Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] .Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 25 березня 2020 року шлюб між ними розірвано, сина [PERSON] залишено проживати з батьком, відповідачем по справі, а доньку [PERSON] - з матір`ю. Зареєстроване місце проживання обох дітей за адресою матері - [ADDRESS] . Син, [PERSON] , після розірвання шлюбу деякий час проживав з батьком, однак з вересня 2020 року відповідач став зловживати спиртними напоями, перестав піклуватись вихованням сина, не забирав його на вихідні зі школи. Згідно відповіді на адвокатський запит, наданої КЗ «Мізоцька спеціальна школа І-ІІ ступенів», [PERSON] навчається в 5-А класі, матір дитини [PERSON] цікавиться життям сина в школі, його навчанням, поведінкою та успіхами в школі. [PERSON] (батько дитини) зі слів дитини зловживає спиртним, неодноразово учень залишався на вихідні дні в школі. Батько з вересня 2020 року не цікавиться життям сина, його навчанням, поведінкою та успіхами в закладі, не спілкується з вихователями та класним керівником, не відвідує батьківські збори. [PERSON] на вихідні додому забирає матір, а також забезпечує всім необхідним для навчання. На даний час [PERSON] проживає з нею та сестричкою за адресою [ADDRESS] . Даний будинок належить позивачці на праві приватної власності. В будинку наявне електропостачання, пічне опалення та водопостачання, кімнати повністю вмебльовані, є окрема кімната для проживання дітей, в якій наявні окремі спальні місця, місця для дозвілля та місце для підготовки домашніх завдань. Наявний дитячий сезонний одяг, взуття, є всі необхідні умови для проживання та виховання дітей. Позивачка на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, щодо неї відсутні кримінальні провадження та з 2015 року по теперішній час до адміністративної відповідальності не притягувалась, незнятої чи непогашеної судимості немає. За місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працевлаштована, однак має дохід, працює на сезонних роботах, має можливість надати дитині усе необхідне для навчання, розвитку та зростання. Батько ж з свого боку не допомагає та не бере жодної участі у вихованні та утриманні дитини, сина не приймає, не надає в повному обсязі належного догляду, не забезпечує дитину всім необхідним для проживання та навчання, крім того зловживає спиртними напоями та на шлях виправлення ставати не бажає, про що свідчить інформація, надана Службою у справах дітей Привільненської сільської ради від 04.11.2021 року №29, а також акт обстеження матеріально-побутових умов сімї [PERSON] від 04.11.2021 року, який свідчить що умови для проживання дитини - відсутні. У зв`язку з цим, позивачка, як мати, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дітей, створення для них належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, забрала дитину проживати до себе та вважає за можливе визначити місце проживання сина з нею. Таким чином, вважає, що проживання сина разом з мамою, відповідатиме інтересам дитини. Вона має бажання та можливість забезпечити належні умови проживання, повного мірою займатися вихованням дитини. Разом з тим, не чинила та не чинить жодних перешкод для спілкування батька з сином, за умови, що він перебуває у тверезому стані та не зможе нашкодити дитині. З огляду на наведене, просить визначити місце проживання дитини [PERSON] з нею. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Вишковська В.І., згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримую у повному обсязі, просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] , згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представники третіх осіб: органу опіки та піклування Дубенської міської ради Рівненської області - Кобилянський Р.Ф., та служби у справах дітей Привільненської сільської ради Дубенського району Рівненської області - Загребельна Л.В., згідно поданих заяв, просять провести розгляд справи без їх участі, позовні вимоги задовольнити. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 30.07.2009 відділом РАЦС Дубенського РМУЮ Рівненської області (а.с. 10). Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 25.03.2020 року №559/1074/19 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, сина [PERSON] залишено проживати з батьком, відповідачем по справі, а доньку [PERSON] - з матір`ю (а.с. 11-12). Зареєстроване місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] за адресою матері: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї №07-01-20/2597 від 15.09.2021 (а.с. 13). Згідно відповіді на адвокатський запит, наданої КЗ «Мізоцька спеціальна школа І-ІІ ступенів», [PERSON] навчається в 5-А класі, матір дитини [PERSON] цікавиться життям сина в школі, його навчанням, поведінкою та успіхами в школі. [PERSON] (батько дитини) зі слів дитини зловживає спиртним, неодноразово учень залишався на вихідні дні в школі. Батько з вересня 2020 року не цікавиться життям сина, його навчанням, поведінкою та успіхами в закладі, не спілкується з вихователями та класним керівником, не відвідує батьківські збори. [PERSON] на вихідні додому забирає матір, а також забезпечує всім необхідним для навчання. Про це ж зазначено у характеристиці [PERSON] (а.с. 14, 15). Як свідчить акт обстеження матеріально-побутових умов проживання сімї [PERSON] від 23.09.2021 року №1138, наданий службою у справах дітей Дубенської міської ради, на даний час [PERSON] проживає з мамою та сестричкою за адресою [ADDRESS] . В будинку наявне електропостачання, пічне опалення та водопостачання, кімнати повністю вмебльовані, є окрема кімната для проживання дітей, в якій наявні окремі спальні місця, місця для дозвілля та місце для підготовки домашніх завдань. Наявний дитячий сезонний одяг, взуття, є всі необхідні умови для проживання та виховання дітей (а.с. 20). Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить позивачці на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 27, 28). Згідно інформації Служби у справах дітей Привільненської сільської ради від 04.11.2021 року №29, а також акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] від 04.11.2021 року, останній не допомагає та не бере жодної участі у вихованні та утриманні сина [PERSON] , не надає в повному обсязі належного догляду, не забезпечує дитину всім необхідним для проживання та навчання, крім того зловживає спиртними напоями та на шлях виправлення ставати не бажає, у його житловому будинку умови для проживання дитини - відсутні (а.с. 21, 22). Як свідчить надана ТОВ «Житловик-Дубно» характеристика на [PERSON] , скарг від сусідів на неї не надходило (а.с. 23). Позивачка на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, що підтверджується довідкою КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» від 17.09.2021 року №55/52 (а.с. 26). Кримінальні провадження на [PERSON] відсутні, з 2015 року по теперішній час до адміністративної відповідальності позивачка не притягувалась, що підтверджується інформацією Дубенського районного відділу поліції від 07.10.2021 року (а.с. 25). Згідно довідки серії ПА №2412126 позивачка незнятої чи непогашеної судимості немає (а.с.24). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 150 Сімейного кодексу України одним із основних батьківських обов`язків є обов`язок належного виховання та розвитку дитини. Батьки зобов`язані піклуватися, зокрема, про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. Зазначена норма встановлює заборону фізичних покарань дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Частиною 3 ст. 151 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 1, 2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного житі я та праці. Частиною 3 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Частиною 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні спору між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, необхідно виходити з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, ухвалене рішення повинно відповідати інтересам неповнолітніх. При цьому, повинно бути ураховано, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. За змістом викладеного в ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 9 Конвенції про права дитини, визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно ч. 3 статті 160 Сімейного Кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Враховуючи, що дитина: [PERSON] проживає з мамою [PERSON] , яка належно піклується про нього, забезпечує усім необхідним для життя та навчання, батько [PERSON] зловживає спиртним, з вересня 2020 року не цікавиться життям та навчанням сина, визнав позовні вимоги, суд вважає доцільним визначити місце проживання дитини: [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , оскільки це відповідає інтересам дитини.

Outcome: approved