Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

ПрАТ «СК «Українська страхова група»» 22 липня 2021 року звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача як відшкодування шкоди в порядку суброгації 24030,73 грн. та судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Позов мотивований\~тим,\~що 31.01.2019\~року між\~ПрАТ «СК\~«Українська страхова\~група» та\~ [PERSON] був\~укладений договір\~добровільного страхування\~наземних транспортних\~засобів №\~28-0402-19-00011,\~предметом якого\~було страхування\~транспортного засобу\~марки «Renault»,\~д.р.н.\~ [NUMBER] .\~29.03.2019\~року у\~м.\~Дніпро по\~вул.\~Доблесній відбулась\~дорожньо-транспортна\~пригода за\~участю автомобіля\~марки «Renault»,\~д.р.н.\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~ [PERSON] та\~автомобіля марки\~«Mercedes»,\~д.р.н.\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~ [PERSON] .\~Постановою Ленінського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від\~06.05.2019\~року встановлено,\~що вказана\~ДТП відбулась\~з вини\~відповідача. 29.03.2019 року до позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. 29.03.2019 року представник позивача оглянув пошкоджений транспортний засіб, про що складено акт огляду. 23.04.2019 року позивачем на підставі рахунку вартості ремонту № 123/1 від 20.04.2019 року було складено страховий акт № ССКА-5593 та розрахунок до нього й сплачено 24030,73 грн., при цьому 6817,50 грн. зараховано в рахунок не сплаченої частини страхового платежу за договором. Відповідно до схеми ДТП, автомобіль марки «Mercedes», д.р.н. [NUMBER] , на час ДТП був застрахований в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна»» за полісом АМ № 7690373. 19.06.2019 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна»» листом № 4861-31 повідомило позивача, що автомобіль марки «Mercedes», д.р.н. [NUMBER] , на момент ДТП в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна»» застрахований не був. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.08.2020 року відкрито провадження у справі у спрощеному позовному провадженні та встановлено для відповідача п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. 01.02.2022 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що відповідач не порушував ПДР України, т.я. на час ДТП його автомобіль «Mercedes», д.р.н. [NUMBER] , не рухався, стояв на узбіччі дороги по вул. Доблесній у м. Дніпрі. Вина відповідача у вказаній ДТП відсутня. Позивач не надав суду обґрунтування здійснення перерахування грошових коштів на ім`я [PERSON] платіжним дорученням № 10126 від 24.04.2019 року. Вказаним платіжним дорученням ПАТ «СК «УСГ»» перерахувало на розрахунковий рахунок [PERSON] грошові кошти в сумі 17213,23 грн., а згідно позовної заяви сума позову складає 24030,73 грн. Пошкодження зафіксовані в акті огляду пошкодження транспортного засобу (дефектна відомість) від 29.03.2019 року не відповідає пошкодженням та виконаним роботам, які вказані в рахунку № 123/1 від 20.04.2019 року, складеному ТОВ ТВК «Автолайн». До матеріалів справи не залучені фотознімки фіксації пошкоджень транспортного засобу «Renault», д.р.н. [NUMBER] . Представник позивача у заяві від 13.12.2021 року просила розглядати справу без її участі. Представник відповідача у заяві від 01.02.2022 року просив розглядати справу без його участі, в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 31.01.2019 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0402-19-00011, предметом якого було страхування транспортного засобу марки «Renault», д.р.н. [NUMBER] (а.с. 4-14). 29.03.2019 року у м. Дніпро по вул. Доблесній відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Renault», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Mercedes», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (а.с. 17-18). Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.05.2019 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. в дохід держави (а.с. 19). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 29.03.2019 року представник позивача оглянув пошкоджений транспортний засіб, про що складено акт огляду (а.с. 20-21). 23.04.2019 року позивачем на підставі рахунку вартості ремонту № 123/1 від 20.04.2019 року було складено страховий акт № ССКА-5593 та розрахунок до нього, й сплачено 24030,73 грн., при цьому 6817,50 грн. зараховано в рахунок не сплаченої частини страхового платежу за договором (а.с. 25-27). Відповідно до схеми ДТП, автомобіль марки «Mercedes», д.р.н. [NUMBER] , на час ДТП був застрахований в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна»» за полісом АМ № 7690373. 19.06.2019 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна»» листом № 4861-31 повідомило позивача, що автомобіль марки «Mercedes», д.р.н. [NUMBER] , на момент ДТП в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна»» застрахований не був (а.с. 29). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України «Про страхування»). Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. У цій справі ПАТ «СК «Українська страхова група» здійснило відшкодування регламентної виплати потерпілій у ДТП особі за страховика винної особи, оскільки цивільно-правова відповідальність винної особи на момент скоєння ДТП не була застрахованою. Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. При застосуванні наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону №1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. У постанові Верховного Суду від 08 листопада 2021 року у справі №761/38133/19 вказано, зокрема, на таке: Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц. Доводи відповідача\~про відсутність\~його вини\~у ДТП\~спростовується постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.05.2019 року. Також суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо невідповідності пошкоджень в акті огляду та виконаним роботам, оскільки згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 06.07.2018р. у справі № 924/675/17 та від 13.03.2018р. у справі № 910/9396/17 розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду права або виконання робіт, необхідних для відновлення, а також на п.п. 1.6, 8.1 та 8.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003. Таким чином, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, а, отже, підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2270,00 грн. покладається на відповідача. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved