Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

18.10.2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що за рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 25.02.2021 року з [PERSON] утримуються аліменти на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1200 гривень у твердій грошовій сумі. Враховуючи, той факт, що позивач піклується про дитину одна, в неї немає можливості працювати офіційно і повний робочий день, тому в неї є лише тимчасовий нестабільний заробіток на тимчасових підробітках у неповний робочий день, у зв`язку з тим, що дитину після дитячого садочку залишити ні з ким. Позивач вважає, що розмір аліментів, які сплачує відповідач на її користь є низькими. Окрім того, позивач постійно несе витрати на лікування дитини, останні часи кожен місяць хворіє. Також, слід відзначити, що на теперішній час, позивач мешкає разом з бабусею, яка є особою похилого віку та потребує додаткового догляду. У зв`язку з чим, дитину залишити з бабусею позивач не може. Маючи не постійний низький дохід, її доходи не дозволяють в повній мірі забезпечувати всім необхідним дитину. Позивачу стало відомо про те, що відповідач на теперішній час має постійне офіційне місце роботи, про те будь-якого спілкування зі позивачем не підтримує, про своє офіційне місце роботи повідомляти відмовляється у категоричній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України: При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 СК України: «Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом». Оскільки матеріальне положення відповідача змінилося, тому позивач вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання нашої неповнолітньої дитини в більшому розмірі аніж 1200 гривень. На підставі вищевикладеного позивач просила збільшити розмір аліментів з 1200 гривень до 2013 гривень тверда грошова сума (прожитковий мінімум на дитину до 6 років). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала письмову заяву, в якій просить розглянути дану справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за його відсутності не надав, відзив не надавав. На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Небажання відповідача надавати докази, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, а саме: копія паспорта позивача, копія рішення суду від 25.02.2021 року, копія довідки про реєстрацію місця проживання. Судом встановлено, що 25.02.2021 року рішенням Якимівського районного суду Запорізької області було стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , зареєстрованої та проживаючої на адресою: [ADDRESS] , паспорт громадянина України [NUMBER] виданий 28.10.2020 року органом 2320, аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі - 1200 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 26.01.2021 року до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до позовної заяви, позивач піклується про дитину одна, в неї немає можливості працювати офіційно і повний робочий день, тому в неї є лише тимчасовий нестабільний заробіток на тимчасових підробітках у неповний робочий день, у зв`язку з тим, що дитину після дитячого садочку залишити ні з ким. Позивач вважає, що розмір аліментів, які сплачує відповідач на її користь є низькими. Окрім того, позивач постійно несе витрати на лікування дитини, останні часи кожен місяць хворіє. Маючи не постійний низький дохід, її доходи не дозволяють в повній мірі забезпечувати всім необхідним дитину. Позивачу стало відомо про те, що відповідач на теперішній час має постійне офіційне місце роботи, про те будь-якого спілкування зі позивачем не підтримує, про своє офіційне місце роботи повідомляти відмовляється у категоричній формі. Позивач просила суд збільшити розмір аліментів, з 1200 гривень до 2013 гривень тверда грошова сума (прожитковий мінімум на дитину до 6 років). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За таких обставин, вивчивши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] необхідно збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , твердій грошовій сумі - 2013 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 25.01.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до статті 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанція звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі зазначеного суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судовий збір в розмірі 908 гривень в дохід держави.

Outcome: approved