Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

В вересні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення порядку користування земельною ділянкою. В обґрунтування вимог посилається на те, що позивачка та [PERSON] були співвласниками житлового будинку [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 500 кв.м. і в якому їм належало по Ѕ частині кожному. Рішенням Миколаївської міської ради №2025 від 23.10.2009 р. частині, яка належала [PERSON] була надана окрема адреса - [ADDRESS] , а рішенням ВК ММР № 1224 від 24.09.20210 р. частині яка належить позивачу надана адреса: [ADDRESS] . Порядок користування частинами житлового будинку між співвласниками був визначений правовстановлюючими документами. Для позивача цим документом був - договір дарування між [PERSON] та [PERSON] від 31.10.1996 р. 17.09.2014 р. [PERSON] подарувала належну їй частину житлового будинку своїй доньці - [PERSON] . На даний час між сторонами з приводу користування земельною ділянкою постійно виникають конфлікти, тому позивачка просить визначити порядок користування земельною ділянкою за вказаною адресою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2020 р. головуючого по справі визначено суддю Гуденко О.А. 24.09.2020 р. матеріали справи передані на розгляд судді Гуденко О.А. Ухвалою суду від 25.09.2020 р. відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 26.01.2021 р. за клопотанням позивачки було долучено до матеріалів справи висновок № 125-115/1 судової земельно-технічної експертизи по матеріалам цивільної справи № 490/1163/15. Протокольною ухвалою суду від 09.06.2021 р. закрито підготовче судове засідання та призначено слухання справи по суті. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив суду не надала. Викликалась в суд оголошенням на офіційному сайті Судова влада. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.12.2009 р. Виконавчого комітету миколаївської міської ради [PERSON] належить 1/1 частка житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що складається з житлового будинку літ.А загальною площею 53,1 кв.м., житловою площею 37,7 кв.м., господарської будівлі, огорож та споруди на підставі Рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 27.11.2009 р. за № 2138. На підставі договору дарування від 31.10.1996 р. за № 4-3821 посвідченим державним нотаріусом Першої Миколаївської Державної нотаріальної контори Нікітіним Р.В. [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових споруд за адресою: [ADDRESS] . На земельній ділянці розташовано: жилий піноблочний обкладений кирпичем будинок А жилою площею 76,3 кв.м., літня кухня кам`яна Б, сені б, душ кирпичний В, літня кухня кирпична, гараж кирпичний З, сарай дерев`яний К, огорожі № 3, 4, 6, 7, споруди № 1, 2, 5, 3. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 5 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 09.10.2014 року, позов [PERSON] задоволено частково, скасовано пункти 8 та 8.1 рішення ММР від 24 листопада 2011 року та визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім`я [PERSON] . Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 07 вересня 2018 року визнано недійсним договір дарування земельної ділянки, площею 0,0292 га по [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Черніковою О.Є. за № 350 від 17 вересня 2014 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , частка 1/1. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , частка 1/1. Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 20 квітня 2017 р. заочне рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 03.06.2016 р. та рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 19.09.2016 р. скасовано та ухвалено нове рішення. В задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою - відмовлено. В обгрунтування своїх позовних вимог позивачем надано Висновок №125-115/1 судової земельно-технічної експертизи, згідно якого експертом пропонується два варіанти порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] . Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи №125-115/1 від 25.01.2021 року по матеріалам цивільної справи №490/1163/15, визначити можливі варіанти порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] між співвласниками відповідно до порядку, який склався, виходячи з ідеальних часток сторін. Обстеження і виміри земельної ділянки проведене 23.12.2015 р. у присутності позивача. Відповідач бути присутнім на експертизі відмовився, про дату проведення експертизи був сповіщений належним чином телеграмою від 04.12.2015 р. Нового обстеження експертом не виконувалось, в зв`язку з відсутністю змін в користуванні земельною ділянкою між співвласниками. Згідно Варіанту 1 по наближеному до ідеальних часток, виходячи з порядку користування, що склався, пропонується виділити в користування [PERSON] земельну ділянку загальною площею 216, 0 кв.м., зокрема під будівлями - 125,0 кв.м; під інд.двором -91,0 кв.м. [PERSON] виділити у користування земельну ділянку загальною площею 284,0 кв.м., зокрема під будівлями 122,1 кв.м; під інд.двором -161, 9 кв.м. Фактично співвласники користуються земельними ділянками в домоволодінні: [PERSON] - 216,0 кв.м., що на 34,0 кв.м. менше від ідеальної частки - 250 кв.м. [PERSON] - 284,0 кв.м., що на 34,0 кв.м. більше від ідеальної частки - 250 кв.м. Лінія існуючої розділової межі по даному варіанту розподілу проходить: - від лівої бічної межі уздовж фасадної межі завдовжки 1,69м.; - поворот вгору до лівого нижнього кута житлового будинку та уздовж частини лівої зовнішньої стіни житлового будинку завдовжки - 6,98м.; - далі по внутрішніх розділових межах житлового будинку, а саме: поворот вправо довжиною - 4,32м.; - поворот вгору завдовжки -2,34м.; -поворот вправо, орієнтована на праву зовнішню стіну житлового будинку довжиною - 3,63м.; -поворот вправо від зовнішньої стіни завдовжки -1,22м.; -поворот вгору уздовж правої зовнішньої стіни житлового будинку довжиною- 10,46м.; -поворот вліво завдовжки -1,22м; -поворот вгору завдовжки -4,7м.; -поворот вліво завдовжки - 4,74м. Згідно Варіанту 2 у відповідності до ідеальних часток співвласників пропонується виділити в користування [PERSON] земельну ділянку загальною площею 250, 0 кв.м., зокрема під будівлями 125,0 кв.м; під інд.двором -125,0 кв.м. [PERSON] виділити у користування земельну ділянку загальною площею 250,0 кв.м., зокрема під будівлями 122,1 кв.м; під інд.двором -127,9 кв.м. Встановити лінію розділової межі суміжних земельних ділянок, яка має проходити: - від лівої бічної межі уздовж фасадної межі завдовжки 1,69м.; - поворот вгору до лівого нижнього кута житлового будинку та уздовж частини лівої зовнішньої стіни житлового будинку завдовжки - 6,98м.; - далі по внутрішніх розділових межах житлового будинку, а саме: поворот вправо довжиною - 4,32м.; - поворот вгору завдовжки -2,34м.; -поворот вправо, орієнтована на праву зовнішню стіну житлового будинку довжиною - 3,63м.; -поворот вправо від зовнішньої стіни завдовжки -5,22м.; -поворот вгору уздовж правої зовнішньої стіни житлового будинку довжиною- 8,46м.; -поворот вліво завдовжки -5,22м; -поворот вгору завдовжки -4,7м.; -поворот вліво завдовжки - 4,74м. Частиною першою статті 88 Земельного кодексу України встановлено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Згідно з ч.3 та 4 ст.88 ЗК України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Частиною першою статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частиною першою статті 358 ЦК України передбачено, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» встановлено, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель і споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята статті 319 ЦК України). Отже, при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Зазначений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 15.05.2017 у справі №6-841цс16 та від 01.01.2017 у справі №6-2454цс16, постанові Верховного Суду від 20.05.2020 року у справі №127/21769/16-ц. З огляду на наведені норми закону та встановлені обставини, враховуючи недосягнення сторонами угоди щодо порядку користування земельною ділянкою, а також враховуючи частки сторін в домоволодінні, з метою дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним із них належним майном, суд вважає за можливе визначити між сторонами порядок користування земельною ділянкою за варіантом №2 земельно-технічної експертизи, який найбільш наближений до ідеальних часток співвласників та найбільше відповідає принципу балансу інтересів сторін. Оскільки спір щодо користування земельною ділянкою фактично виник між позивачем та відповідачем, то з останньої підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору .

Outcome: approved