Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] аліментів у розмірі 25 % від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Мотивуючи вимоги тим, що вона з відповідачем перебувала фактичних шлюбних відносинах з 20 лютого 2017 року. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться. Дитина проживає з нею. З травня 2021 року відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює в компанії Нова пошта на посаді кур`єра та має постійний заробіток. Інших утриманців відповідач не має. Ухвалою суду від 03.12.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Сторони перебували в фактичних шлюбних відносинах з 20 лютого 2017 року. Позивачка зазначає, що фактичні шлюбні відносини між ними припинено з травня 2020 року. Від шлюбу сторони малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Позивачка в своєму позові зазначає, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] зареєструвала шлюб 29 липня 2021 року та змінила прізвище на « [PERSON] ». Позивачка вказує, що відповідач участі у вихованні дитини, не бере та не утримує дитину. Твердження позивачки про те, що відповідач працює кур`єром «Нова пошта» та має постійний заробіток, судом не беруться до уваги, оскільки доказів на підтвердження зазначеного суду не надано, клопотань про витребування доказів від позивачки не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Зазначене підтверджується п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і він може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 191 цього Кодексу, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінюючи всі зібрані у справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що відповідає нормам Сімейного кодексу та не порушує права та інтереси дитини. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За такого, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн..

Outcome: approved