Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

У серпні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. від 23 червня 2021 року № 215811 про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 91626466000 від 02.08.2012 року. Стягнути солідарно з відповідачів понесені судові витрати на користь позивача. В обґрунтування позову вказував, що 23.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 215811. Далі 06.07.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. відкрито виконавче провадження № 66006726 з виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса. Як вбачається з вищевказаної постанови, на користь ТОВ «ФК «УНО Капітал» з [PERSON] стягнуто заборгованість за період з 30.12.2020 року по 17.06.2021 року включно в розмірі 8 428,35 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту, за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату. Загальна заборгованість [PERSON] становить 9 128,35 грн. Загальна сума заборгованості по виконавчому провадженню з урахуванням основної винагороди та постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження складає 10 373,18 грн. Також позивач зазначив, що 02.08.2012 року між ним та АТ «УкрСиббанк» дійсно було укладено кредитний договір № 91626466000, однак позивач вважає, що виконавчий напис № 215811 від 23.06.2021 року не відповідає вимогам закону, оскільки порушено порядок його видачі. 30.08.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 08.09.2021 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 24.09.2021 року до суду надійшло клопотання [PERSON] на виконання ухвали про залишення позову без руху від 08.09.2021 року. 01.10.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В матеріалах справи містяться відомості про отримання відповідачем-1 і третьою особою копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками. 08.11.2021 року на виконання вимог ухвали суду від 01.10.2021 року, приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. надано копію матеріалів виконавчого провадження № 6606726. Будь-яких інших заяв (заперечень) від учасників справи на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 02.08.2012 року між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір № 91626466000 про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна, відповідно до умов якого надано суму кредиту в розмірі 7 731,79 грн. (п. 1 договору). Кредит, плата за кредит, інші платежі повинні бути повернуті не пізніше 02.08.2014 року (п. 4). 24.06.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис, реєстровий № 215811, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УНО Капітал» заборгованості за кредитним договором № 91626466000 від 02.08.2012 року в період з 30.12.2020 року по 17.06.2021 року в сумі 9 128,35 грн., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 8 428,35 грн., суми плати за вчинення виконавчого напису, всього 9 128,35 грн.. На підставі вчиненого виконавчого напису № 215811 від 23.06.2021 року, приватним виконавцем Канцедал Олександром Олександровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 06.07.2021 року № 66006726 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ»» заборгованості за кредитним договором № 91626466000 від 02.08.2012 року в розмірі 9 128,35 грн. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом МЮУ від 22.02.2012 року № 296/5, у якому Главою 16 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з п. 1.1 глави 16 цього Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2 глави 16 Порядку передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ст. 88 Закону України «Про нотаріат). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Наведена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 01.04.2020 року у справі № 201/15282/16-ц (провадження № 61-40796св18). За змістом оскаржуваного виконавчого напису, приватним нотаріусом констатовано настання строку платежу за кредитним договором та прострочення платежів, при цьому період стягнення заборгованості з 30.12.2020 року по 17.06.2021 року. Разом з цим, строк погашення кредиту за договором від 02.08.2012 року зазначено не пізніше 02.08.2014 року (п. 4 договору). Вчиняючи виконавчий напис приватний нотаріус не врахував, що постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в судовому порядку визнана незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Наведене підтверджується постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. У пункті 83 постанови від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17 Велика Палата Верховного Суду зробила наступний висновок: «Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса». Отже, нотаріус та відповідач-1, звертаючись із заявою про вчинення виконавчого напису, наведені вище обставини не з`ясували, тому суд дійшов висновку про доведеність вимоги позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання. Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинства. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.04.2020 року у справі № 520/13067/17 (провадження № 14-397цс19) зроблено висновок, що зміст і характер відносин між учасниками справи, встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи підтверджують, що спір у позивачки є саме з ТзОВ «Кей-Колект» з приводу порушення ним права власності позивачки на квартиру внаслідок дій ТзОВ «Кей-Колект» щодо реєстрації за ним такого права. Фізична особа, яка досягла повноліття, у цивільному процесі може бути стороною саме як така особа, а не як нотаріус, державний реєстратор тощо. Отже позовна вимога про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на квартиру не може бути звернена до приватного нотаріуса, яку позивачка визначила співвідповідачем. Державний реєстратор, зокрема і приватний нотаріус, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений. Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21.11.2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12.12.2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 12.12.2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30.01.2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39)». Другим відповідачем по справі у позовній заяві вказаний приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович. Враховуючи характер правовідносин у даній справі, на думку суду, належним відповідачем по справі є саме стягувач за виконавчим написом - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УНО Капітал», отже в частині позову до приватного нотаріуса слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з належного відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачена сума судового збору у розмірі 908 грн.

Outcome: partial