Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про відшкодування матеріальної шкоди. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у позові та просить їх задовольнити. Крім того, додала, що дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої було пошкоджено належний їй транспортний засіб, яким керував її онук, сталась в травні 2020 року. Вона пропустила строк для звернення до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування з поважних причин, оскільки основною причиною цього слугувало те, що винуватець ДТП тривалий час обіцяв, що добровільно відшкодує завдані їй матеріальні збитки. Представник відповідача в судове засідання без поважних причин не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату час та місце розгляду справи. Причин своєї неявки суду не повідомив. Відповідачем подано відзив на позов, у якому зазначає, що позивачем було пропущено строк звернення до страховика, а саме один рік, що дає підстави відмовити у страховій виплаті. Крім того, будь-яких належних та допустимих доказів щодо розміру спричиненої матеріальної шкоди позивачем суду не надано. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Згідно Полісу №АО/6245469 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (далі - ОСЦПВ) власників наземних транспортних засобів від 20 вересня 2019 року, транспортний засіб "Loncin LX300-6", державний номерний знак " [NUMBER] " був застрахований строком на 1 рік в ПАТ НАСК "ОРАНТА". Судом встановлено, що 11 травня 2020 року близько 22 години 03 хвилини, громадянин [PERSON] керуючи "SEAT INCA" державний номерний знак " [NUMBER] " в с. Угринів Підгаєцького району Тернопільської області, порушив п.13.1 ПДР, а саме не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Loncin LX300-6 державний номерний знак " [NUMBER] ". В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Підгаєцького районного суду Тернопільської області по справі №605/688/20 від 10 грудня 2020 року, яка оскаржувалась та набрала законної сили, [PERSON] був визнаний винуватцем вищевказаної ДТП та притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто з [PERSON] в доход держави судовий збір в сумі 420 гривень 40 копійок. З врахуванням вищевказаних обставин, [PERSON] 16 серпня 2021 року звернулась до відповідача з письмовою заявою про страхове відшкодування. 01 вересня 2021 року за вих.№09-02-22/1-04/7595 відповідач надіслав відповідь на заяву позивача, в якій повідомив, що підстав для відшкодування матеріальної шкоди, яка була завдана [PERSON] пошкодженням належного їй транспортного засобу, наслідок ДТП, що сталося 11 травня 2020 року немає, оскільки вказана письмова заява про відшкодування шкоди, була подана з порушенням встановлених Законом строків, а саме після спливу одного року. Позивач з відмовою у відшкодуванні матеріальної шкоди не погоджується, з приводу чого і звертається до суду. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За змістом п.5 ч.1 ст.989 ЦК України страхувальник зобов`язаний: повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Згідно ст.4 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (надалі - Закону), суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі. Стаття 5 Закону визначає, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. В силу ст.6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. При цьому, забезпечений транспортний засіб - це транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (п.1.7. ст.1 Закону) В той час особами, відповідальність яких застрахована, - вважається страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду п.1.4. ст.1 Закону). Тобто, при настанні страхового випадку, за участі забезпеченого транспортного засобу, з вини водія такого транспортного засобу, страхове відшкодування може бути здійснене потерпілому, за умови виконання договору та ст. 33 Закону. Водночас, стаття 37 Закону передбачає випадки, відповідно до яких, страхова компанія, відмовляє у здійсненні страхової виплати, а саме підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: - навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; - вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного кримінального правопорушення, що призвело до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); - невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; - неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди; Рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Незадовільне фінансове становище страховика (МТСБУ) не є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Як вбачається з матеріалів справи, позивач 16 серпня 2021 року звернулася із заявою до відповідача, про здійснення страхового відшкодування у зв`язку з настанням страхового випадку, що мав місце 11 травня 2020 року.. На вказану заяву позивача, відповідачем було відмововлено у здійсненні страхового відшкодування з підстав передбачених п.п.37.1, 37.1.4. ст.37 Закону, а саме неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Вказане обґрунтування відповідача повністю підтверджується матеріалами страви, а саме постановою Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2020 року, у якій зазначено 11 травня 2020 року, як момент вчинення ДТП та винну особу [PERSON] , позовною заявою та відмовою відповідача від 01 вересня 2021 року про дату подання заяви про страхове відшкодування, а саме 16 серпня 2021 року, тобто після спливу одного року та трьох місяців з часу настання страхового випадку, а також несвоєчасність звернення із заявою про страхове відшкодування до відповідача, визнано самою позивачкою в судовому засіданні. Отже, доводи відповідача викладені у відзиві на позов є вичерпними та знаходять своє підтвердження у матеріалах справи. При цьому позивач не заперечує, той факт, що нею подана заява про відшкодування шкоди після спливу одного року. В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували заподіяну шкоду здоров`ю або життю потерпілому, що давало б можливість позивачу звернутись до страховика про відшкодування шкоди протягом трьох років з моменту вчинення ДТП. За таких обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову [PERSON] , необхідно відмовити. Судові витрати слід покласти на позивача в межах нею понесених. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed