Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вищевказаним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» (далі - ТзОВ «Фінансова компанія «Авансар»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Доготар Микола Вікторович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що 25.09.2021 року через електронний портал (онлайн-сервіс державних послуг) «Дія» вона отримала постанову про відкриття виконавчого провадження від 25.10.2021 року ВП 67244147, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Доготар М.В. Вказаною постановою постановлено стягнути з неї невиплачені в строк грошові кошти на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Авансар», якому ТОВ «Фінансова компанія «ФАГОР» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №18/05/2018-3 від 18.05.2018 року, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова Компанія «ПЛЕЯДА», відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення права вимоги (Договору Факторингу) №3 від 22.05.2016 року, якому в свою чергу ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр», на підставі Договору відступлення права вимоги №1104 від 11.04.2016 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором №2524865 від 16.03.2016 року, в загальному розмірі 40322,91 грн., а також стягнути з неї основну винагороду приватного виконавця у розмірі 4032,29 грн. При цьому, її зобов`язано протягом 5 робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження, подати декларацію про доходи та майно, а також попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Окрім того, вказаним приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника від 25.10.2021 року, відповідно до якої накладено арешт на її грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику. Підставою для відкриття цього виконавчого провадження, зазначено виконавчий напис від 28.05.2021 року за №68189, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. Вважає, що виконавчий напис №68189 від 28.05.2021 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. щодо стягнення з неї на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Авансар» заборгованості у розмірі 40322,91 грн. є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчиняючи його, приватний нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності у неї спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ст.87 Закону України «Про нотаріат» та положення Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595. Крім цього, зазначала, що під час видачі оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус керувався законодавством, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а отже діяв в порушення норм ст.87 Закону України «Про нотаріат». Просила визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. від 28.05.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №68189, про стягнення з неї на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Авансар» (Код ЄДРПОУ 40199031) заборгованості в загальному розмірі 40322,91 грн. таким, що не підлягає виконанню. Крім цього, просила стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, проте подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги повністю підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у даній справі. Представник відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» належним чином та завчасно повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився та про причини своєї неявки суд не повідомив, своїм правом на подачу відзиву не скористався. Треті особи, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Доготар М.В. будучи належним чином повідомлені про місце і час розгляду справи, в судове засідання також не з`явилися та про причини своєї неявки суду не повідомили. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує позивачка. З`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню з огляду на таке. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Верховний Суд в постанові №137/1666/16-ц від 27.03.2019 зробив висновок про те, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Судом встановлено, що згідно заяви-приєднання №2524865 до Кредитного договору до продукту «Кредит готівкою» (затвердженого наказом №07 від 17.02.2016 року) 16.03.2016 року між [PERSON] та ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» було укладено у простій письмовій формі Кредитний договір (надалі - Договір), на умовах кредитування (п.1) строком на 36 місяців, у розмірі 15000 грн., сума додаткових послуг 3780,71 грн., річний процент 0,0001%, щомісячний процент 3,49% в місяць, комісія за надання кредиту - 1,5% від початкової суми кредиту та додатково фінансову суму у розмірі 100 грн. Сукупна вартість кредиту (в грошовому виразі) 27376,91 грн., сукупна вартість кредиту (в процентному значенні) -182,51%. 28.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис №68189 про стягнення з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТзОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР», якому ТОВ «Фінансова компанія «ФАГОР», відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №18/05/2018-3 від 18.05.2018 року, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова Компанія «ПЛЕЯДА» відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення права вимоги (Договору Факторингу) №3 від 22.05.2016 року, якому в свою чергу ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр», на підставі Договору відступлення права вимоги №1104 від 11.04.2016 року відступлено право вимоги за Кредитним договором №2524865 від 16.03.2016 року, укладеного між ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» та [PERSON] , за період з 16.03.2016 року по 01.06.2020 року включно, суму у розмірі 17216,06 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 21356,85 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 900 грн. - заборгованість за нарахованою пенею; за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача; загальна заборгованість [PERSON] становить 40322,91 грн. З тексту Виконавчого напису вбачається, що нотаріус Остапенко Є.М. при його вчиненні керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. В подальшому, вказаний виконавчий напис був пред`явлений стягувачем до виконання. Так, 25.10.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Доготарем М.В. за заявою стягувача ТОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР» за вих.№177 від 19.07.2021 року на підставі виконавчого напису №68189 від 28.05.2021 року було винесено: постанову про відкриття виконавчого провадження №67244147; постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 600 грн.; постанову про стягнення з боржника основного винагороди у сумі 4032,29 грн.; постанову про арешт коштів боржника; а також 26.10.2021 року постанову про розшук майна боржника та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно якої з позивача щомісячно здійснюється відрахування в розмірі 20% від заробітної плати до виплати загальної суми боргу 44955,20 грн. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. по справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р., постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016р. скасовано; визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, змін, які вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів шляхом доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 28.05.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. по справі № 826/20084/14. Відповідно до п.1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Укладений між ТзОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» та позивачкою кредитний договір №2524865 від 16.03.2016 року, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічної правова позиція зазначена в постановах ВС від 15.04.2020р. по справі №158/2157/17, від 21.10.2020р. по справі №172/1652/18, в постанові ВП ВС від 21.09.2021р. по справі № 910/10374/17. Відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу, що останній, звертаючись до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, надав останньому для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений без правових підстав, відповідно заборгованість за кредитним договором не є безспірною, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн. На підставі ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 34,50,87,88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, зареєстрованого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. за № 282/20595, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172,

Outcome: approved