Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

25 жовтня 2021 року позивач, ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» (код ЄДРПОУ 38962392, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 77А), з підстав прострочення зобов`язання за договором звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача, [PERSON] , заборгованості станом на 19 жовтня 2021 року в розмірі 44235,64 грн., з яких 24615,38 грн. - заборгованість за кредитом, 1747,77 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за період з 15 жовтня 2019 року по 04 березня 2020 року, 3692,30 грн. - заборгованість за комісією, 1040,00 грн. - заборгованість за штрафними санкціями (пеня), 9096,18 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за період з 05 березня 2020 року по 19 жовтня 2021 року, 4044,01 грн. - інфляційні втрати за період з 05 березня 2020 року по 19 жовтня 2021 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 15 жовтня 2019 року між [PERSON] та АТ «РВС Банк» було підписано заяву-договір № 0042203 про надання банківської послуги (платіжна картка «Простір»), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідач підписанням заяви -договору № 0042203 від 15 жовтня 2019 року акцептував укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті банку і беззастережно приєднався до умов договору, з якими він був ознайомлений, та зобов`язався самостійно відстежувати зміни, які будуть вноситися до договору. За умовами заяви - договору відповідачу було надано споживчий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок суми у розмірі 24615,38 грн. строком на 24 місяці, процентна ставка - 18%, тип ставки - фіксована, разова комісія при видачі кредиту - 2,5% від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту - 3% від суми наданого кредиту. У день підписання даної заяви - договору відповідач отримав платіжну картку, а грошові кошти у розмірі 24615,38 грн. були зараховані на картковий рахунок клієнта. Відповідач повернення кредитних коштів згідно з Графіком платежів не здійснював, за весь час користування кредитними коштами від відповідача було отримано надходження у розмірі 615,38 грн в якості разової комісії, яка складає 2,5 % від суми наданого кредиту. Окрім того, 05 березня 2020 року між АТ «РВС Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» було укладено договір про відступлення права вимоги № 05/03/2020-1, відповідно умов якого АТ «РВС Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» право вимоги до [PERSON] за договором № 0042203 від 15 жовтня 2019 року на загальну суму 31095,45 грн. Проте позичальником у порушення умов договору сплата грошових коштів систематично у визначені строки не здійснювалась, а зобов`язання щодо повернення грошових коштів за вказаним договором виконано не було, в результаті чого у відповідача станом на 19 жовтня 2021 року виникла заборгованість на загальну суму 44235,64 грн., з яких 24615,38 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1747,77 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за період з 15 жовтня 2019 року по 04 березня 2020 року, 3692,30 грн. - заборгованість за комісією, 1040,00 грн. - заборгованість за штрафними санкціями (пеня), 9096,18 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за період з 05 березня 2020 року по 19 жовтня 2021 року, 4044,01 грн. - інфляційні втрати за період з 05 березня 2020 року по 19 жовтня 2021 року. У зв`язку з викладеними обставинами, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь вищезазначену заборгованість у загальному розмірі 44235,64 грн., а також суму сплаченого судового збору. Відповідач відзив на позовну заяву не надав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомив. З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 18 листопада 2021 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином. Суд, дослідивши письмові докази, відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з частковим задоволенням позову, виходячи з встановлених наступних обставин. Судом встановлено, що 15 жовтня 2019 року між Акціонерним товариством «РВС Банк» та [PERSON] було підписано заяву - договір № 0042203 про надання банківської послуги, що є Договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. [PERSON] підписанням заяви - договору № 0042203 від 15 жовтня 2019 року акцептував укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті банку, за відомостями якої (заяви) відповідач беззастережно приєднався до умов цього Договору, ознайомившись при цьому з його умовами, та зобов`язавшись самостійно відстежувати зміни, які будуть вноситися до цього Договору. Підписання відповідачем зазначеної заяви - договору підтверджує належним чином повідомлення його банком, зокрема, пунктами 7.7.2.2, 7.7.2.3 Публічної пропозиції передбачається ознайомлення з умовами кредитування до моменту укладання кредиту шляхом підписання Паспорту споживчого кредиту за обраним видом кредиту, який містить всі істотні умови Договору (а.с. 5-31, 32-33). За умовами заяви - договору відповідачу було надано споживчий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок грошових коштів у сумі 24615,38 грн. строком на 24 місяці, з процентною ставкою у розмірі 18%, з типом ставки - фіксована, з разовою комісією при видачі кредиту в розмірі 2,5% від суми наданого кредиту, а також щомісячною комісією за супроводження кредиту 3% від суми наданого кредиту (а.с. 28). Так, відповідач [PERSON] погодився на укладання кредитного договору № 0042203 та отримав кредит в розмірі 24615,38 грн. строком на 24 місяців, на умовах оплати процентів у розмірі 18 % річних, щомісячної комісії за супроводження кредиту в розмірі 3 % від суми наданого кредиту, шляхом підписання відповідачем 15 жовтня 2019 року заяви - договору № 0042203 про надання банківської послуги, Паспорту споживчого кредиту. Також судом з`ясовано, що вказаним Паспортом споживчого кредиту від 15 жовтня 2019 року передбачені наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за даним договором, а саме пеня в розмірі 10,00 грн. за кожний день прострочення щомісячного платежу та процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту, та складає 18% річних. Окрім того, Графіком платежів та розрахунком загальної вартості споживчого кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (з урахуванням вартості всіх супутніх послуг), що є Додатком № 1 до заяви - договору № 0042203 від 15 жовтня 2019 року та його невід`ємною частиною, визначено складові загальної вартості кредиту, встановлено суми щомісячних ануїтетних платежів з повернення кредиту, включаючи відсотки (проценти) за користування ним та інші платежі за додаткові й супутні послуги за кредитом (а.с. 32). Відповідно до п. п. 7.3.1 Публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб погашення позичальником заборгованості за споживчим кредитом, у тому числі щомісячного платежу здійснюється щомісячно та/або дату повного погашення заборгованості за споживчим кредитом, починаючи з місяця наступного після місяця оформлення споживчого кредиту, за ануїтетною схемою погашення (ряд рівних грошових платежів, що здійснюється через рівні проміжки часу) у розмірі та терміни (дати), визначені Графіком платежів, шляхом забезпечення наявності грошових коштів у відповідних сумах на рахунку для погашення заборгованості, що зазначений у заяві- договорі. Судом встановлено, що між АТ «РВС Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» укладено Договір відступлення права вимоги № 05/03/2020-1 від 05 березня 2020 року, відповідно до умов якого останнє набуло право вимоги заборгованості за кредитними договорами в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, зокрема, за кредитним договором № 0042203 від 15 жовтня 2019 року до боржника [PERSON] (а.с. 36 - 43). Згідно з Витягом з Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги № 05/03/2020-1 від 05 березня 2020 року (Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами) під № 1066 зазначено боржника [PERSON] , договір № 0042203 від 15 жовтня 2019 року та загальну суму заборгованості боржника в розмірі 30055,45 грн., яка складається із тіла кредиту - 24615,38 грн., процентів - 1747,77 грн., комісії - 3692,30 грн. (а.с. 42). Окрім того, відповідно до Витягу з Додатку № 2 Договору про відступлення права вимоги № 05/03/2020-1 від 05 березня 2020 року (Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами - пеня) під № 1066 зазначено [PERSON] , договір № 0042203 від 15 жовтня 2019 року та суму заборгованості за пенею в розмірі 1080,00 грн. (а.с. 43). Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 0042203 від 15 жовтня 2019 року, [PERSON] станом на 19 жовтня 2021 року має заборгованість за кредитом в розмірі 44235,64 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 24615,38 грн.; заборгованість за процентами (18 % річних) за період з 15 жовтня 2019 року по 04 березня 2020 року - 1747,77 грн.; заборгованість за комісією за період з листопада 2019 року по березень 2020 року (5 місяців) - 3692,30 грн.; заборгованість за штрафними санкціями (пеня) за період з 18 листопада 2019 року по 29 лютого 2020 року- 1140,00 грн.; 18% річних за користування грошовими коштами за період з 05 березня 2020 року по 19 жовтня 2021 року - 9096,18 грн.; інфляційні витрати за період з 05 березня 2020 року по 19 жовтня 2021 року - 4044,01 грн. Судом з`ясовано, що згідно з наданою позивачем Випискою по особовою рахунку за період з 15 жовтня 2019 року по 05 березня 2020 року відповідачем [PERSON] було здійснено часткове погашення заборгованості суми кредиту за кредитним договором № 0042203 від 15 жовтня 2019 року, а саме 18 листопада 2019 року - сума у розмірі 847,36 грн., 17 грудня 2019 року - сума в розмірі 871,10 грн., 16 січня 2020 року - сума в розмірі 873,13 грн. та 18 лютого 2020 року - сума в розмірі 887,09 грн, що сумарно складає 3478,68 грн. (а.с. 42-43). При цьому судом встановлено, що у наданому позивачем розрахунку заборгованості (її складових) та у Витягу з Реєстру договорів, права вимоги, за якими відступаються, в графі «тіло кредиту» вказано суму 24615,38 грн., тобто позивачу передано право вимоги на всю суму наданого кредиту без врахування внесених відповідачем платежів у рахунок погашення суми кредиту за договором. Статтею 525 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2. ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтями 610, 611 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (штрафу, пені). Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За умовами ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з правилами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, позивач необґрунтовано зазначає про те, що протягом усього часу користування кредитними коштами відповідач не здійснював повернення кредитних коштів згідно Графіку платежів, лише 15 жовтня 2019 року від боржника банком було отримано надходження на суму 615,38 грн. в якості разової комісії у розмірі 2.5 % від суми наданого кредиту, оскільки з наданої позивачем Виписки по особовою рахунку за період з 15 жовтня 2019 року по 05 березня 2020 року вбачається, що відповідач здійснював платежі у рахунок погашення суми кредиту за кредитним договором № 0042203 від 15 жовтня 2019 року, зокрема, 8 листопада 2019 року - 847,36 грн., 17 грудня 2019 року - 871,10 грн., 16 січня 2020 року - 873,13 грн. та 18 лютого 2020 року - 887,09 грн. на загальну суму 3478,68 грн. Відповідно вищевказані платежі, здійснені відповідачем, не були враховані позивачем при складенні розрахунку суми заборгованості за кредитом. Таким чином, враховуючи внесені відповідачем [PERSON] оплати на часткове погашення суми кредиту, суд доходить висновку, що на момент відступлення права вимоги до нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» сума непогашеного тіла кредиту становила 21136,70 грн. (24615,38 грн (тіло кредиту) - 3478,68 грн. (сума внесених позивачем платежів)). Окрім того, судом з`ясовано, що позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» некоректно визначено період нарахування відсотків за договором, а саме з 05 березня 2010 року (дата набуття останнім права вимоги за кредитним договором) по 19 жовтня 2021 року (дата складення та підписання позивачем позовної заяви), тобто після закінчення строку дії кредитного договору. Заяву-договір № 0042203 підписано сторонами 15 жовтня 2019 року строком на 24 місяця, тому датою закінчення строку дії даного кредитного договору є 15 жовтня 2021 року. З огляду на усталену практику Верховного Суду, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, що викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі №444/9519/12). Таким чином, період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договору, а у разі прострочки позичальником виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту права кредитора захищаються шляхом нарахування процентів річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Зазначені правові висновки були висловлені у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року в справі №383/869/14, від 10 лютого 2021 року в справі №331/3410/16-ц, від 30 червня 2020 року в справі №717/1223/17-ц та інших. Отже, нарахування відсотків за договором № 0042203 від 15 жовтня 2019 року припиняється з моменту закінчення строку дії договору, а саме 15 жовтня 2021 року. Враховуючи викладені обставини, суд не погоджується з розрахунком заборгованості позивача і не приймає його, оскільки він не узгоджується з матеріалами справи та не підтверджуються останніми, а тому судом здійснено власний розрахунок заборгованості за період з 15 жовтня 2019 року по 04 березня 2020 року та за період з 05 березня 2020 року по 15 жовтня 2021 року, з урахуванням здійснених відповідачем платежів на погашення суми кредиту. Так, у період з 15 жовтня 2019 року по 05 березня 2020 року заборгованість відповідача [PERSON] становить 27369,70 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 21136,70 грн., заборгованість за процентами - 1500,70 грн. (21136,70 грн. (залишок боргу за кредитом) x 142 календарних дні x 18% / 360 днів = сума нарахованих процентів), заборгованість за комісією - 3692,30 грн. (24615,38 грн. (сума виданого кредиту) x 3 % x 5 місяців (кількість місяців користування кредитними коштами дати відступлення) = сума нарахованої комісії), заборгованість за штрафними санкціями (пеня) - 1040,00 грн. (104 дні (з 18 листопада 2019 року по 29 лютого 2020 року) x 10 грн (за кожний день прострочення щомісячного платежу) = сума нарахованої пені)). Що стосується розрахунку заборгованості за період з 05 березня 2020 року по 15 жовтня 2021 року (з моменту відступлення права вимоги і до закінчення строку дії договору), заборгованість відповідача [PERSON] складається із заборгованості за процентами - 18 % річних за користування грошовими коштами та заборгованості зі збитків від інфляції. За період прострочення грошового зобов`язання з 05 березня 2020 року по 31 грудня 2020 року заборгованість зі сплати 18 % річних за користування грошовими коштами складає 4065,07 грн. (27369,70 грн. (сума заборгованості станом на 06 березня 2020 року) x 18 % x 302 дні / 366 / 100). За період прострочення грошового зобов`язання з 01 січня 2021 року по 19 жовтня 2021 року, заборгованість зі сплати 18 % річних за користування грошовими коштами становить 3887,25 грн. (27369,70 грн. (сума заборгованості) x 18 %x 288 дні / 365 / 100). Отже, загальний розмір заборгованості зі сплати 18 % річних за користування грошовими коштами за період з 05 березня 2020 року по 15 жовтня 2021 року складає 7952,32 грн. (4065,07 грн. + 3887,25 грн.). Розраховуючи збитки від інфляції за період з 05 березня 2020 року по 15 жовтня 2021 року, користуємось наступною формулою: збитки від інфляції = сума боргу x (індекс інфляції /100) - сума боргу. Сукупний індекс інфляції за місяці прострочення (березень 2020 року по вересень 2021 року) розраховуємо як середній показник, який складає 113,01, а саме (100.8 + 100.8 + 100.3 + 100.2 +99.4 +99.8 +100.5 +101 + 101.3 +100.9 +101.3 + 101 + 101.7 + 100.7 + 100.7 + 101.2 + 100.2 + 100.1 + 99.8 +101.2) / 20 = 113,01. Відтак 3558,06 грн. є сумою збитків від інфляції, а саме (27369,70 грн. (сума боргу) x 1,13 (113,01 /100) )- 27369,70 грн. (сума боргу). Сумуючи усі складові заборгованості за договором за період з 05 березня 2020 року по 15 жовтня 2021 року загальний розмір простроченої заборгованості відповідача перед ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» складає 38880,08 грн. (27369,70 грн. + 7952,32 грн. + +3558,06 грн.). Таким чином, суд доходить висновку, що кредитний договір № 0042203 від 15 жовтня 2019 року, в силу ст. ст. 525, 629, 1056-1 ЦК України, підлягає виконанню, оскільки з його змісту, а також зі змісту Паспорту споживчого кредиту, Графіку платежів та розрахунку загальної вартості споживчого кредиту, які підписані відповідачем із зазначенням про ознайомлення з умовами цього договору, встановлено істотні умови договору, погоджені сторонами. Оскільки відповідач [PERSON] свої грошові зобов`язання за договором № 0042203 від 15 жовтня 2019 року належним чином не виконував, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог в частині та наявність підстав для стягнення з відповідача суми основного боргу та нарахованих, але не сплачених відповідачем процентів, комісії, пені та інфляційних збитків, у визначеному договором розмірі, з підстав допущення останнім прострочення зобов`язання за укладеним 15 жовтня 2019 року з банком Кредитного договору № 0042203, а саме заборгованості за кредитом в загальному розмірі 38880,08 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 21136,70 грн.; заборгованості за процентами за період з 15 жовтня 2019 року по 04 березня 2020 року - 1500,70 грн.; заборгованості за комісією за період з листопада 2019 року по березень 2020 року включно (5 місяців) - 3692,30 грн.; заборгованості за штрафними санкціями (пеня) за період з 18 листопада 2019 року по 29 лютого 2020 року- 1140,00 грн.; 18% річних за користування грошовими коштами за період з 05 березня 2020 року по 15 жовтня 2021 року - 7952,32 грн.; інфляційних втрат за період з 05 березня 2020 року по 15 жовтня 2021 року - 3558,06 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат у справі, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги результат розгляду справи із частковим задоволенням заявлених позовних вимог, належить дійти висновку про стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого за подання позовної заяви судового збору пропорційно задоволеним вимогам, тобто в сумі 1995,17 грн. ((38880,08 грн. x 2270,00 грн) / /44235,64 грн.).

Outcome: partial