Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком за [ADDRESS] . В обґрунтування вимог позивачі вказали, що вони є співвласниками житлового будинку за [ADDRESS] , зокрема [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить по 1/5 частині житлового будинку та [PERSON] 2/5 його частин. У житловому будинку, крім них, також зареєстрований [PERSON] , однак [PERSON] та [PERSON] ніколи не проживали у даному будинку. Протягом 19 років відповідач не проживає за вищевказаною адресою, його речі та майно відсутні. Відповідач не приймає будь-якої участі в утриманні майна та не сплачує комунальних послуг. 02 лютого 1992 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Місце перебування відповідача їм невідоме. Посилаючись на наведене, просили визнати відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивачі не з`явилися. Попередньо подали заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують та не заперечують проти заочного розгляду справи. Представник позивача [PERSON] - адвокат Дяків О.Я в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини неявки, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Відзив на позов не подавав. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що житловий будинок за [ADDRESS] знаходиться у спільній частковій власності позивачів, зокрема [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить по 1/5 частині та [PERSON] - 2/5 частин, що підтверджується свідоцтвами на право особистої власності на житловий будинок від 24 липня 2001 року, виданими Виконавчим комітетом Великоглибочецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області та реєстраційними написами на вказаних свідоцтвах за реєстровими номерами 282, свідоцтвом про право на право спадщину за заповітом від 09 серпня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Тернопільської районної державної адміністрації Стадник Г.В., зареєстрованим в реєстрі за №3247. Як вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 12 лютого 1993 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 25 травня 2013 року вбачається, що 25 травня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 21 квітня 2016 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 21 квітня 2016 року. Як слідує з довідки за №579 від 19 липня 2021 року, виданої старостою села Великий Глибочок Білецької сільської ради, [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] , однак не проживає за вказаною адресою протягом 15 років. Факт реєстрації відповідача за вказаною адресою також підтверджується копією будинкової книги долученої до матеріалів справи. Як вбачається з акту опитування свідків, складеного в присутності: старости села Виликий Глибочок Кузьми Р.Р. , свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідач [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] , однак не проживає за вказаною адресою протягом 15 років. Вказаний факт засвідчили свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. В силу вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Встановлено, що позивачі є співвласником спірного житлового будинку, де зареєстрований відповідач [PERSON] . Відповідач добровільно не проживає у спірному житловому будинку, не цікавиться ним, не приймає участі в його утриманні, не сплачує комунальних платежів та із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом не звертався. Реєстрація відповідача у спірній квартирі створює позивачам перешкоди у вільному володінні та користуванні своєю власністю. Відповідач у судове засідання не з`явився та не надав суду будь-яких доказів про поважність причин відсутності у вказаному житлі та спростовування доводів позивачів. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим будинком за [ADDRESS] .

Outcome: approved