Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

У липні 2021 року позивач АТ КБ «ПриватБанк», від імені якого діє представник за довіреністю Дашко Володимир Миколайович, звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить на підставі ст.ст.509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 15924,36 грн. за кредитним договором № б/н від 10.07.2013 року та судові витрати в сумі 2270,00 грн. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, та не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з цим має заборгованість до стягнення в сумі позову. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, хоча був повторно належно повідомлений про розгляд справи шляхом публікації 31.12.2021 року оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, оскільки судова кореспонденція, надіслана йому за зареєстрованим місцем проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення повернулася за терміном зберігання. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що між [PERSON] , відповідачем у справі, та ПАТ КБ «ПриватБанк», позивачем у справі, найменування якого в наступному було змінено на АТ КБ «ПриватБанк», так як АТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у п.1.7 Статуту АТ КБ «ПриватБанк», було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» під процентну ставку 30% річних, шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку 10.07.2013 року та Інформації про нові умови кредитування від 12.05.2020 року. Як вбачається із доданих до позову довідок АТ КБ «Приватбанк», відповідачу 10.07.2013 року був встановлений кредитний ліміт на кредитну платіжну картку в сумі 300 грн., який збільшувався в різні періоди і 13.08.2018 року становив 14000 грн., а 26.11.2020 року був зменшений і становив 0 грн.; крім того, 10.07.2013 року банком на ім`я відповідача була видана кредитна платіжна картка, яка перевипускалася 25.06.2016 року, 12.05.2020 року і строк дії якої спливає 31.01.2024 року. Відповідно до наданого розрахунку, станом на 14.09.2021 року загальна заборгованість по кредитному договору за невиконання умов договору складає 15924,36 грн., з яких: 12811,65 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту та 3112,72 грн. заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом. Згідно з положеннями статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами першою-третьою статті 633 ЦК України передбачено, що договори, які укладаються банком з фізичними особами, є публічними. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Виходячи з вимог частини першої статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною другою статті 1067 ЦК України банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунку з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Статтями 651, 654 цього Кодексу передбачено, що розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом та вчиняється в такій самій формі, що й договір, що розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У позові зазначено, що заборгованість за тілом кредиту становить 12811,65 грн., в тому числі заборгованість за простроченим тілом кредиту - 12811,65 грн. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що прострочена заборгованість за кредитом становить собою в повному обсязі заборгованість за тілом кредиту, так як виникла у зв`язку з накопичення боргу за тривалий період. Відтак, суд доходить висновку про підставність вимог банку про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі, що не перевищує кредитний ліміт, а також заборгованості за простроченими відсотками в сумі 3112,71 грн. Тому, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення кредитних коштів. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову повністю, а саме про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеного тіла кредиту та відсотків . Позивачем понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн., які у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: approved