Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

Адвокат Тимощук А.В., як представник [PERSON] , в грудні 2021 року звернулася до суду із позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про визнання виконавчого напису №39002 від 22.05.2021 року, виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., таким що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивує тим, що 12.12.2020 між [PERSON] та ТОВ «Мінівео швидка фінансова допомога» було укладено договір №816583914 про надання кредиту у розмірі 7500 грн. Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. 22.05.2021 вчинено виконавчий напис №39002 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» коштів у розмірі 25304,25 грн. На підставі вказаного виконавчого напису 06.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. відкрито виконавче провадження ВП № 67773617. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис не підлягає виконанню оскільки він, вчинений з порушенням діючого законодавства, відповідачем та нотаріусом не надано документів, що підтверджують безспірність вимог до боржника на момент вчинення виконавчого напису. За таких обставин, позивач вважає, що є достатні правові підстави вважати, що виконавчий напис №39002, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. від 22.05.2021 року було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, в зв`язку з чим просила його скасувати. Також позивач просив стягнути з відповідача сплачений ним судовий збір. Ухвалою суду від 21.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Сторонам встановлено строк для подачі заяв про суті спору. В судове засідання представник позивача - адвокат Тимощук А.В. надала заяву з проханням справу розглянути без її участі, підтримала позов, просила його задоволити та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцезнаходженням засобами поштового зв`язку. Відзив на позов не подав. Треті особи приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. в судове засідання не з`явились, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомленав установленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцезнаходженням. Своїх пояснень щодо предмету спору не надали. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, та зі згоди позивача щодо такого порядку розгляду справи, викладеної в позовній заяві. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). 12.12.2020 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено Договір №816583914, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 7500 грн. Вказаний договір не є нотаріально посвідченим. 22.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис №39002 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором №816583914 від 12.12.2020 року у розмірі 24104,25 грн. 06.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67773617 з виконання виконавчого напису № 39002 від 22.05.2021 року, виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором №816583914 від 12.12.2020 року у розмірі 24104,25 грн. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону та глава 16 розділу ІІ Порядку. Згідно зі статтею 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у кредитора (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). За змістом підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану у договорі адресу. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. Статтею 50 Закону визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати саме безспірна заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону). Характер правового регулювання вказаних правовідносин дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості, чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із Переліком документів, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». В постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року в справі №910/10374/17 викладено правовий висновок, що оскільки у судовому порядку (постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №826/20084/14) постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса [PERSON] заперечує безспірності стягнутої заборгованості. ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»» не було надано доказів, що спростовують доводи позивача викладені в позовній заяві. Крім того, всупереч вимогам ухвали суду про відкриття провадження від 21.12.2021 року та приватним нотаріусом Грисюк О.В. суду не було надано оскаржуваний виконавчий напис та пакет документів, на підставі якого було вчинено оскаржуваний виконавчий напис, а тому суд позбавлений можливості перевірити наявність та безспірність заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та дотримання приватним нотаріусом Грисюк О.В. вимог чинного законодавства України. Також не надано доказу про отримання [PERSON] письмової вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» або ж повідомлення з відміткою поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану у договорі адресу. Вказані обставини спростовують безспірність заборгованості, а за таких обставин стягнення коштів на підставі виконавчого напису нотаріуса неможливо. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, доведеними і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при звернення до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 908,00 гривень, що підтверджено квитанцією від 09.12.2021 року. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено, то із відповідача на її користь необхідно стягнути понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 908,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved