Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

Рух справи 26.08.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, датована 26.08.2021, за підписом позивача, в якій вона просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] ( [INFO] ) у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи із дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення [PERSON] ( [INFO] ) повноліття. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2021 для розгляду зазначеного позову визначено суддю Зуєвич Л.Л. Справу фактично передано судді по реєстру 27.08.2021. Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Відповідь на запит надійшла 16.09.2021. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 20.09.2021 відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою від 17.01.2022 Солом`янського районного суду міста Києва заяву представника [PERSON] про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення. Оскільки, розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України /далі - ЦПК України/). Обґрунтування позову В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне: «07 серпня 2015 року між мною, [PERSON] , та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві складено відповідний актовий запис за № 2189 та видано свідоцтво про шлюб (серія [NUMBER] ). У період шлюбу у нас народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (серія [NUMBER] ), видане Солом`янським районним у місті Києві відділом актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 15 лютого 2018 року. З березня 2021 року сторони фактично припинили сімейні відносини та домовились, що з урахуванням віку дитини, залишиться проживати разом зі мною, їх мамою, а батько буде брати участь у вихованні та утриманні дитини, а також нести витрати зумовлені лікуванням і розвитком дитини. Враховуючи те, що з березня 2021 року відповідач не надає достатньої допомоги, необхідної для повноцінного розвитку нашої дитини доньки, не сплачує аліменти на її утримання, я вимушена звернутись за захистом порушених прав моєї дитини до суду». Щодо правової позиції відповідача 12.01.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому [PERSON] просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю спору, а у разі, якщо суд дійде висновку про відсутність підстав для задоволення такого клопотання - відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування вказаних вимог зазначається, зокрема, наступне: «1. Твердження Позивача про те, що Відповідач взагалі не бере участі в утриманні дитини і всі витрати на дитину сплачуються Позивачем самостійно за свій рахунок не відповідають дійсності. У своїй позовній заяві Позивач стверджує, що з березня 2021 року Відповідач не надає достатньої допомоги, необхідної для повноцінного розвитку дитини це не відповідає дійсності, що підтверджується наступним. На регулярній основі Відповідач перераховує на рахунок Позивача грошові кошти необхідні на утримання дитини, що підтверджується в тому числі відповідними квитанціями про переказ коштів (засвідчені копії квитанцій додаються). Станом на дату оформлення відзиву Відповідач залишається зареєстрованим в квартирі [ADDRESS] хоча фактично останній час в ній і не проживає, але враховуючи, що в зазначеній вище квартирі зареєстрована та проживає Позивач разом з дитиною [PERSON] , [INFO] , Відповідач добровільно щомісяця продовжує оплачувати рахунки в тому числі квартплату, спожиті комунальні послуги за квартиру [ADDRESS] в якій фактично проживає Позивач з дитиною, а саме: послуги з централізованого водовідведення, постачання природнього газу, послуги з розподілу природнього газу, послуга з поводження з побутовими відходами, послуга з управління багатоквартирним будинком, послуги з утримання будинків і прибудинкових територій, послуги з постачання теплової енергії, послуги з постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, послуга з централізованого водовідведення. Враховуючи те, що Відповідач брав безпосередню участь в антитерористичній операції та йому було надано статус учасника бойових дій, всі перераховані вище комунальні послуги сплачуються Відповідачем з врахуванням пільг наданих учасникам бойових дій (копії документів що підтверджують статус учасника бойових дій надаються в додатку). Зазначена вище квартира [ADDRESS] . В підтвердження здійснення оплати комунальних послуг Відповідачем надається інформація з особистого кабінету платника, оформленого на офіційному сайті АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ». Квитанції та виписки за оплату комунальних послуг на дату подання відзиву Відповідач надати суду немає можливості тому, що представники АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» відмовляються їх надати Відповідачу через відсутність такої можливості. Всі оплати здійснювалися Відповідачем через особистий кабінет платника. Враховуючи факт неможливості надання суду копій квитанцій про оплату комунальних послуг та квартплати за квартиру [ADDRESS] з причин відмови їх надання Відповідачу представниками АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», прошу суд витребувати у АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» копії квитанцій та виписок з особистого кабінету платника про оплату комунальних та інших послуг за квартиру [ADDRESS] . Враховуючи те, що Відповідачем на користь Позивача на регулярній основі здійснюються платежі необхідні на утримання дитини, а також оплати квартплати та спожитих комунальних послуг за квартиру в якій проживає Позивач з дитиною, можна зробити висновок про відсутність спору в зв`язку з тим, що Відповідач як батько в повному обсязі виконує свої обов`язки по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. 2. Позивач вводить суд в оману стверджуючи, що сімейні відносини між ним та Відповідачем були припинені ще 03.03.2021 В абз. 4 позовної заяви Позивач вводить в оману суд, зазначаючи, що з 03.03.2021 припинив з Відповідачем сімейні відносини це підтверджується тим, що 04.08.2021 між Позивачем та Відповідачем було укладено шлюбний договір (засвідчена копія договору додається), за умовами якого подружжя підписанням зазначеного договору врегульовує між собою, як подружжям майнові відносини. Факт наявності подружніх відносин між Позивачем та Відповідачем на дату подання позовної заяви Позивачем про стягнення аліментів на утримання дитини підтверджується також і тим, що жодною з сторін спору не було порушено питання про розірвання шлюбу (не подано позовну заяву про розірвання шлюбу). Отже на дату укладення шлюбного договору тобто на 04.08.2021, Позивач та Відповідач вважали себе подружжям, сім`єю, що підтверджується укладеним шлюбним договором. Позовна заява про стягнення аліментів на утримання дитини була подана Позивачем 26.08.2021, майже одразу після укладення між сторонами зазначеного вище шлюбного договору. Відповідно до п.2 ч. 1 ст.255 Цивільного процесуального кодексу України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Враховуючи наявність укладеного між Позивачем та Відповідачем шлюбного договору, а також те що до його укладення Позивач та Відповідач вважали себе подружжям, сім`єю спір у даній справі відсутній, а провадження у справі №760/22489/21 має бути закрите.». . Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне. 07.08.2015 між позивачем - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві складено відповідний актовий запис за № 2189 та видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 11). Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.02.2018, у цьому шлюбі у сторін народилась дочка - [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Як стверджує позивач та не заперечує відповідач, дитина проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . 04.08.2021 між сторонами укладено нотаріально завірений шлюбний договір, який зареєстровано в реєстрі за № 1356, яким врегульовано майновий режим майна подружжя. Таким договором між подружжям питання про сплату та розмір аліментів на дитину не урегульовано. Позивачка стверджує, що відповідач з березня 2021 року не надає достатньої допомоги, необхідної для повноцінного розвитку спільної дитини. Доказів які б свідчили, що стан здоров`я та матеріальне становище відповідача не дозволяє утримувати свою дитину суду не надано. Разом з тим, відповідач зазначає, що на регулярній основі перераховує на рахунок позивача грошові кошти необхідні на утримання дитини, проте з доданих до відзиву квитанцій не вбачається, що отримувачем коштів є саме [PERSON] та призначення платежу таких коштів. Відповідач у відзиві зазначає, що наразі хоча залишається зареєстрованим в квартирі [ADDRESS] , де проживають [PERSON] з дочкою, фактично останній час в ній і не проживає. При цьому, відповідач вказує, що продовжує оплачувати рахунки в тому числі квартплату, спожиті комунальні послуги за квартиру в якій фактично проживає позивач з дитиною. Щодо клопотання відповідача про витребування судом у АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» копій квитанцій та виписок з особистого кабінету платника про оплату комунальних та інших послуг за квартиру [ADDRESS] , то суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки питання оплати комунальних платежів не стосується предмету спору у даній справі. Щодо клопотання відповідача про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, у зв`язку з тим, що: 1. відповідач добровільно виконує обов`язки по утриманню дитини, 2. позивач та відповідач є подружжям, то суд відмовляє у його задоволенні виходячи з наступного: -перебування батьків у шлюбі або його розірвання не впливає на обов`язок батьків утримувати дитину; -добровільний порядок сплати аліментів не виключає права стягувача аліментів у будь-який час звернутися з заявою про стягнення аліментів до суду. Застосовані судом норми права та мотиви суду Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною першою статті 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Статтею 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Частино 5 ст. 183 СК України, передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Сімейний кодекс України передбачає підстави для визначення розміру аліментів, але не пов`язує їх виключно зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). З огляду на відсутність імперативної заборони розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. Позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу батька. Частка від доходу платника аліментів визначається у дробовому або відсотковому співвідношенні до доходу. За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні (відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03.02.2021 у справі № 520/21069/18, провадження № 61-1347св20). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (така правова позиція вказана у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19.08.2020 у справі № 2-13112/10, провадження № 61-6385 св 20). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За змістом ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Матеріали справи не містять доказів матеріального становища відповідача, стану здоров`я чи інших обставин, які б свідчили про те, що останній не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачем, а саме 1/4 частини від усіх видів доходів. Висновки суду Встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, виходячи з того, що спільна дитина сторін проживає з позивачем, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. При цьому суд враховує, що батько дитини зобов`язаний приймати участь в утримані своєї дитини до досягнення нею повноліття, а не перекладати свої обов`язки на позивача та/або інших осіб. Отже, враховуючи встановлені обставини, право дитини на достатній життєвий рівень, суд приходить висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача ( [PERSON] ) на користь позивача ( [PERSON] ) на утримання неповнолітньої дитини: дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Судом враховано вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, згідно якої аліменти на дітей за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Вимога про стягнення аліментів на дитину може бути подана до суду протягом усього строку існування права на утримання, тобто до досягнення дитиною повноліття. За загальним правилом аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову на майбутнє. Задовольняючи позов та стягуючи аліменти у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, суд вважає за необхідне зазначити про стягнення аліментів у розмірі, не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку (як це передбачено ч. 5 ст. 183 СК України) та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (як передбачено ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо судового збору Приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Суд бере до уваги, що до відзиву долучено копію безтермінового посвідчення [PERSON] від 11.01.2016, яким підтверджується право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Суд враховує, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Отже, судові витрати у даній справі компенсуються за рахунок держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved