Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтований тим, що 06 червняя 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір №846413 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки. Згідно з Додатковим договором №1 від 25.11.2014 року до вказаного договору відповідачу був наданий кредитний ліміт за платіжною карткою в сумі 19600,00 гривень, зі сплатою 28% річних строком кредитування на строк дії платіжної картки. Одночасно на виконання вимог ч.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідачу було надано повідомлення про умови кредитування. На даний час відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту не виконав, внаслідок чого відповідач має заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 10.06.2021 року в розмірі 28086 грн. 30 коп., у тому числі 19587,08 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 4971,04 грн. - проценти за користування кредитом; 14,00 грн. - комісія; 613,02 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 936,96 - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 292,21 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 1432,44 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 265,39 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 грудня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином. Про поважні причини своєї неявки суду він не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позовних вимог від нього не надходило. Тому суд визнає неявку відповідача з неповажних причин, та, на підставі заяви представника позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, за необхідне провадити розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 06 червня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був підписаний договір №846413 про відкриття та обслуговування рахунку та надання платіжної картки (а.с.5) 25 листопада 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був підписаний додатковий договір №1 до договору №846413 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки (а.с.7) Згідно повідомлення про умови кредитування, відповідач був ознайомлений з основними умовами кредитування, інформацією щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача та порядком повернення кредиту. Відповідно до п. 1.1.1 Додаткового договору, Банк відкрив на ім`я [PERSON] поточний рахунок в гривні України, на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходиться у приміщенні установ Банку. На виконання умов Договору Банк надав відповідачу платіжну картку типу Mastercard Debit Standard 0 та ПІН-конверт до неї. Відповідачу встановлено кредит у розмірі 19600,00 грн., строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін, строк кредиту продовжується на строк її дії. Процентна ставка за кредитом є фіксованою, складає 28,00 % річних і сплачується щомісячно. Відповідно до розрахунку наданого позивачем, станом на 10.06.2021 року в розмірі 28086 грн. 30 коп., у тому числі 19587,08 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 4971,04 грн. - проценти за користування кредитом; 14,00 грн. - комісія; 613,02 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 936,96 - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 292,21 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 1432,44 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 265,39 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом (а.с.9-14). Факт наявності вище наведеної заборгованості підтверджується наявними в матеріалах справи доказами й не спростований відповідачем. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем суду надано не було. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема, у випадку прострочення виконання. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (ст. 625 ЦК України) та проценти за позикою (ст. 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, вимоги позивача про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пені, а також трьох процентів річних є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені наданими доказами та підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved