Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-20 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про розірвання шлюбу із [PERSON] , засудженим до позбавлення волі. Заява мотивована тим, що 22 січня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Уманським міськрайонним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 36, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22 січня 2020 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області [PERSON] засуджений до 3 років 6 місяців позбавлення волі та відбуває покарання у Старобабанівській виправній колонії № 92 Державної пенітенціарної служби України у Черкаській області. Як зазначає заявниця, на момент подачі заяви шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] відсутні. Подружнє життя між ними не склалося, зокрема спільно вони не проживають та жодного спільного господарства не ведуть, шлюб між ними носить лише формальний характер. Прагнення зберегти шлюб між сторонами відсутнє, примирення неможливе. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями дана заява розподілена в моє провадження. Ухвалою суду від 03 листопада 2021 року заяву [PERSON] було залишено без руху та надано строк заявниці для усунення недоліків поданої заяви протягом 10 днів із дня отримання ухвали суду. 22 листопада 2021 року недоліки заяви було усунуто. Ухвалою суду від 21 грудня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд заяви на 21 січня 2022 року об 09 год. 00 хв. 10 січня 2022 року заявницею було надано довідку про підтвердження місця відбування покарання [PERSON] . Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч .2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Судом встановлено, відповідно до оригіналу свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованого 22 січня 2020 року Уманським міськрайонним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблено відповідний актовий запис за № 36. Від шлюбу дітей не мають. Державною установою «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» Міністерства юстиції України видано довідку про те, що засуджений [PERSON] , [INFO] , відбуває покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» з 07.03.2019 року, згідно вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.12.2018 року до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 109 Сімейного кодексу України передбачено, що, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Оцінюючі встановлені обставини та докази в їх сукупності, враховуючи, що заявник має стійке волевиявлення про розірвання шлюбу, що відповідає його інтересам, суд вважає за доцільне ухвалити рішення про розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України, такий шлюб розривається судом.

Outcome: approved