Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

позивачка звернулась в суд із позовом, у якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Технологічний фаховий коледж Національного університету « Львівська політехніка» у розмірі ј частини його заробітку(доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання [PERSON] чи до досягнення нею двадцяти трьох років. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з відповідачем [PERSON] позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі. 05 червня 2014 року рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області шлюб між ними розірвано. У шлюбі в сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані та проживають разом із позивачкою. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.04.2016 відповідача [PERSON] зобов`язано сплачувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів( заробітку) щомісячно, з 16.03.2016 року та до досягнення дітьми повноліття. На даний час [PERSON] є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Відокремленому структурному підрозділі « Технологічний фаховий коледж Національного університету «Львівська політехніка» та є студенткою 4 курсу денної форми навчання і навчається за спеціальністю 022 «Дизайн», освітньо-кваліфікаційного рівня молодший спеціаліст за кошти державного бюджету, закінчує навчання 30 червня 2022 року. Дочка навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, тому потребує матеріальної допомоги. На даний час, позивачка не має змоги самостійно утримувати дитину, оскільки дочці необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, придбання одягу, харчування, підручників тощо. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки. Оскільки позивачці відомо, що відповідач працює на Львівській залізниці депо «Схід» на посаді машиніста та має постійний дохід та має можливість надавати матеріальну допомогу своїй дитині, просить стягнути аліменти на свою користь на утримання дочки [PERSON] , в розмірі ј частини заробітку( доходу) позивача, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду та до закінчення навчання [PERSON] чи до досягнення двадцяти трьох років. Ухвалою від 07.09.2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 16.12.2021 року надійшов відзив від відповідача [PERSON] у якому останній позов визнає частково. Вказує, що він сплачує аліменти на дитину від другого шлюбу в розмірі ј з усіх видів доходу на підставі рішення Корабельного суду м. Миколаїв. Зазначає, що у позовній заяві вказано, що дочка навчається на денному стаціонарі, але не вказано, що вона одержує стипендію. Просить суд зобов`язати позивачку надати довідку про свої доходи. Пропонує заключити мирову угоду та сплачувати кошти безпосередньо на карту дочки [PERSON] , без сплати аліментів на користь [PERSON] . Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить позов задоволити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач у судовому засідання позов визнав частково у розмірі 1800 грн., які готовий сплачувати на користь позивачки на утримання дочки, яка продовжує навчання. Третя особа у судовому засіданні вказала, що працює та отримує стипендію, навчається на денній формі навчання. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки № 104 від 06.08.2021 року [PERSON] навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Технологічний фаховий коледж Національного університету « Львівська політехніка» на денній державній формі навчання. Згідно із ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд відповідно до вимог ст. ст. 199, 200 СК України бере до уваги те, що обов`язок утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання, покладається рівною мірою на матір і батька. Виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, часткове визнання позову відповідачем, враховуючи вищенаведені обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для часткового задоволення позову і вважає достатнім для покриття пов`язаних із навчанням витрат повнолітньої дочки, стягувати із відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/10 частини його заробітку( доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення дочкою навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Слід зазначити, що до даних правовідносин відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не підлягає застосуванню. У відповідності до вимог ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 03.08.2021 р. та в порядку ч. 1 ст.430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Окрім цього, оскільки позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 908, 00 грн. судового збору.

Outcome: approved