Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

02.12.2021 до Козівського районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] до Козівської об`єднаної територіальної громади про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] та [PERSON] є дочкою, та сином [PERSON] , яка померла [INFO] , про що зазначено в свідоцтві «Про право на спадщину за законом». За їхніми заявами 18 серпня 2021 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Боднарук М.В була заведена спадкова справа № 144/2021. Зазначили, що після смерті матері звернулися до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Боднарук М.В. та відкрилась спадщина за законом по 1/6 частці земельної ділянки в розмірі 0.0722 га., 1/3 належала [PERSON] та спадкове майно яке складається з 1/3 цегляного житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою в [ADDRESS] , житлова площа будинку 56,6 кв. м., загальна площа 90,1 кв. м. [PERSON] , та [PERSON] отримали свідоцтво «Про право на спадщину за законом» по 1/2 частині вказаного житлового будинку. Крім цього зазначили, що 07.10.2021 року звернулися до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку в розмірі 0.0722 га. Постановою нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не визначені частки у спільній власності між її співвласниками, а тому не можливо встановити спадкову масу та визначити конкретний розмір спадкового майна та видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Посилаючись на викладені обставини, позивачі просять суд визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на спадкове майно за законом, у вигляді права спільної часткової власності по 1/6 частці, з 1/3 частки земельної ділянки в розмірі 0,0722 га. земельної ділянки [ADDRESS] , що належала [PERSON] , яка померла [INFO] розташовану по вулиці Мазепи І., в смт. Козова, Тернопільського району, Тернопільської області . Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 07.12.2021 відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 10.01.2022 зарито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 05.01.2022 представник відповідача Козівської селищної ради подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що не заперечує з приводу задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за законом. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Представник позивачів адвокат Крамар В. П. 28.01.2022 подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив такі задовольнити. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Козівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Рішенням сесії Козівської селищної ради, Козівського району, Тернопільської області від 29 липня 2020 року № 2279 передано у приватну власність земельну ділянку. Так, згідно витягу з додатку передано земельну ділянку кадастровий номер №6123055100:02:005:0990 площею 0,0722, що розташована по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд [PERSON] . [PERSON] в свою чергу зареєструвала право власності на земельну ділянку 08.01.2021 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2268266861230, номер запису про право власності : 40100790, державний реєстратор Семенів Г.Ф. Надрічнянської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом №557 виданого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Боднарук М. В. 07.10.2021 року. Після смерті\~ [PERSON] \~відкрилась спадщина\~на належне\~їй майно,\~а саме: земельно ділянка в розмірі 0.0722 га., 1/3 частка належала померлій. Як вбачається із матеріалів справи, 07.10.2021 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Тернопільського нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріусом 08.10.2021 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №386/02-31, оскільки не визначені частки у спільній власності між її співвласниками, а тому не можливо встановити спадкову масу та визначити конкретний розмір спадкового майна та, відповідно, видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, ст. ст. 321, 328 ЦК України\~право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1\~статті 1261 ЦК України\~встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. В силу вимог ч. 2\~ст. 1223 Цивільного кодексу України\~у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно положень п.5\~постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»\~частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, беручи до уваги визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, оскільки зазначені позивачами обставини унеможливлюють іншим способом захистити їхні права та інтереси, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом визнання за [PERSON] та [PERSON] право власності на спадкове майно за законом, у вигляді права спільної часткової власності по 1/6 частці, з 1/3 частки земельної ділянки в розмірі 0,0722 га. земельної ділянки № [NUMBER] , що належала [PERSON] , яка померла [INFO] розташовану по вулиці Мазепи І., в смт. Козова, Тернопільського району, Тернопільської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved