Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07 жовтня 2017 року у Снігурівському районному відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки з відповідачем фактично припинені, вони мають різні погляди на життя та різні характери, що суперечить подальшому сумісному проживанню. Вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати. В судове засідання сторони сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивач згідно поданої заяви просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище " [PERSON] ", а також просила стягути з відповідача понесені судові витрати. Відповідач про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 07 жовтня 2017 року Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис № 81); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 07 жовтня 2017 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с. 3). Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 4-5). Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені через непорозуміння у сім`ї, втрати почуття любові і поваги один до одного, шлюб існує формально. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не не відбулося, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач відзиву на позовне надав, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін та дітей, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 113 СК України позивачка має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем " [PERSON] ". Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved