Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Богодухівського районного суду Харківської області із позовом до [PERSON] , у якому просить: 1) розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Богодухівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що було складено запис у Книзі реєстрації шлюбів за № 14 від 23.02.2019; 2) стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , на користь позивача [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , витрати за сплату судового збору в розмірі 908,00 грн.; 3) стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , на користь позивача [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , витрати на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.02.2019 Богодухівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, актовий запис № 14. Сторони мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. [PERSON] зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини відсутності взаєморозуміння на ґрунті побутових та життєвих стосунків, які були пов`язані з різними поглядами на життя, шлюб та сім`ю, в результаті чого між подружжям виникали постійно сварки. Позивач вказала, що з 14 листопада 2021 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо. [PERSON] вважає, що примирення між подружжям неможливе, оскільки між сторонами втрачено почуття поваги та любові, питання про розірвання шлюбу вирішено остаточно. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 05.01.2022 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове засідання. Відповідачу запропоновано в установлений судом строк подати письмовий відзив на позов. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача - адвокат Білоножко Ю.В. подала до суду заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності та за відсутності позивача. Зазначила, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Просила не надавати термін для примирення, оскільки подальше сумісне проживання у шлюбі є неможливим. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Просив не надавати термін для примирення, оскільки протягом тривалого часу сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство та спільний сімейний бюджет, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Не заперечував проти задоволення позовних вимог. Просив розірвати шлюб. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, який зареєстровано 23 лютого 2019 року Богодухівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Харківської області, актовий запис № 14, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.02.2019 (а.с. 4). Сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 17.10.2019 (а.с. 5). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, тобто, сім`я існує формально. Клопотань про надання строку на примирення не надходило. Відомості, які б спростовували твердження позивача, до суду не надходили. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, тривалий час проживають окремо, мають різні інтереси та погляди на життя, сторони на розірванні шлюбу наполягають, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд зазначає наступне. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Так, позивач просить стягнути з відповідача суму понесених нею витрат на правничу допомогу у розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень, на підтвердження чого надала копії договору про надання правової допомоги № 26/11/Б-21 від 26.11.2021, акту № 29/11 виконаних робіт до Договору про надання правової допомоги № 26/11/Б-21 від 26.11.2021 та розрахунку до Договору про надання правової допомоги № 26/11/Б-21 від 26.11.2021, які не підписані позивачкою [PERSON] , а тому не можуть підтвердити понесені витрати позивача на правничу допомогу. Таким чином, на підтвердження вартості наданої правничої допомоги, як представником позивача так і позивачем не надано суду рахунків-фактури або квитанцій про оплату послуг, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, а тому в частині вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу слід відмовити. Понесені витрати по сплаті судового збору підтверджуються наявною у матеріалах справи квитанцією відповідно до якої [PERSON] сплатила судовий збір за подання позову у розмірі 908,00 грн. (квитанція № 0.0.2360345288.1 від 30.11.2021). Беручи до уваги наведене, суд вважає, що у відповідності до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved