Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 22 вересня 2021 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Вусо» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що 11 березня 2020 року близько 15 години 30 хвилин [PERSON] , керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки Daewoo sens, реєстраційний номер [NUMBER] , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу належить [PERSON] , рухаючись по проспекту Героїв з боку бульвар Слави в напрямку вул. Яснополянської в м. Дніпро під час руху, змінив рух вліво, виїхавши на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Mitsubishi pajero sport» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Данна дорожньо - транспортна пригода сталася з вини [PERSON] , що підтверджується вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2020 року у кримінальній справі № 201/40385/20. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Daewoo sens», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував відповідач, була застрахована в ПРАТ «СК«ВУСО». 02 квітня 2020 року позивач звернувся до представництва ПРАТ «СК «ВУСО» в м. Дніпрі з заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно звіту № 06-04-20Р від 22 квітня 2020 про оцінку транспортного засобу, складеним експертом [PERSON] вартість матеріального збитку, завданого власнику легкового автомобіля «Mitsubishi pajero sport», реєстраційний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при дорожньо - транспортній пригоді складає 44 140,67 грн. 31 березня 2021 року ПРАТ «СК «ВУСО» здійснило виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 39 742,95 грн., за винятком франшизи в сумі 1 500,00 грн., що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 06 травня 2021року. Оскільки страховою було сплачено 39\~742,95 грн, тому позивач просить достягнути на його користь з відповідача 4\~397,72 грн. та 1\~500 грн. франшизи. Також позивачем було понесено витрати на проведення експертизи в розмірі 1\~800 грн., які просить суд стягнути з відповідача на його користь . Окрім спричиненого матеріального збитку, позивачу завдано моральної шкоди яку він оцінює в 20\~000 грн. яка виразилась у емоціональних переживаннях, моральних та психічних переживаннях, пов`язаних з пошкодженням майна, відсутність можливості оперативного виконання обов`язків співробітника критичної інфраструктури в умовах карантину, вишуканням додаткового часу, коштів і додаткових психічних зусиль для ремонту автомобіля (а.с.1-8). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 22 вересня 2021 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.59-60). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.61). До суду 18 жовтня 2021 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.62). Ухвалою суду від 19 жовтня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Вусо» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 63-64). Позивач в судове засідання не з`явився, 01 лютого 2022 року подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомленні належним чином. На виконання вимог статей\~178,\~191,\~278 ЦПК України\~відповідач відзив на позов не надав. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом 11 березня 2020 року близько 15 години 30 хвилин [PERSON] , керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки Daewoo sens, реєстраційний номер [NUMBER] , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу належить [PERSON] , рухаючись по проспекту Героїв з боку бульвар Слави в напрямку вул. Яснополянської в м. Дніпро під час руху, змінив рух вліво, виїхавши на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Mitsubishi pajero sport» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Данна дорожньо - транспортна пригода сталася з вини [PERSON] , що підтверджується вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2020 року у кримінальній справі № 201/40385/20 (а.с. 17-25). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. [PERSON] є власником автомобіля «Mitsubishi pajero sport» реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію серія [NUMBER] (а.с. 14). Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Daewoo sens», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував відповідач, була застрахована в ПРАТ «СК«ВУСО». 02 квітня 2020 року позивач звернувся до представництва ПРАТ «СК «ВУСО» в м. Дніпрі з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 45-46). Згідно звіту № 06-04-20Р від 22 квітня 2020 про оцінку транспортного засобу, складеним експертом [PERSON] вартість матеріального збитку, завданого власнику легкового автомобіля «Mitsubishi pajero sport», реєстраційний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при дорожньо - транспортній пригоді складає 44 140,67 грн (а.с. 28-43). 31 березня 2021 року ПРАТ «СК «ВУСО» здійснило виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 39 742,95 грн., за винятком франшизи в сумі 1 500,00 грн., що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 06 травня 2021року (а.с. 47). Позивачем було понесено витрати на проведення експертизи в розмірі 1\~800 грн. які просить суд стягнути з відповідача на його користь (ас. .27) Оскільки страховою було сплачено 39\~742,95 грн, тому позивач просить достягнути на його користь з відповідача 4\~397,72 грн. та 1\~500 грн. франшизи. Та судові витрати по справі. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Спірні правовідносини регулюються Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV(далі - Закон № 1961-IV ) та Цивільним кодексом України. Відповідно до статті 1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала ч. 1 ст. 1166 ЦК України. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Пунктом 14 Постанови № 14 від 01 березня 2013 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192\~ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. З урахуванням того, що винна відповідача у скоєнні даної дорожньо транспортної пригоди доведена, вартість завданої матеріальної шкоди спричиненої позивачу згідно звіту № 06-04-20Р від 22 квітня 2020 року складає 44\~140,67 грн., страховою сплачено 39\~742,95 грн., суд вважає вимоги позивача в частині стягнення на його користь матеріальної шкоди в розмірі 4\~397,72 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Окрім того з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні позивачем витрати за оплату експерта в розмірі 1 800 грн. Відповідно до пункту 1 частини другої\~статті 22 ЦК України\~реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно зі статтями\~29,\~32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Пунктом 36.6ст. 36 Закону № 1961-ІVпередбачено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм діючого законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення франшизи в розмірі 1\~500 грн. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Пунктом 3 Пленуму Верховного суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. В той же час, п. 4 вказаної Постанови Пленуму передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України, а саме, наявність вини особи, яка завдала таку шкоду. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювана та вина останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору». Судом встановлено, що у результаті даної дорожньо транспортної пригоди позивачу заподіяна\~моральна шкода, яка виразилась у переживаннях в зв`язку з пошкодження його транспортного засобу, перебування в психоемоційному потрясінні, переживання стосовно невідшкодування заподіяної відповідачем матеріальної шкоду. Враховуючи вищезазначене, та з урахуванням вимог розумності і справедливості,\~\~суд\~\~вважає за необхідне стягнути з\~\~відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 5 000 грн. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода спричинена в внаслідок пошкодження майна в розмірі 4\~397,72 грн., оплата експерта 1 800 грн., франшиза у розмір 1\~500 грн. та моральна шкода в розмірі 5\~000 грн. Вирішуючи вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу, слід зазначити наступне. Частинами 1-5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Враховуючи наявні в матеріалах справи копії договору про надання правничої допомоги від 06 травня 2021 року, укладеного між адвокатом Постольник В.Л. та Лясота Д.В (а.с.52-55), акту виконаних робіт, квитанції про надання послуг про сплату позивачем адвокату Постольник В.Л. восьми тисяч гривен на підставі вказаного договору, беручи до уваги те, що відповідач не висловив заперечень стосовно розміру витрат на правову допомогу, заявлених позивачем, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 8 000 грн. в рахунок відшкодування витрат, понесених позивачем на правничу допомогу. Судові витрати розподіли відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial