Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд, - визнати за ним право власності на транспортний засіб Mitsubishi L 200, 2007 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] ; - зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській області, зареєструвати за ним право власності на транспортний засіб Mitsubishi L 200, 2007 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . Свої вимоги мотивував тим, що 21.09.2015 року звернувся до відповідача [PERSON] з пропозицією про придбання у останнього автомобіль Mitsubishi L 200, 2007 року випуску, номерний знак [NUMBER] . Домовившись про всі істотні умови та вартість вказаного автомобіля він та [PERSON] уклали угоду купілі - продажу вказаного автомобіля. Даний автомобіль належав [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Вартість даного автомобіля склала 4 000 доларів США, що в еквіваленті станом на 21.09.2015 року згідно офіційного курсу НБУ становило 86 557,56 грн., офіційний курс НБУ, складав 2163,9391 грн. за 100 доларів США, що становить 86 557, 56 грн. (4 000 тисячі доларів США *21,64 грн. = 86 557,56 грн.). В результаті чого 21 вересня 2015 року [PERSON] складено довіреність на його ім`я та на ім`я його синів [PERSON] та [PERSON] щодо користування вказаним автомобілем. Відповідно до розписки, виданою 21 вересня 2015 року [PERSON] продав йому вказаний вище автомобіль та отримав від нього грошові кошти в розмірі 4000 тисячі доларів США. При придбанні вказаного автомобіля, який знаходився у несправному стані у зв`язку з чим вони з [PERSON] домовились, що після того як він відремонтує вказаний автомобіль [PERSON] здійснить переоформлення права власності на нього, так як при переоформлені права власності на транспортний засіб необхідно, щоб автомобіль оглянув експерт та співробітник сервісного центру, що не можливо було зробити саме 21.09.2015 року у зв`язку з несправністю авто. Після того, як він відремонтував автомобіль, зателефонував у липні 2016 року [PERSON] та повідомив, що автомобіль справний та вони можуть доставити авто до сервісного центру та здійснити переоформлення права власності автомобіля на ім`я [PERSON] на що [PERSON] погодився та сказав, що повідомить про дату та час коли вони поїдуть до сервісного центру для здійснення переоформлення автомобіля. Після чого [PERSON] всяким чином ухилявся від здійснення переоформлення права власності вказаного автомобіля, мотивуючи свої відмови зайнятістю. Однак [PERSON] протягом 2020 - 2021 року припинив відповідати на дзвінки та ухиляється від переоформлення права власності на авто, у зв`язку з чим вимушений звернутися до суду з даним позовом, для захисту своїх прав. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав на адресу заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути без його участі. (а.с. 67) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. На підставі ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилалась разом з копіями відповідних документів разом з розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення в порядку, передбаченому п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, на адресу місця проживання особи, що зареєстроване у встановленому законом порядку. Згідно поштового відправлення адресат по місцю реєстрації відсутній. Представник третьої особи - Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС України в Одеській області Толпиго О. в судове засідання не з`явилась, повідомлена про дату та час розгляду справи належним чином, надала на адресу суду пояснення в яких просила відмовити в даному позові. (а.с.31) Вважає, що вимога про зобов"язання вчинити певні дії третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, суперечить нормам цивільно процесуального законодавства. Також для здійснення процедури реєстрації транспортного засобу належить позивачем виконати ряд інших дій, передбачених законодавством щодо реєстрації транспортних засобів в Україні. Суд, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України проводить розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без фіксування судового процесу звукозаписувальною технікою. Процесуальні дії по справі. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.12.2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання, так як справа розглядається за правилами загального позовного провадження. (а.с.20) Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.01.2022 року закрито підготовче засідання по справі та справа призначена до розгляду по суті.(а.с.45) Крім того, ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.01.2021 року замінено третю особу - Територіальний сервісний центр №5146 РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області на належну третю особу - Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській області. (а.с.44) Судом по справі встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] автомобіль Mitsubishi L 200, 2007 року випуску, номерний знак [NUMBER] , належить на праві приватної власності [PERSON] . (а.с.10) Домовившись про всі істотні умови та вартість вказаного автомобіля [PERSON] та [PERSON] уклали угоду купівлі - продажу вказаного автомобіля. Вартість вказаного автомобіля склала 4 000 доларів США, що в еквіваленті станом на 21.09.2015 року згідно офіційного курсу НБУ становило 86 557,56 грн. В результаті чого 21.09.2015 року [PERSON] складено довіреність на ім`я позивача [PERSON] та його синів [PERSON] та [PERSON] щодо користування вказаним вище автомобілем. (а.с. 8) Відповідно до розписки виданої 21.09.2015 року [PERSON] , якою останній продав автомобіль Mitsubishi L 200, 2007 року випуску, номерний знак [NUMBER] , [PERSON] та отримав від нього грошові кошти у розмірі 4 000 доларів США. (а.с.11) Оригінали письмових доказів знаходяться у позивача. Із встановлених судом обставин справи суд приходить до висновку, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо неналежного виконання відповідачем умов угоди купівлі-продажу, укладення якої відбулося в письмовій формі і підтвердження реальності якого позивачем надано суду письмову розписку відповідача про отримання коштів. Дані спірні правовідносини регулюються наступним нормами права. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (надалі - «ЦК України»), зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частинах першій, другій статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (стороною). Згідно з пунктом 3 частини першої статті 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідно до частини другої статті 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимог щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий право чин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини першої статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передавання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Оцінивши докази в сукупності, перевіривши їх відповідність нормам закону, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Із змісту наданої суду письмової розписки від 21.09.2015 року, встановлено, що [PERSON] купив у [PERSON] транспортний засіб Mitsubishi L 200, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . Відтак суд приходить до висновку, що між сторонами існують договірні правовідносини щодо купівлі - продажу. Суд вважає, що змістом даної розписки підтверджено наявність саме купівлі - продажу вказаного автомобіля. [PERSON] під час дослідження правової природи вказаної розписки, в позові вказав, що він надав відповідачу гроші загальною сумою 4 000 доларів США, в якості оплати вартості автомобіля, який на момент продажу знаходився в несправному стані. Після ремонту автомобіля [PERSON] зобов`язався перереєструвати право власності на [PERSON] . Відповідач відповідно до наданої розписки, продав автомобіль [PERSON] . В підтвердження продажу автомобіля та передачі майнових прав на автомобіль [PERSON] була видана довіреність на право користування та розпорядженням, яка була нотаріально посвідчена. Однак відповідач не виконав своїх зобов`язань, щодо перереєстрації вказаного автомобіля на [PERSON] , чим порушує свої обов`язки щодо виконання договору купівлі - продажу. Таким чином, за цією угодою [PERSON] , передав власнику автомобіля - [PERSON] , грошові кошти за придбаний автомобіль у розмірі 4000,00 доларів США, що підтверджується, зокрема, розпискою [PERSON] від 21 вересня 2015 року, а він передав [PERSON] автомобіль та довіреність з правом його відчуження та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Отже, фактично вони вчинили дії з виконання умов договору купівлі- продажу автомобіля, що призводять до правових наслідків, які настають за договором купівлі- продажу. Оскільки у позивача наявний оригінал розписки, наявне доручення на управління транспортним засобом, а відповідачем не спростовано наявність зобов`язань перед позивачем, тому суд вважає, що відповідачем не виконані зобов`язання перед позивачем. Тому суд вважає, що слід визнати за [PERSON] право власності на транспортний засіб Mitsubishi L 200, 2007 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . Між тим суд вважає, що обгрунтованими є доводи третьої особи по даній справі щодо відмови у позові [PERSON] в зобов"язанні компетентного органу в реєстрації транспортного засобу за ним з огляду на таке. Відповідно до ч.1 ст.42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Згідно ч.1 ст.48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судове рішення у цивільній справі" встановлено, що у резолютивній частині рішення по цивільній справі, крім іншого повинно бути зазначено конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь. Відтак, вимога про зобов"язання вчинити певні дії третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, суперечить нормам цивільно процесуального законодавства. Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС України в Одеській області по даній справі є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, відтак їх неможливо зобов"язати вчинити певні дії на користь позивача, а тому [PERSON] в цій частині позову належить відмовити. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 908,00 грн, що підтверджено квитанцією, яка міститься у матеріалах справи. На підставі викладеного та

Outcome: partial