91 грн. Незважаючи на неодноразові попередження, вартість наданої позивачем відповідачам теплової енергії до цього часу сплачена останніми не була. Просить суд позов задовольнити повністю. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 грудня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 09 годину 30 хвилин 05 січня 2022 року. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05 січня 2022 року відкладено судове засідання на 09 годину 30 хвилин 25 січня 2022 року в зв`язку з неявкою відповідача [PERSON] . Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином: у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки із розпискою рекомендованим листом з повідомленням на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві. подав на адресу суду заяву, в якій він просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином - у відповідності до пункту 1 частини 7 статті 128 ЦПК України: шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачами також не поданий. Від відповідачів [PERSON] , [PERSON] до суду надійшли заяви про розгляд даної справи за їх відсутності, позовні вимоги позивача визнають в повному обсязі, із сумою боргу згодні, просять стягувати заборгованість лише з них, оскільки [PERSON] не проживає за даною адресою багато років, її місцезнаходження їм невідомо, ніяких зв`язків воні із [PERSON] не підтримують. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості, відповідачі мають заборгованість перед позивачем за надані комунальні послуги в сумі 66 973,91 грн. за період з жовтня 2016 року по листопад 2021 року (а. с. 5). Відповідно до копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.11.2021 року № 285339260 співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а. с. 6), тобто відповідачі по справі. Також в матеріалах справи мається копія постанови голови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 09 червня 2016 року № 938 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення ТОВ «Бахмут-Енергія» (а. с. 9). Відповідно до копії ліцензії № 304 від 14 вересня 2012 року (а. с. 20, звор. стор. а. с. 20), наданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» унесено 14 вересня 2012 року за № 304 до державного реєстру на право транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, переоформлено 31 березня 2016 року за № 511. Відповідно до копії чергових зборів учасників товариства ТОВ «Артемівськ-енергія» рішенням № 1/2016 за протоколом № 1 від 18.02.2016 року вирішено по тексту статуту назву підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» змінити на Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» (а. с. 16). Також в матеріалах справи мається копія відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій (ЄДРПОУ) (а. с. 19), копія Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а. с. 17-18), копії рішень виконавчого комітету Бахмутської міської ради про початок та закінчення опалюваного сезону у м. Бахмуті за певний період (а. с. 21, 22, звор. стор. а. с. 21, звор. стор. а. с. 22, звор. стор. а. с. 23, звор. стор. а. с. 24, звор. стор. а. с. 25); про внесення змін до рішення виконкому Бахмутської міської ради від 12.09.2018 № 171 (а. с. 23), про внесення змін до рішення виконкому Бахмутської міської ради від 11.09.2019 року № 213 (а. с. 24), про внесення змін до рішення виконкому Бахмутської міської ради від 08.09.2021 року № 240 від 13.10.2021 року № 286 (а. с. 26), про підсумки підготовки підприємств житлово-комунального господарства Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади до роботи в осінньо-зимовий період 2020-2021 років від 13.10.2020 року № 293 (а. с. 25). В опалювальні періоди (2016-2017 р. р., 2017-2018 р. р., 2018-2019 р. р., 2019-2020 р. р. , 2020-2021 р. р., 2021-2022 р. р.) позивач здійснював подачу теплової енергії в багатоквартирний будинок [ADDRESS] , який має окремий ввід, з подальшим розподіленням теплової енергії між споживачами з використанням внутрішньо будинкової системи опалення, в тому числі і до квартири [ADDRESS] . В свою чергу споживачі користувалися тепловою енергією, що виражає їх дію, направлену на встановлення правовідносин з ТОВ «Бахмут-Енергія». Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року споживачі житлово-комунальних послуг зобов`язані щомісяця вносити плату за використані комунальні послуги згідно з тарифом, що затверджується органами місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, розмір плати розраховується виходячи із розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами. Згідно ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В силу ст. 509 ЦК України зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана здійснити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, виплатити гроші та ін.) або утриматися від певної дії, а кредитор від боржника має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання. Відповідно до статті 68 Житлового кодексу Української РСР відповідачі зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі за послуги за теплову енергію. Однак, виходячи з доказів, які маються в матеріалах справи, вбачається, що відповідачі не виконують цих зобов`язань, і станом на листопад 2021 року утворилась заборгованість по оплаті цієї послуги в розмірі 66 973,91 гривень, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Вказаний розрахунок відповідачами не оспорювався, у зв`язку з чим приймається судом до уваги. Невиконання відповідачами передбачених законом зобов`язань по оплаті отриманих послуг є підставою для стягнення з них нарахованої суми заборгованості. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом прийнято до уваги прохання відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу тільки з них, тому суму боргу слід стягувати з відповідачів [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь позивача в сумі 2270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial