Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) до [PERSON] ( [PERSON] , відповідач), [PERSON] ( [PERSON] , відповідач), третя особа: Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб апарату Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позов вмотивований тим, що 6 травня 2020 року [PERSON] було укладено з [PERSON] договір купівлі-продажу кв. [ADDRESS] , який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мoiceєвою Г.В. за реєстровим № 309. 4 червня 2020 року, позивач з своїм малолітнім сином, зареєстрували місце проживання у вказаній квартирі. Таким чином, кв. [ADDRESS] , на час укладення договору купівлі-продажу, була вільна і в ній ні хто не проживав та не був зареєстрований, що було перевірено комісією Дарницької РДА та підтверджується актом від 23 червня 2021 року. Однак, в листопаді 2020 року в квитанціях на сплату спожитого газу [PERSON] виявила, що в квартирі зареєстровані ще дві невідомі їй особи. В зв`язку із цим було здійснено звернення до Відділу з питань державної реєстрації Дарницької РДА з відповідним запитом, на що 1 квітня 2021 року надійшла відповідь, що [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані в кв. [ADDRESS] з 2010 року. 18 березня 2020 року до Відділу з питань державної реєстрації Дарницької РДА надійшло повідомлення, що дані особи проживають у Макарівському районі Київської обл., тому їх було знято з реєстрації у кв. [ADDRESS] . 9 листопада 2020 року Відділом з питань державної реєстрації Дарницької РДА було поновлено реєстрацію місця проживання [PERSON] та [PERSON] на підставі їх заяви, що вони не змінювали місця свого проживання. Відповідачі не проживають у вказаній квартирі, не є та ніколи не були членами сім`ї позивача, натомість зареєстровані у її квартирі, в зв`язку з чим остання несе додаткові витрати на оплату комунальних послуг. Посилаючись на наведені обставини, просила визнати [PERSON] та [PERSON] , такими, що втратили право користування квартирою. Ухвалою від 11 жовтня 2021 року позовну заяву прийнято та відкрито провадження, справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання на 5 листопада 2021 року. 5 листопада 2021 року в судове засідання сторони не з`явились, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Від представника Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності. У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено на 7 грудня 2021 року. 7 грудня 2021 року в судове засідання з`явився представник позивача Єркін М.М. Відповідачі та третя особа до суду не з`явились, про розгляд справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Представник третьої особи надав клопотання в якому не заперечував проти розгляду справи за його відсутності. Розгляд справи відкладено на 24 січня 2022 року у зв`язку з залученням у якості третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької РДА в м. Києві. 24 січня 2022 року в судове засідання з`явився представник позивача, вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідачі та треті особи в судове засідання не з`явились про розгляд справи повідомлялись належним чином. Від представників Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації та Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької РДА в м. Києві надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами. Вислухавши позицію представника позивача, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 6 травня 2020 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Моісеєвою Г.В. (а.с.13-18). На момент придбання квартирі в ній ніхто зареєстрованим не був. Відповідно до акту від 23 червня 2021 року складеного комісією в складі мешканців буд. [ADDRESS] з 25 березня 2020 року по 6 травня 2020 в кв. [ADDRESS] ніхто не проживав. З 6 травня 2020 року у вказаній квартирі проживають [PERSON] разом зі своїм неповнолітнім сином [PERSON] . В листі Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 1 квітня 2021 року зазначено, що ними було розглянуто звернення від 18 березня 2021 року стосовно реєстрації місця проживання інших (сторонніх) осіб за адресою: [ADDRESS] . Так, 18 березня 2020 року відповідно до абз. 18 ст. 6 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», пункту 24 Правил реєстрації місця проживання та повідомлень, які надійшли з органу реєстрації Макарівського району Київської обл., було здійсненно зняття з реєстрації місця проживання осіб, які зареєстровані за вказаною адресою. Однак, 9 листопада 2020 року, органом реєстрації скасовано зняття з реєстрації місця проживання цих осіб відповідно до заяви самих громадян, як таких, які не змінювали місце свого проживання з 2010 року. Відповідно, при зверненні до селищної ради Макарівського району Київської області факт реєстрації їх місця проживання був спростований. Тому, з метою виконання запиту приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Моісеєвої Г.В. від 22 квітня 2020 року № 38/01-16 (вх. від 24 квітня 2020 року № 261) про надання інформації щодо зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з вчиненням правочину, відділом було надано інформацію від 24 квітня 2020 року № 823 про відсутність зареєстрованих осіб, адже встановлення факту відсутності зміни місця проживання вказаних вище осіб відбулось лише 9 листопада 2020 року. За вказаною адресою зареєстровані [PERSON] з 4 червня 2020 року, [PERSON] з 4 червня 2020 року (син позивача), [PERSON] та [PERSON] з 9 листопада 2020 року. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності, якщо він не порушує норм закону, моральних засад суспільства, екологічної ситуації та інтересів інших осіб. Статтею 41 Конституцією України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Тобто, за змістом. 319 ЦК України власник сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved