Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

14 квітня 2021 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 02.07.2018 року у розмірі 16512,60 грн станом на 22.12.2020 та судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги банк зазначає, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 02.07.2018 між [PERSON] звернулась до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 02.07.2018 року. Своїм підписом в анкеті-заяві [PERSON] повністю та безумовно прийняв пропозицію банку та погодився з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Крім того, в Анкеті позичальник підтверджує, що усе листування щодо цього Договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 2500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Вказують, що вони свої зобов`язання за договором виконали в повному обсязі, а саме надали відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. В зв`язку з порушенням умов Договору про надання банківських послуг від 02.07.2018 зі сторони [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» станом на 22.12.2020 виникла заборгованість в розмірі 16512,60 грн, в тому числі загальний залишок заборгованості за наданим кредитом 9604,16 грн, заборгованість за пенею та комісією 6908,44 грн, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача, а також просить стягнути судовий збір, сплачений ним при зверненні з позовом до суду. 02 червня 2021 року судом відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Разом і з позовом представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. 09 серпня 2021 року до суду надійшов відзив, в якому позивач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що до позову не додано жодного доказу отримання грошей готівкою або перерахування з рахунку; не надано доказів направлення повідомлення про істотне порушення умов договору; у позові зазначено, що [PERSON] отримала 2500 грн, а погасила 10665 грн, що свідчить про відсутність збитку позивачеві; умови договору є несправедливими, оскільки штрафні санкції перевищують 50% від суми боргу. Просила застосувати строк позовної давності до пені та штрафів згідно з ч. 1 п. 2 ст. 258 ЦК України, визнати умови договору з такими штрафними санкціями несправедливими. 12 серпня 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої, позивач зазначає, що відповідно до судової практики Верховного Суду правомірним є використання електронного цифрового підпису при укладенні кредитного договору. Договір та всі додаткові угоди до нього підписані електронним цифровим підписом за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі та мають таку саму юридичну силу для сторін, як документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін. Підписуючи Анкету-заяву боржник приєднався та був ознайомлений з Умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», Тарифами за карткою Мonobank, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту. Вважає, що розрахунок заборгованості, який додавався до позову є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості , дати здійснення платежів Боржником, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом. Банк надає у якості доказів виписки по особовому рахунку боржника. Вказані виписки підтверджують отримання, користування кредитом боржником, а також те, що після отримання банківської картки боржник здійснив дії щодо проведення її активації, користування карткою, а також отримував кредитні кошти. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку кредитний ліміт боржника складає 2500 грн. Відповідно до п. 3 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, підписанням договору Боржник беззастережно погодився з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку збільшувати/зменшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Баланс на кінець періоду складає (мінус) 14 012,60 грн. Тобто заборгованість складає 16 512,60 грн. Ця заборгованість складається повністю з використаного Боржником кредитного ліміту у сумі 2500 грн та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить - (мінус) 14 012,60 грн. У зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла заборгованість. Крім цього, звертає увагу, що сума заборгованості виникла у зв`язку з тим, що відповідач оформила розстрочку і частково не вносила, заборгованість за тілом кредиту зростала, адже сума регулярного платежу по розстрочці відноситься до тіла кредитну. Відповідач оформила розстрочку на суму 7280 від 17.09.2018, розмір щомісячного платежу 303,33 грн., кількість платежів - 24. Розстрочка оформлена у мобільному застосунку. Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою боржником проведено погашень на суму 24 724,25 грн, витрат на суму 41 236,85 грн. Отже сума коштів, яка досі не повернута Банку становить 16 512,6 грн. На підставі викладеного,вважає, що наявні правові підстави для стягнення заборгованості у вказаному розмірі. 15 грудня 2021 року до суду надійшли письмові пояснення на заперечення, які аналогічні за змістом відповіді на відзив. Додатково, представник позивача посилався на те, що п. 9.3. розділу «Врегулювання спорів» визначено, що термін позовної давності складає 30 років. 16 грудня 2021 року до суду надійшли заперечення, відповідно до яких відповідач зазначає, що до суми боргу позивач чомусь добавляє кредитний ліміт картки 2500 грн (14012,60+2500,00=16512,60 грн). Позивач чомусь вважає, що відповідач повинен повернути 2500 грн, які відповідач не витрачав з 01.03.2020 р. і не міг витратити, тому що картка була заблокована банком, про що свідчить повна відсутність руху коштів з 01.03.2021 на сьогоднішній час. Позивач констатував що проведено поповнень на суму 24 724,25 грн., але не вказав загальну суму зняття з картки 31 816,92 грн, яка випливає з аналізу Інформації по картці. Тобто фактично сума боргу складає 7092,67 грн, а не 9604,16 грн, як заявлено позивачем в позові. Згідно наданих позивачем документів баланс на кінець періоду - 14 012,60 грн фактично складається з 7092,67 грн тіло кредиту, 8 119,58 прострочені штрафи, 1300 грн. пеня. Це не відповідає викладеному у позові. Також зазначає, що позивач вимагає в 1,3 рази більше, що згідно ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є несправедливими умовами. Просить відмовити у стягненні 2500 грн, застосувати строк позовної давності до пені та штрафів, скасувати штрафні санкції 9 412,58 грн на борг 7092,67 грн, як несправедливі, оскільки перевищують 50% від суми фактичного боргу., визнати умови договору з штрафними санкціями несправедливими. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причину неявки не повідомила, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у ній даних і доказів. Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 06.02.2018 між АТ «Універсал Банк», в рамках проекту monobank та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг, який представляє собою Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. В Анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг зазначено, що [PERSON] просить відкрити на її ім`я поточний рахунок № [NUMBER] у гривні та встановити кредитний ліміт на суму вказану в додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов. Погоджується з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. З зазначеними документами він ознайомлений, отримав їх примірник у мобільному додатку, вони йому зрозумілі і не потребують додаткового тлумачення. Визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису. Підтверджує, що ця анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком її підпису. Дана заява містить підписи представника Банку та [PERSON] . У пункті 6 Анкети-заяви зазначено «Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключом 03F0D4ECB02F0E1B2896D537B4AB7A31B0632E820274726C1FBBAB617146DEE441 яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з Договором. Також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або Банком з використанням електронного/ електронного цифрового підпису». До позовної заяви долучено витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, затверджених рішенням Правління Банку № 33 від 27 вересня 2017 року, яким передбачено порядок надання та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат, визначено права та обов`язки сторін договору надання банківських послуг. Згідно довідки Банку про наявність рахунку від 12.08.2021 року, [PERSON] було відкрито рахунок № [NUMBER] , тип рахунку - Кредитна картка, який станом на вказану дату є активним. Відповідно до довідки Банку від 09.08.2021 відповідачу було встановлено сума кредитного ліміту 2500 грн. Відповідно до заяви Клієнта №№29.30.169115 від 17.09.2018 року, відповідач отримала кредит - послуга «Рострочка», ліміт кредиту 5000 грн., строк кредиту - 24 місяці. Із наданої позивачем виписки з особового рахунку за період з 08 лютого 2018 року по 01 березня 2020 року встановлено, що кредитний ліміт станом на 12.08.2021 року складає 2 500,00 грн. Отже у справі, що розглядається предметом розгляду є правовідносини сторін, що склалися у зв`язку з укладенням кредитного договору, однією із форм якого є онлайн кредит, тобто позика оформлена через мережу Інтернет. Крім того, з наданого Банком пуш-повідомлення з мобільного додатку щодо етапів входу в додаток вбачається хронологія дій учасників електронної комерції при укладенні електронного договору в інформаційно-комунікаційній системі та доводить, що без погодження з Умовами та правилами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту увійти у додаток «Моnobank» неможливо. Водночас користування карткою без входу в додаток не можливо. Наведене свідчить про належне укладення 06.02.2018 між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] кредитного договору, в тому числі погодження Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін, умови якого позивачем були виконані. Відповідно до частин 1 та 2 статті 207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відтак після підписання анкети - заяви електронним підписом у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачці, а у відповідачки виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів та повернути кредит. Сторони приступили до виконання своїх зобов`язань. Аналогічна правова позиція сформована у ряді постанов Верховного Суду. Так, у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Більш того, підписавши електронним підписом Додаток (тарифи), яким визначені всі умови кредитування включаючи розмір відсотків, штрафів та пені у разі порушення умов договору, відповідач погодилася з ними. На підставі укладеного Договору Відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у сумі 2500 грн., але свої зобов`язанні за цим договором щодо повернення кредитних коштів не виконала. За розрахунком заборгованості, станом на 22.12.2020 року у відповідача утворилася заборгованість в розмірі 16 512,60 грн, яка складається із 9 604,16 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 6 908,44 грн - заборгованість за пенею та комісією. Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦКУкраїни, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України). Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Згідно виписки по рахунку (рух коштів по картці від 12.08.2021), [PERSON] здійснювала операції по зняття із своєї банківської карти, а коштів на поповнення вносила не у повному обсязі, у зв`язку з чим виникла непогашена заборгованість. Оскільки на рахунку відповідача не вистачало власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшувалася на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці. При цьому Банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами. Встановлено, що Банк 30.07.2019, 29.08.2019, 31.03.2020, 30.06.2021 направляв повідомлення пуш про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте Відповідач не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно до п.5.18, 5.19 кредит 26.11.2019 року став у формі «на вимогу». Твердження відповідача про те, що позивач не надав доказу отримання кредитних коштів є неспроможними, оскільки в матеріалах справи міститься рух коштів по картці від 12.08.2021 та довідка про наявність рахунку від 12.08.2021. Аналізуючи зміст наданого позивачем розрахунку, руху коштів по рахунку, суд погоджується з розміром вказаної у ньому заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9 604,16 грн. Окрім того, згідно розрахунку, до заборгованості включено пеню та комісію у розмірі 6 908,44 грн., вирішуючи питання щодо стягнення якої, суд виходить з такого. Відповідно до пункту 8.1. Умов за порушення зобов`язань за кредитом (в залежності від кількості днів прострочення): від 121 (211) дня (до повного погашення) нараховується пеня у розмірі 6,4 % на місяць від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення виконання. За зняття власних коштів за карткою «Monobank» у банкоматах і пунктах видачі готівки банків України нараховується комісія - 0,50%; за зняття власних коштів за карткою «Monobank» у банкоматах і пунктах видачі готівки закордонних банків - 2 %; за зняття готівки на суму, що перевищує залишок власних коштів, у банкоматах і пунктах видачі готівки будь-яких українських і закордонних банків, а також за операції з guasi-валютою за карткою «Monobank» - 4 % від суми зняття. Отже, у типовій формі Умов обслуговування рахунків фізичної особи, яку підписав Позичальник електронним підписом, у частині 8.1 Тарифи Розділу ІІ банк передбачив пеню, комісію за зняття готівки, зняття власних коштів. ВС у постанові від 27.12.2018 р. № 695/3474/17 зазначив, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління НБУ від 10 травня 2007 року № 168, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитний договір тощо). ВС дійшов висновку, що положення спірного договору про споживчий кредит у частині встановлення плати за обслуговування кредиту є несправедливими. Це є підставою для визнання таких положень недійсними. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що до змісту складової частини кредитного договору - Умов обслуговування рахунків фізичної особи було закладено умови з виплати йому позичальником комісій, зокрема за зняття власних коштів, зняття готівки, як за дії, вчинювані на власну користь банку, що є нікчемними та не потребують визнання їх недійсними. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року (справа № 666/4957/15-ц). Позивач ані в позовній заяві, ані в розрахунку заборгованості за Договором не зазначив, яку суму з нарахованої заборгованості за «пенею та комісією» в розмірі 6 908,44 грн. складає «пеня», а яку - «комісія», які за своєю правовою природою є різними складовими. Відсутність окремого розрахунку за цими складовими та відсутність розмежування позовних вимог в цій частині позбавляє суд можливості зробити висновок щодо правильності нарахування пені та наявності підстав для стягнення зазначеної суми з відповідача. Таким чином, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією у сумі 6 908,44 грн. Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення пені та комісії, дотримання позовної давності в частині вимог про стягнення пені судом не перевіряється. Отже, підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг від 06.02.2018 у розмірі 9 604,16 грн. - заборгованість за тілом кредиту, у стягненні пені та комісії у сумі 6 908,44 грн. слід відмовити. На підставі статті 141 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1320,29 грн.

Outcome: partial