Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

Позивач АТ «Полтаваобленерго» звернулося до суду з позовом, де просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «Полтаваобленерго» заборгованість за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення в сумі 17981 грн. 64 коп., а також індекс інфляції у розмірі 1064 грн., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 543 грн. 90 коп. за період з січня 2018 по квітень 2019 року, та судовий збір у розмірі 2270 грн. На обґрунтування позову зазначив, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою [ADDRESS] по о/р № 54061, які надавалися Кременчуцькою філією АТ «Полтаваобленерго». Позивач надавав відповідачу послуги з теплопостачання в повному обсязі, у відповідності до якісних показників згідно вимог нормативно-технічних документів. Однак відповідач, грубо порушуючи норми чинного законодавства, не здійснював своєчасної оплати одержаних послуг, в результаті чого станом на 22.02.2021 заборгованість за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення, спожиті в період з жовтня 2015 року по квітень 2019, становить 17981 грн. 64 коп. Крім того,\~відповідно до\~ст.\~625\~ЦК України\~відповідачу нараховані\~інфляційні втрати\~в сумі\~1064\~грн.,\~3%\~річних у\~розмірі 543\~грн.\~90\~коп. З урахуванням викладеного просив позовні вимоги задовольнити. Представник позивача АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити у його відсутність та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася в порядку, встановленому законом. Відзиву на позову заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст. 12, 18 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надання житлово-комунальних послуг є різновидом договірних зобов`язань, а тому порядок їх надання, захист прав споживачів житлово-комунальних послуг та врегулювання інших відносин, які виникають довкола житлово-комунальних послуг, регулюється чинним законодавством, а також договорами про надання житлово-комунальних послуг. Суду не надано доказів укладення письмових договорів між сторонами. Плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами (стаття 67 ЖК УРСР). Статтею 68 ЖК УРСР встановлено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Спірні відносини, що виникли у процесі надання споживачам послуг з теплопостачання у період з жовтня 2015 року по квітень 2019 року регулювалися Законом України «Про житлово-комунальні послуги» 1875-IV від 24.06.2004. В силу п.1 ч.1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 1875-IV від 24.06.2004 до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Згідно п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 1875-IV від 24.06.2004 споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Згідно з п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. В редакції, що діяла до 18.08.2017 року вказаного пункту, було передбачено, що плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Постановою КМ № 633 від 18.08.2017 внесено зміни до п.18 Правил та визначено, що оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Встановлено, що позивач надавав до 13.12.2017 року споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що підтверджується відкритим особовим рахунком № [NUMBER] . Згідно з даними відділу ведення Реєстру територіальної громади Автозаводської районної адміністрації [PERSON] значиться знятою з реєстрації за адресою: [ADDRESS] з 13.12.2017. З вищенаведеного вбачається, що відповідач [PERSON] користувалася послугами з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою, де виникла заборгованість до 13.12.2017. Доказів того, що відповідач була у спірний період власником квартири, де виникла заборгованість, позивачем не надано. За таких обставин приходжу до висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги за період з жовтня 2015 року і по час її зняття з реєстрації за адресою, де виникла заборгованість, тобто по 13.12.2017, що становить 9724 грн. 62 коп. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. Разом з цим позивач просить стягнути інфляційні витрати та три відсотки річних за період, коли відповідач не була спорживачем послуг, а саме з січня 2018 по ківітень 2019 року. Оскільки в цей період у [PERSON] відсутня заборгованість перед позивачем, то відсутні і підстави стягнення інфляційні витрати та три відсотки річних. Клопотань про застосування строку позовної давності відповідач не заявляла. Позивач також просить стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2270 грн. В силу ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Таким чином, виходячи із вищенаведеного та частковим задоволенням позовних вимог з відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 1126 грн. 83 коп. ( 19589 грн. 54 коп./100 = 9724 грн. 62 коп./х, х = 49, 64; 2270 грн./100 = х/49,64, х = 1126 грн. 83 коп.).

Outcome: partial