Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , за участю органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської Ради про визначення місця проживання дитини, зміну порядку стягнення аліментів на дитину та визначення участі батька дитини у її вихованні. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на наступні обставини. Так позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Суворовського районного суду м.Одеси 30 травня 2016 року. У шлюбі [INFO] народилася донька [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER] . З моменту фактичного розірвання шлюбу, донька проживає спільно з позивачкою. Позивачка піклувалася про неї, забезпечує перебування у дитячому садочку, здійснює усю фінансову підтримку на розвиток доньки, її оздоровлення, виховання. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 30.11.2017р. з відповідача на користь позивачки були стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка бажає визначити новий спосіб стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а саме 2000( дві тисячі) гривень 00 копійок щомісячно. Окрім того, позивачка бажає визначити місце проживання дитини разом із нею, а також визначити способу участі батька вихованні дитини. (а.с. 3-7) Заочним рішенням суду від 29.09.2020р. позовні вимоги позивачки було задоволені та судом було вирішено: 1.Визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] спільно із матір`ю [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП№ [NUMBER] ). 2.Змінити спосіб стягнення аліментів, який визначений у рішенні Суворовського районного суду м. Одеси від 30.11.2017р., та стягувати аліменти з [PERSON] ( [INFO] , ІПН: [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП№ [NUMBER] яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ) на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] у розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набуття рішенням законної сили до досягнення донькою [PERSON] , а саме до [INFO] включно. 3.Визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] шляхом встановлення спілкування з дитиною у перші та треті вихідні місяця без ночівлі, враховуючи бажання дитини, додаткові дні зустрічей за попередньою домовленістю між батьками. (а.с. 91-93) 25.03.2021р. [PERSON] подав заяву про скасування заочного рішення суду від 29.09.2020р. Ухвалою суду від 14.05.2021р. заочне рішення суду від 29 вересня 2020р. було скасовано та призначено розгляд справу у підготовчому провадженні. Ухвалою суду 22.11.2021р. було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 31.01.2022р. о 11.30. В судове засідання представник позивача адвокат Броднікова Т.Г. не з`явилась, відповідно до поданої заяви просила справу розглянути у її відсутність. В судове засідання представник відповідача адвокат Тищенко С.Ю. не з`явився, відповідно до поданої заяви просив розглянути справу у його відсутність та відмовити у задоволенні позовних вимог. Представники органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської Ради в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Судом встановлені наступні обставини, а також відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Суворовського районного суду м.Одеси 30 травня 2016 року. У шлюбі [INFO] народилася донька [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER] . В судовому засіданні встановлено, що з моменту фактичного розірвання шлюбу, донька проживає спільно з позивачкою. Позивачка піклувалася про неї, забезпечує перебування у дитячому садочку, здійснює усю фінансову підтримку на розвиток доньки, її оздоровлення, виховання. Відповідно до ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської Ради №01-05-3/320 вх. від 17.09.2020р., орган опіки та піклування вважає визначити доцільним місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] спільно із матір`ю [PERSON] . Враховуючи той факт, що малолітня [PERSON] , [INFO] постійно проживає з матір`ю [PERSON] , то суд вважає, що необхідно визначити місце проживання дитини спільно з матір`ю. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 30.11.2017р. з відповідача на користь позивачки були стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка бажає визначити новий спосіб стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а саме 2000( дві тисячі) гривень 00 копійок щомісячно. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст. 182 ЦК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини . Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022р» від 02 грудня 2021 року № 1928-IX встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні; Отже мінімальний розмір аліментів на [PERSON] , [INFO] складає суму у розмірі 1309 гривень. З матеріалів справи вбачається, що відповідач офіційно не працює, а тому розрахунок заборгованості проводився відповідно до середньомісячної заробітної плати одного середньо облікованого штатного працівника для даної місцевості, що складає у листопаді 2018р. щомісячну суму у розмірі 2072 грн. 50 коп. (а.с. 73) Відповідно до ч. 2 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Відповідно до відомостей Головного управління статистики в Одеські області розмір середньої заробітної плати штатних працівників в середньому склав суму у розмірі 12326 грн., тобто 1/4 частка може складати суму більше 2000 гривень щомісячно. Отже суд вважає, що визначення розміру аліментів у розмірі 2000 гривень щомісчяно, як просила позивачка буде порушувати інтереси малолітньої дитини, а тому такі вимоги не підлягають задоволенню. Суд також вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визначення способу участі [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] шляхом встановлення спілкування з дитиною у перші та треті вихідні місяця без ночівлі, враховуючи бажання дитини, додаткові дні зустрічей за попередньою домовленістю між батьками. Так, відповідно до ч. 1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Отже право на подання вищевказаних позовних вимог має виключно той з батьків, якому чинять перешкоди. Однак відповідач [PERSON] не заявляв зустрічних вимог щодо усунення йому перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивачки в цієї частині не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial