Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

05 червня 2022 року представник позивача звернувся у суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа П`ята Дніпровська державна нотаріальна контора про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування рішення та записів про державну реєстрацію права власності, поновлення іпотеки та обтяження. В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилається на те, що 05 серпня 2020 року відповідно до результатів відкритих торгів, оформлених протоколом електронних торгів № UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпро фінансгруп» був укладений Договір №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги. За умовами даного Договору ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за Кредитним Договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) № 39/П/63/2006-840 від 06 жовтня 2006 року укладеним між [PERSON] та договорами забезпечення. 30 вересня 2020 року між ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» був укладений Договір №GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги. За умовами даного Договору TOB «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за Кредитним Договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) № З9/П/63/2006-840 від 06 жовтня 2006 року укладеним між [PERSON] та ПАТ КБ «Надра». Відповідно до умов Договору іпотеки від 06.10.2006 року предметом іпотеки є будинок, загальною площею 318,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] який розташований на земельних ділянках за кадастровими номерами: 32231083801:01:031:0032 площею 0,10 га, 32231083801:01:031:0009 площею 0,1690 га, 32231083801:01:031:0031 площею 0,0650 га. Представнику позивача стало відомо, що запис про іпотеку припинено та припинено запис про обтяження на предмет іпотеки - на будинок, загальною площею 318,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] який розташований на земельних ділянках за кадастровими номерами: 32231083801:01:031:0032 площею 0,10 га, 32231083801:01:031:0009 площею 0,1690 га, 32231083801:01:031:0031 площею 0,0650 га на підставі заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2016 року по справі №200/21625/16-ц. Після припинення іпотеки 11.09.2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договори купівлі-продажу будинку, загальною площею 318,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] який розташований на земельних ділянках за кадастровими номерами: 32231083801:01:031:0032 площею 0,10 га, 32231083801:01:031:0009 площею 0,1690 га, 32231083801:01:031:0031 площею 0,0650 га, посвідчені П`ятою Дніпровською державною нотаріальною конторою, за реєстровими №5-475, 5-476,5-477,5-478. Право власності на вищезазначене майно було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний 11.09.2019 року. Відтак представник позивача зазначає, що в ході протиправних дій групи осіб було виведено вищезазначені земельні ділянки та будинок з під іпотеки, а право власності перереєстровано на іншу особу без згоди іпотеко держателя. 26 липня 2021 року було відкрито підготовче провадження по справі за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою суду від 27.10.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, крім того повідомив, що позивачем було набуто право вимоги за кредитним договором. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надавали. Представник третьої особи П`ятої Дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи за відсутності третьої особи. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 05 серпня 2020 року відповідно до результатів відкритих торгів, оформлених протоколом електронних торгів № UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпро фінансгруп» був укладений Договір №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги. За умовами даного Договору ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за Кредитним Договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) № 39/П/63/2006-840 від 06 жовтня 2006 року укладеним між [PERSON] та договорами забезпечення. 30 вересня 2020 року між ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» був укладений Договір №GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги. За умовами даного Договору TOB «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за Кредитним Договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) № З9/П/63/2006-840 від 06 жовтня 2006 року укладеним між [PERSON] та ПАТ КБ «Надра». Відповідно до умов Договору іпотеки від 06.10.2006 року предметом іпотеки є будинок, загальною площею 318,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] який розташований на земельних ділянках за кадастровими номерами: 32231083801:01:031:0032 площею 0,10 га, 32231083801:01:031:0009 площею 0,1690 га, 32231083801:01:031:0031 площею 0,0650 га. За умовами Договору №GL48N718070_ blank_01 про відступлення прав вимоги Новий кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» набуває усі права кредитора за основними договорами, зокрема: право вимагати виконана належного боржниками зобов`язання за Основними договорами, право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами, право вимагати застосування наслідків реституції при недійсності правочинів. право отримання коштів від реалізації заставного чи іншого майна боржник, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із Боржником, права що випливають із судових справ. Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою і особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення І права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у і зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 589 ІІК України, частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 Закону України «Про іпотеку». Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене в статті 590 ПК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь- якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. У відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» при примусовому виконання рішення суду може бути у тому числі звернуто стягнення на майно боржника 17 квітня 2015 року рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська, винесеного по цивільній справі № 200/491/15-ц, було стягнуто у тому числі з боржника на користь ПАТ "КБ "Надра" заборгованість за кредитним договором №39/П/63/2006-840 від 06 жовтня 2006р. станом на 27 листопада 2014р. в сумі 2617611,94 доларів США, що по курсу НБУ складає 39177496грн.88коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту в сумі 397844,08 доларів СІЛА, що по курсу НБУ складає 5954486грн.59коп.; заборгованість по відсоткам в сумі 300014,41 доларів СІЛА, що по курсу НБУ складає 4490281грн. 17коп.; заборгованість по сплаті комісії в сумі 129497,85 доларів СІЛА, що по курсу НБУ складає 1938179грн.43коп., пеня за прострочення строків виконання зобов`язань в сумі 1750255,60 доларів СІЛА, що по курсу НБУ складає 26195874грн.29коп., штраф за порушення умов кредитного договору в сумі 40000,00 доларів СІЛА, що по курсу НБУ складає 598675грн.40коп. Відповідно до ч. 4 ст.81 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Однак запис про іпотеку припинено та припинено запис про обтяження на предмет іпотеки - на будинок, загальною площею 318,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] який розташований на земельних ділянках за кадастровими номерами: 32231083801:01:031:0032 площею 0,10 га, 32231083801:01:031:0009 площею 0,1690 га, 32231083801:01:031:0031 площею 0,0650 га на підставі заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2016 року по справі №200/21625/16-ц. Цивільно-правовий договір (в тому числі й договір купівлі-продажу) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення про стягнення боргу, що набрало законної сили. Укладення боржником, проти якого розпочате судове провадження про стягнення боргу, договору купівлі-продажу, і в першу чергу, з тривалою відстрочкою платежу, може свідчити про його недобросовісність та зловживання правами стосовно кредитора, оскільки такий договір купівлі-продажу може порушити майнові інтереси кредитора і бути направлений саме на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які можуть хоч і не порушувати конкретних імперативних норм, але бути недобросовісними та зводитися до зловживання правом». Такий правовий висновок зробив Верховний Суд в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 07 жовтня 2020 року в справі № 755/17944/18 (провадження № 61-17511св19). Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли би порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині (частина друга статті 13 ЦК України). Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Отже, припинення договору, з якого виникає забезпечене іпотекою зобов`язання, зіставляють із підставами для припинення права іпотеки. Однак, при цьому слід ураховувати, що відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Будь-які охоронні зобов`язання, які випливають з основного зобов`язання, не повинні припиняти дію зобов`язань, які забезпечують основне зобов`язання, яке залишилось невиконаним. Змістом частин першої, другої статті 590 ЦК України визначено порядок дій заставодержателя (іпотекодержателя) щодо захисту свого права у разі, коли основне зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін). За змістом статті 11 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета іпотеки. У статті 3 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» Іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Записи до Державного реєстру прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав (статті 26 Закону № 1952-ІУ). Якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення. За таких умов у разі скасування судового рішення, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису в Державному реєстрі іпотек, виключеного на підставі рішення суду, яке скасовано, оскільки відпала підстава виключення такого запису. Це означає, що іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек. Враховуючи вище викладене суд зазначає, що заявлені позовні вимоги слід задовольнити частково та скасувати в єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна запис про припинення обтяження та скасувати в Державному реєстрі іпотеки запис про припинення іпотеки внесений 26.01.2017 року [PERSON] індексний номер 33570051,33570466, 33569597, 33570906 внесений на підставі заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2016 року по справі №200/21625/16-ц щодо предмету іпотеки, а саме: будинок загальною площею 318,5 кв.м., за адресою [ADDRESS] (після зміни адреси [ADDRESS]), який розташований на земельних ділянках за кадастровими номерами: 32231083801;01:031:0032 площею 0,10 га, 32231083801;01:031:0009 площею 0,1690 га, 32231083801;01:031:0031 площею 0,0650 га. Окрім того заявлені позовні вимоги в частині визнання договорів купівлі-продажу недійсними, поновлення іпотеки та обтяження є передчасними та такими що не підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що представником позивача доведено ті обставини на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судовий збір підлягає стягненню відповідно до ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладене та

Outcome: partial