Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 24.03.2011 року, та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 21105 грн. 15 коп. та судові витрати по справі 2270 грн. судового збору. В обґрунтування позову зазначено, що 24.03.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір №б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із початковим кредитним лімітом у розмірі, що вказаний у довідці про зміну кредитування та обслуговування кредитної картки, який в подальшому було збільшено до 20000,00 грн. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на офіційному банківському сайті складають між нею та позивачем договір про надання банківських послуг, що підтверджується особистим підписом [PERSON] у Анкеті-заяві від 24.03.2011 року. Того ж дня відповідачем було підписано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду». Укладення договору між сторонами повністю відповідає вимогам ч.1 ст. 634 ЦК України відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. В даному випадку таким формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які розміщені на офіційному сайті позивача. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила свою згоду із запропонованими умовами майбутнього договору про надання банківських послуг та засвідчила той факт, що вона повністю ознайомлена із умовами кредитування, які були надані їй для ознайомлення у письмовій формі. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору надала згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, а також погодилася на право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. У редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 року, згідно п. 2.1.1.2.12, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язався сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 86,4% - для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Універсальна голд». Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором Відповідач скористалася кредитною лінією, проте взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та відсотків не виконувала належним чином, у результаті чого станом на 27 грудня 2020 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 21105,15 грн., з яких: 17009,44 грн.- заборгованість за кредитом;в тому числі-0,00 грн.-заборгованість за поточним тілом кредиту; 17009,44 грн.-заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн.-заборгованість за нарахованими відсотками; 4095,71 грн.-заборгованість за простроченими відсотками; 0,00- грн..-заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України; 0.00 грн.- нарахована пеня; 0.00 грн.- нараховано комісії, що підтверджується розрахунком заборгованості. На підставі наведеного позивач просить стягнути з відповідача зазначений розмір заборгованості за кредитним договором, а також 2270 грн. сплаченого судового збору. Ухвалою суду від 08 грудня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Представник позивача правом на участь у судовому засіданні не скористався, просив справу розглядати за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про розгляд справи була повідомлена своєчасно та належним чином, відзиву не надала. Враховуючи, що відповідач на даний час не має реєстрації, суд відповідно до ч.2 ст.128 ЦПК України надав оголошення через офіційний веб-сайт судової влади України. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.+ Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 24.03.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, згідно з умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку та отримала кредитну картку. Як вбачається із даної заяви, відповідач погодилася з тим, що ця Анкета-заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Того ж дня [PERSON] підписала Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду». Згідно цієї довідки базова відсоткова ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості з розрахунку 360 днів в році) становить 3,0 %; розмір щомісячних платежів (що включають плату за використання кредитних коштів у звітному періоді)- 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості; термін внесення щомісячних платежів- до 25 числа місяця, наступного за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості: пеня (1) = (базова процентна ставка за договором)/30 нараховується за кожен день прострочення кредиту, пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць нараховується 1 раз в місяць за наявності прострочення по кредиту або процентах 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн.; штраф при порушенні термінів платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів - 500 грн. +5% від суми заборгованості по кредитному ліміту; комісія за зняття готівки: в банкоматах і пунктах видачі готівки ПриватБанку-4% від суми операції, в банкоматах інших банків України-4% +5 грн./1$, в закордонних банкоматах-4%+30грн./3$; процентна ставка(в місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування-4,5%; комісія за безготівковий платіж: в ТСП та інтернет покупки-0%, в касах банку за рахунок кредитного ліміту -3%, в касах банку за рахунок власних коштів-1%. Також до матеріалів вищевказаного позову додано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до наданої АТ КБ «ПриватБанк» довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки вбачається, що 24.03.2011 року відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмірі 500,00 грн.; 24.03.2011 року відбулось зменшення кредитного ліміту у розмірі 300,00 грн.;22.04.2011 року відбулось збільшення кредитного ліміту до 600,00 грн.; 25.05.2011 року кредитний ліміт збільшено до суми 700,00 грн.; 19.07.2011 року кредитний ліміт збільшено до суми 1000,00 грн.; 20.08.2011 року кредитний ліміт збільшено до суми 1200,00 грн.; 02.07.2012 року кредитний ліміт збільшено до суми 2000,00 грн.;19.07.2017 року кредитний ліміт збільшено до суми 8000,00 грн.;15.08.2018 року кредитний ліміт збільшено до суми 14500,00 грн.;30.08.2018 року кредитний ліміт збільшено до суми 20000,00 грн.;21.02.2019 року - зменшено до суми 19040,00 грн.;27.02.2019 року - зменшено до суми 18330,00 грн.;31.12.2019 року розмір кредитного ліміту становить 0,00 грн. З довідки АТ КБ «ПриватБанк» б/н вбачається, що між позивачем та [PERSON] 24.03.20211 року був підписаний кредитний договір б/н, за яким позичальнику було надано ряд кредитних карток, остання з яких від 15.08.2018 року за № [NUMBER] з терміном дії до 07/22. З наданої банком виписки по кредитному рахунку [PERSON] станом на 01.12.2020 вбачається, що остання користувалася наданими кредитними коштами, здійснювала зняття готівки та вносила кошти на погашення заборгованості за кредитом. Як встановлено, [PERSON] належним чином не виконувала своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого в неї виникла заборгованість за вказаним кредитним договором, яка згідно з наданим банком розрахунком станом на 27.12.2020 року становить 21105,15 грн., з яких: 17009,44 грн.- заборгованість за тілом кредита; 0.00 грн.- заборгованість за поточним тілом кредита; 17009,44 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредита; 0.00 грн.- заборгованість за нарахованими відсотками; 4095,71 грн.- заборгованість за простроченими відсотками; 0.00 грн.- заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ; 0.00 грн.- нарахована пеня; 0.00 грн.- нараховано комісії, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Також суд зауважує, що відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором позичальник зобов`язується повернути всю суму кредиту, яку він отримав від кредитора. Ураховуючи викладене, суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту, неналежним його виконанням, унаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 21105,15 грн. (17009,44 грн.- заборгованість за тілом кредита; 0.00 грн.- заборгованість за поточним тілом кредита; 17009,44 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредита; 0.00 грн.- заборгованість за нарахованими відсотками; 4095,71 грн.- заборгованість за простроченими відсотками; 0.00 грн.- заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ; 0.00 грн.- нарахована пеня; 0.00 грн.- нараховано комісії, що підтверджується розрахунком заборгованості) позивачем доведено, а відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано. За цих підстав позов підлягає повному задоволенню зі стягненням із відповідача заборгованості на загальну суму 21105,15 грн. Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд керується положеннями ст.141 ЦПК України. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 2270,00 грн. судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved