Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт прийнятт спадщини після померлої матері та визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після своєї матері право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті своєї матері він звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини померлої, однак йому було повідомлено про пропуск встановленого законом строку для подання заяви про прийнячття спадщини, відсутність у спадковому реєстрі заповіту померлої на його ім`я та відсутність оригіналу правовстановлюючих документів на спадкове майно. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з викладених у заяві підстав. Представник відповідача в судове засідання не прибув. Відповідач був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином шляхом отримання судової повістки про виклик; про причини неприбуття свого представника суду не повідомив. Свідок [PERSON] пояснив суду, що позивач по справі є його рідним братом, який з дня свого народження проживає у хаті їх батьків за адресою: [ADDRESS] ; зазначив, що [PERSON] утримує вказаний будинок, обробляє землю, керує підсобним господарством. Дядько позивача [PERSON] як свідок дав пояснення аналогічні свідку [PERSON] та підтвердив зазначені ним обставини. Вислухавши вступне слово представника позивача, показання свідків та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, приходить до наступних висновків. Позивач по справі [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16 серпня 1977 року (а.с. 9). 02 листопада 1987 року [PERSON] склала заповіт на користь свого сина [PERSON] (а.с. 10). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.08.2003 року (а.с. 8). Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Натомість, станом на дату постановлення цього рішення, спадкову справу до майна померлої не заведено, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 25.01.2022 року (а.с. 62). Вирішуючи справу по суті, суд керується положеннями цивільного законодавства, що були чинні станом на дату відкриття спадщини. Зокрема, норми статті 549 ЦК Української РСР передбачали, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Так, за змістом листа № 2320/02-22 від 28 жовтня 2021 року Калинівської селищної ради, судом встановлено, що [PERSON] з 23.02.1980 року зареєстрований і проживає у житловому будинку, який рахувався за його матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). Крім того, обставина вступу в управління і володіння позивачем спадковим майном матері повністю підтверджується наданими суду показаннями свідків, які пояснили, що позивач дійсно утримав та утримує на даний час спадкове нерухоме майно після смерті своєї матері. Отже, із наданих суду письмових доказів та пояснень свідків встановлено, що за приписами норм статті 549 ЦК Української РСР позивач дійсно прийняв спадщину після своєї матері, оскільки він фактично вступив в управління і володіння спадковим майном у строк протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У суду відсутні підстави сумніватися у достовірності та правдивості доводів позивача, поясненнях свідків та змісту досліджених під час розгляду справи письмових доказів. Таким чином, враховуючи надані суду письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи достовірно встановлено факт прийняття заявником спадщини після померлої матері. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості вимог позивача про визнання права власності, суд обов`язково враховує роз`яснення надані у Листі від 16.05.2013\~року № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за якими, у справах про спадкування права власності на нерухоме майно суди не повинні задовольняти позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом чи за заповітом за відсутності спору між спадкоємцями стосовно спадщини, оскільки реалізація прав позивачів має інші механізми: звернення до нотаріальної контори із заявою про\~прийняття спадщини, встановлення факту\~прийняття спадщини, продовження строку\~прийняття спадщини (у разі відкриття спадщини до [INFO] ); щодо встановлення факту\~прийняття спадщини, то, враховуючи положення статей 1268, 1269\~ЦК, мова може йти лише про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо спадкові правовідносин виникли після набрання чинності ЦК (після 1 січня 2004 року). Якщо спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК, судам слід враховувати, що ст. 549\~ЦК УРСР\~було визначено перелік дій, які свідчать про\~прийняття спадщини фактичний вступ у володіння та управління спадковим майном. У зв`язку із цим, вимоги позивача про визнання права власності не підлягають задоволенню, оскільки реалізація спадкових прав позивача має інші механізми, у даному випадку: встановлення факту\~прийняття спадщини. За таких обставин, позов слід задовольнити частково. Даний факт встановлено з метою оформлення позивачем спадщини померлої матері. На підставі викладеного,

Outcome: partial