Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Орган опіки та піклування Білокуракинської селищної ради в інтересах малолітньої [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , встановлення опіки та стягнення аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що малолітня [PERSON] , [INFO] , з 2010 року фактично проживає за адресою: [ADDRESS] у родині [PERSON] .. Мати дитини - [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, участі у вихованні доньки не бере, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. З 07.11.2014 [PERSON] знаходиться на обліку в службі у справах дітей Білокуракинської РДА, як дитина, що перебуває у складних життєвих обставинах, з причин ухилення її матері-одиначки від виконання батьківських обов`язків. Самоусунення відповідачки від виконання батьківських обов`язків негативно відображається на моральному стані дитині та її поведінці. У зв`язку з цим Орган опіки та піклування Білокуракинської селищної ради просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , встановити опіку над малолітньою [PERSON] , [INFO] , та призначити опікуном [PERSON] , а також стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] у розмірі в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримала, пояснила суду, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, участі у вихованні доньки не бере, на даний час знаходиться на заробітках в м.Москва РФ. [PERSON] проживає в родині [PERSON] , яка піклується про дівчинку. Просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання 22.12.2021 та 27.01.2022 не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштових відправлень. Поштові відправлення повернуті до суду з позначками "адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні ... відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, [PERSON] вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідачка деякий час співмешкала з її сином. Під час їх спільного життя народила дитину - доньку [PERSON] . Чи є батьком [PERSON] її син - вона не знає. Коли дитині було 1 рік і 8 місяців, дівчинку привезли до неї в гості та залишили назовсім. Наразі її син з відповідачкою спільно не проживають вже довгий час, син дитиною не цікавиться, не утримує, своєю донькою не вважає. Мати дитини вже довгий час проживає в Росії, іноді дзвонить дівчинці та спілкується з нею в телефонному режимі, проте ніякої допомоги на її утримання не надає, забирати [PERSON] до себе не збирається, повідомила, що їй байдуже, що буде з дівчинкою, навіть якщо її оформлять у дитячий будинок. Просила позов задовольнити та передати дівчинку їй під опіку. 27.01.2022 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та третьої особи, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON] , вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі кожний окремо і в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до інформації, наданої ВДРАЦС по містах Рубіжне та Хрустальний Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) вих.№748/2120-09 від 15.12.2020 згідно актового запису про народження №448 у відношенні [PERSON] , [INFO] , реєстрація народження дитини провадилась на підставі ч.1 ст. 135 СК України (заява матері-одиначки) (а.с. 11). Згідно наказу начальника служби у справах дітей Білокуракинської РДА №78 від 07.11.2017 [PERSON] , [INFO] , знаходиться на обліку в службі у справах дітей Білокуракинської РДА, як дитина, що перебуває у складних життєвих обставинах (а.с. 8). Відповідно до довідки, наданої Рубіжанським міським центром соціальних служб №417 від 30.12.2020, 18.12.2020 та 29.12.2020 спеціалістами Рубіжанського МЦСС було відвідано сім`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] під час візитів двері ніхто не відчинив (а.с. 13). Як вбачається з висновку відділу Служби у справах дітей Білокуракинської селищної ради від 26.03.2021 №01-10/93, малолітня [PERSON] , [INFO] , з 2010 року фактично проживає за адресою: [ADDRESS] у родині [PERSON] , яка виявила бажання стати її опікуном в разі позбавлення [PERSON] батьківських прав. [PERSON] тривалий час займається вихованням та утриманням дитини, цікавиться її навчанням, забезпечує навчальним приладдям, одягом та харчуванням, в зв`язку з чим орган опіки та піклування в разі позбавлення [PERSON] батьківських прав, з метою реалізації права дитини на сімейне виховання, враховуючи особисту прихильність між дитиною та [PERSON] , вважає, що [PERSON] може виконувати обов`язки опікуна відносно малолітньої [PERSON] (а.с.15). Згідно висновку відділу у справах дітей Білокуракинської селищної ради від 26.03.2021 №01-10/92, [PERSON] є матір`ю-одиначкою малолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно інформації, наданої [PERSON] , мати дитини тривалий (з 2010 року) знаходиться на заробітках в м.Москва, участі у вихованні дитини не бере, не відвідує дитину, матеріально не забезпечує, в зв`язку з чим орган опіки та піклування вважає можливим і доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] (а.с.17). Як вбачається з характеристик, наданих навчальними закладами за період з 2014 року по 2021 рік, [PERSON] забезпечує [PERSON] всім необхідним для навчання, постійно цікавиться життям дитини та підтримує контакт з вчителями. З боку [PERSON] відчувається позитивний вплив та належний контроль за навчанням та вихованням дитини. Мати дитини - [PERSON] до школи жодного разу не приходила (а.с. 18-26). Згідно акту обстеження умов проживання від 03.02.2021 [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] 2008 р.н., та співмешканцем [PERSON] , 1948 р.н.. Умови проживання дитини добрі, дитина забезпечена необхідним доглядом. Фактичним утримання та вихованням дитини займається [PERSON] , яка бажає бути її опікуном (а.с. 27). За місцем проживання [PERSON] та її співмешканець [PERSON] характеризуються позитивно (а.с. 28, 41). [PERSON] не заперечує, щоб [PERSON] оформила опікунство над [PERSON] (а.с.29). Згідно довідки № 121/638 від 22.03.2021, [PERSON] пройшла курс підготовки кандидатів в опікуни, піклувальники (а.с. 30). Відповідно до заяви [PERSON] , 2008 р.н., просить призначити її опікуном [PERSON] в разі позбавлення її матері батьківських прав (а.с. 32). Згідно договору купівлі-продажу від 23.01.2002, посвідченого державним нотаріусом Білокуракинської ДНК Письменним Ю.Г. та зареєстрованим в реєстрі за №73, [PERSON] є власницею житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 35). Відповідно до довідки, наданої МВС України, [PERSON] станом на 22.02.2021 не знятої чи не погашеної судимості не має (а.с.36). [PERSON] може виховувати за станом здоров`я, що підтверджено медичними висновками (а.с. 38-40). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є старостою с. Луб`янка. [PERSON] разом з малолітньою [PERSON] проживають в с. Луб`янка, [PERSON] повністю піклується про дитину, займається її вихованням. Мати дитини жодного разу до дівчинки не приїжджала. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є працівником Центру надання соціальних послуг, по ходу роботи їй відома ситуація в сім`ї [PERSON] , яка склалася із малолітньою [PERSON] , яка була покинута своєю матір`ю на виховання [PERSON] , з якою вона проживає майже з двохлітнього віку. Мати дитини дівчинкою не цікавиться, жодного разу до неї не приїздила. [PERSON] займається вихованням та утриманням дитини. Згідно ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. На підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки ... можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ... ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.1 ст. 9 Конвенції про права дитини Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до п.15, 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновленні і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про розвиток дитини, хоча мають реальну можливість для цього. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, встановлено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Отже, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Як було встановлено в судовому засіданні, від виконання своїх батьківських обов`язків щодо доньки [PERSON] відповідачка [PERSON] самоусунулася. Дитина знаходяться на утриманні [PERSON] , мати взагалі донькою не цікавиться, не відвідує її, не цікавиться її здоров`ям, матеріально дитину не утримує. Таким чином, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Відповідно ч. 3 ст. 60 ЦК України Суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ч. 4 ст. 60 ЦК України Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до висновку відділу Служби у справах дітей Білокуракинської селищної ради від 26.03.2021 №01-10/93 орган опіки та піклування, вважає, що [PERSON] може виконувати обов`язки опікуна відносно малолітньої [PERSON] (а.с.15). Враховуючи викладене, суд вважає можливим встановити опіку над малолітньою [PERSON] , [INFO] , та призначити опікуном [PERSON] .. На підставі ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ч. 3 ст.181 СК України "За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина". Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи викладене, суд вважає можливим призначити стягнення аліментів з відповідача на користь [PERSON] на утримання [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 28.04.2021 року, та до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, суд вважає необхідним допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 1816 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved