Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.10.2008 року у розмірі 5647 грн. 55 коп. та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 17.10.2008 року між відповідачем [PERSON] та АТ КБ «Приват Банк» укладений кредитний договір № б/н від 17.10.2008 року, за умовами якого відповідачу був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконував належним чином, а саме не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. 04.07.2016 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича з заявою про стягнення заборгованості з відповідача. Виконавчим написом нотаріуса від 21.07.2016 року задоволено стягнути заборгованість в розмірі 18600,76 грн., нараховану станом на 16.06.2016 року. Враховуючи положення ст..526, 529 ЦК України, винесення виконавчого напису не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання, відтак прострочена заборгованість становить 8027,29 грн. Вказують, що оскільки з відповідача було стягнено заборгованість за кредитним договором за період з дати укладення кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в виконавчому написі приватного нотаріуса Завалієва А.А. від 21.07.2016 року, тобто за період з 17.10.2008 року по 16.06.2016 року, то за період після подання заяви до нотаріуса від 04.07.2016 року, з 05.07.2016 по 20.07.2021 року відповідач має заборгованість у розмірі 5647,55 грн., яка складається з наступного: 4433,22 грн. - індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання та 1214,33 грн. - 3% річних від простроченої суми. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відзиву на позов не подав, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, враховуючи наступне. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи повторну неявку відповідачів в судове засідання та відсутність заперечень позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що 17.10.2008 року між відповідачем та АТ КБ «ПриватБанк» укладений кредитний договір № б/н від 17.10.2008 року, за умовами якого відповідачу був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, про що свідчить підписана відповідачем заява. Відповідачем не виконувались умови кредитного договору, в результаті чого АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. з заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Частиною 1 ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, позивач використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, , та інших витрат за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів за виконавчим написом приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. №2976 від 21.07.2016 року. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, із чим погодився й суд, який задовольнив позовні вимоги. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З моменту винесення приватним нотаріусом виконавчого напису, яким вирішено спір сторін щодо боргових зобов`язань відповідача, правовідносини сторін перейшли в іншу площину виконання судового рішення. Відтак, після винесення приватним нотаріусом виконавчого напису про стягнення суми боргу, позивач має право на отримання інфляційного нарахування на суму боргу, виражене в національній валюті та на три проценти річних від простроченої суми боргу, згідно положень ст. 625 ЦК України. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 14.02.2018 року у справі № 564/2199/15-ц. Відповідно до наданого позивачем розрахунку індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язання та 3 % річних від простроченої суми сума таких становить 5647,55 грн., яка складається з наступного: 4433,22 грн. - індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання та 1214,33 грн. - 3% річних від простроченої суми. Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості як належний доказ по справі, оскільки будь-яких доказів на спростування такого відповідачем не надано, такий не оскаржувався, а відтак є чинним. З огляду на те, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №б/н від 17.10.2008 року в розмірі 5647,55 грн., яка складається з наступного: 4433,22 грн. - індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання та 1214,33 грн. - 3% річних від простроченої суми. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 270,00 грн.

Outcome: approved