Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 10.06.2021 до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та поділом майна подружжя. В обґрунтування позову, зокрема позовної вимоги про поділ майна подружжя, зазначено, що 28.08.2021 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що був зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім`ї, актовий запис №2000. Під час шлюбу, сторонами було спільно придбано квартиру за адресою: [ADDRESS] , зареєстровану згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на підставі додаткової угоди б/н від 13.04.2018, акту прийому-передачі б/н від 13.04.2018, технічного паспорту б/н від 20.11.2017, договору про сплату пайових внесків №52/1, виданий 15.09.2017. Посилаючись на положення ст.ст. 60 ,61, 63, 69, 70, 71 СК України, позивач просила поділити спільне майно подружжя шляхом визнання права власності за [PERSON] на Ѕ частину спірної квартири та визнати право власності за [PERSON] на Ѕ частину вказаної квартири. Ухвалою головуючого судді Соснівського районного суду м. Черкаси Троян Т.Є. від 15.06.2021 позовні вимоги [PERSON] роз`єднані у самостійні провадження, зокрема позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та передано до канцелярії Соснівського районного суду м. Черкаси для здійснення реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.06.2021 цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя передана у провадження судді Троян Є.Т. Ухвалою головуючого судді Соснівського районного суду м. Черкаси Троян Т.Є. від 15.06.2021 цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя передана до Придніпровського районного суду м. Черкаси задля її розгляду за підсудністю. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2021 дана позовна заява надійшла у провадження судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Демчика Р.В. Ухвалою суду від 27 липня 2021 провадження у даній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, проте про дату час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, судом вирішено проводити розгляд даної справи в заочному порядку. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зміст позовних вимог та докази додані до нього, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що між сторонами 28.08.2012 було укладено шлюб, що був зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з держаним Центром розвитку сім`ї, про що було зроблено відповідний актовий запис №2000. Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). У період шлюбу сторонами було набуто квартиру [ADDRESS] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 121456902 від 20.04.2018, вказана квартира належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі додаткової угоди б/н виданої 13.04.2018 посвідченої сторонами; акту прийому-передачі б/н від 13.04.2018 посвідчений сторонами, технічного паспорту б/н від 20.11.2017 ФОП [PERSON] , договору про сплату пайових внесків №52/1 від 15.09.2017 посвідчений сторонами (а.с. 11, 12-14). Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.5 ст.263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно частини першої статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до статті 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений статтею 16 ЦК України. Як способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц та від 4 червня 2019 року у справі № 916/3156/17. Як вже було встановлено в судовому засіданні, що право власності на спірну квартиру зареєстровано саме на позивача [PERSON] (а.с. 11). Крім того, позивачем не доведено суду, що між сторонами дійсно існує спір, щодо володіння, розпорядження та користування спірною квартирою. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 60 СК України презюмується право спільності власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, то з огляду на обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачем невірно обраний спосіб захисту її права у разі його порушення. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про поділ майна подружжя не підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, то судові витрати у вигляді судового збору не підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача. На підставі ст.ст. 3, 21, 60, 63, 69, 70, 71, 74 Сімейного Кодексу України, ст.ст.364, 368, 370, 372 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 13, 81, 141, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed