Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. На підтвердження своїх позовних вимог позивач в позовній заяві вказала, що з сторони від шлюбу мають повнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка навчається в Миколаївському національному аграрному університеті. У зв`язку з навчанням, дитина потребує матеріальної допомоги. Позивачка не може самостійно утримувати дитину, оскільки дитина навчається в іншому місті і витрати на її утримання досить високі. Відповідач є працездатним, тому має можливість сплачувати додаткові витрати на утримання доньки. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З досліджених наявних в матеріалах справи письмових доказів встановлено, що [PERSON] , [INFO] є донькою відповідача (згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] ). Згідно довідки Миколаївського національного аграрного університету [PERSON] дійсно є здобувачем вищої освіти другого курсу денної форми навчання факультету менеджменту в Миколаївському національному аграрному університеті, строк навчання становить до червня 2024 року. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України,суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України,суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ч.1ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд погоджується з доводами позивача про те, що навчання доньки ( [PERSON] ), яка навчається, потребує значних матеріальних затрат, оскільки необхідно сплачувати кошти за навчання, проживання, харчування та проїзд, придбавати канцелярські прилади. Матеріалами справи доведено, що відповідач є батьком [PERSON] , яка є повнолітньою, та продовжує навчання на другому курсі денної форми навчання факультету менеджменту в Миколаївському національному аграрному університеті, строк навчання становить до червня 2024 року. Обов`язок по утриманню повнолітньої дитини в період її навчання покладений на обох батьків. При вирішення питання про розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, суд приймає до уваги, що відповідач має постійне джерело доходу. Враховуючи викладене, оскільки [PERSON] продовжує навчання на денному відділенні, у зв`язку з чим не має можливості влаштуватись на роботу, то суд вважає, що вона потребує матеріальної допомоги. За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене та визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне задовольнити позов. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка навчається, у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 гривень щомісячно, з моменту подачі позову до суду та до закінчення нею навчання. Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з цим, судовий збір в розмірі 908 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, враховуючи, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved