Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 21.09.2021 року звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що згідно Свідоцтва про право власності на квартиру від 03 червня 1996 року квартира [ADDRESS] приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» на трьох осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У свідоцтві про право власності на квартиру не зазначено частки співвласників, отже квартира перебуває у спільній сумісній власності. [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після його смерті було виділено 1/3 частку у квартирі , якою він володів за житія, яку вона, [PERSON] , успадкувала та розпорядилася на власний розсуд, а саме подарувала своїй дочці [PERSON] .Однак часткою, що перебуває у спільній сумісній власності, вона не має можливості розпоряджатися на власний розсуд, оскільки необхідна письмова і нотаріально завірена згода відповідача [PERSON] . Вона неодноразово просила відповідача [PERSON] звернутися до нотаріуса та надати їй письмову згоду, нотаріально завірену на вчинення нею правочину із своєю часткою на власний розсуд, але він відмовив. Також зверталася до відповідача третя особа [PERSON] із пропозицією звернутися до нотаріуса з питання укладення договору про виділ ідеальної частки кожному із спільної сумісної власності і теж отримала відмову. При чому відповідач поставив їй ультиматум, що надасть згоду на виділ ідеальної частки лише в тому випадку, якщо вона виділену належну їй частку подарую йому і ніяк інакше. Така поведінка відповідача обмежує її в реалізації свого законного права розпоряджатися своїм майном на власний розсуд і вона змушена звернутись до суду. Просить суд визнати за нею та відповідачем [PERSON] право власності по 1/3 частки в квартирі [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причина неявки суду невідома. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити заявлені вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причина неявки суду невідома. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. На підставі вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 321 право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 03 червня 1996 року, виданого згідно з розпорядженням Львівського виконкому від 18.04.1996 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності громадянам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Судом не встановлено, що між співвласниками спірної квартири існувала будь-яка домовленість щодо розміру часток спільної сумісної власності. Тому слід визначити, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у спільній сумісній власності квартири [ADDRESS] належало по 1/3 частки кожному (1:3). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . З Договору дарування від 19 серпня 2021 року, посвідченого у реєстрі за №368 Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лозинською О.М., вбачається, що [PERSON] , як дарувальник, якій належить 1/3 частка квартири на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті [PERSON] , виданого 10.03.2009 року державним нотаріусом Другої львівської державної нотаріальної контори Щебивовк О.О., передала безоплатно обдарованій [PERSON] у власність зазначену частку. Тобто нотаріусом була визначена належна померлому частка у спільній сумісній власності квартири у розмірі 1/3, та спадкоємець померлого, позивач [PERSON] , розпорядилась нею на свій розсуд. Суд вважає, позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, позивачу та відповідачу [PERSON] належить на праві власності по 1/3 частки квартири [ADDRESS] . При вирішенні спору суд враховує, що відповідач [PERSON] не надав суду доказів, які б давали підстави вважати вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. На підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір в сумі 4780,20 грн., суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача зазначену суму судового збору. Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved