Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб між сторонами, який зареєстрований 03.10.1981 року Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м. Львів/, актовий запис №13. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що сторони протягом останніх 10 років не ведуть спільного господарства, не спілкуються, проживають окремо, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Збереження сім`ї неможливе. Просить розірвати шлюб між ними. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей, які є повнолітніми. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 23.11.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Дану ухвалу суду скеровано відповідачу за місцем реєстрації її проживання та отримано 14.12.2021 р., відзив на позовну заяву суду відповідач не подала та не вказала поважних причин такого. Позивач отримав вказану ухвалу суду 30.12.2021 року. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення /виклику/ сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для справи. Статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Як встановлено судом, 03 жовтня 1981 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини: [PERSON] /свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] / У поданій позовній заяві позивач ствердив про стійкий розлад у сім`ї, внаслідок чого збереження подружнього життя між сторонами є неможливе, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач заперечень щодо позовних вимог не подала. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, конфлікт сторін має стійкий характер, вони не спілкуються, не підтримують сімейних відносин протягом 10 років, проживають окремо та не ведуть спільне господарство з 2011 року, шлюб існує формально, а тому його слід розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Згідно матеріалів справи, позивач [PERSON] являється інвалідом І групи загального захворювання. На підставі наведеного, із відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 гривень судового збору.

Outcome: approved