Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

02 листопада 2021 року [PERSON] звернулася до Іршавського районного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Обґрунтовуючи позов зазначила, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На час звернення до суду з даним позовом шлюб між сторонами розірвано за рішенням Іршавського районного суду від 22 вересня 2017 року. Рішенням Іршавського районного суду від 22.09.2017 року присуджено до стягнення аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання дітей в розмірі по 1000 (одна тисяча) гривень на кожну дитину. Враховуючи те, що призначених судом аліментів на дітей не вистачає для належного їх утримання, відповідач не піклується про здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток дітей, в силу свого віку діти потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, відповідач є працездатним, просить суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 2500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 26.11.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] , представник позивача адвокат Зейкан Г.І. для участі в розгляді справи не з`явилися, позивач подала до суду заяву, просить справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримала, з мотивів, викладених в позовній заяві, просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши надані позивачем докази, відсутність заперечень відповідача вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 22 вересня 2017 року, шлюб зареєстрований 18 травня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 35 між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі по 1000 гривень щомісяця на кожну дитину, починаючи з 08 червня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Від шлюбу сторони, згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Ільницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 62 мають дочку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7) та згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Ільницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис №107, мають сина - [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її повному утриманні. Позивач [PERSON] 03.04.2019 року одружилася з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Ільницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 10 ( а.с. 11). Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 12 даного Закону передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2022 року - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривень, з 1 грудня - 2833 гривень. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи обставини справи, те, що з віком потреби дітей зростають, що в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживають діти, на їх утримання, забезпечення їх гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку дітей, суд визнає як зміну матеріального стану позивача, що є однією з умов з якою пов`язується можливість збільшення розміру аліментів, а також враховуючи той факт, що відповідач є молодою, працездатною людиною, однак в матеріалах справи відсутнє підтвердження про дохід відповідача, суд вважає, що слід визначити розмір аліментів в сумі по 2000 гривень на кожну дитину, щомісячно з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення діттьми повноліття. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Пунктом 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що у справі позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial