Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Ріпкинської селищної ради, у якому просять: -встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ЧН, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №479 від 14.07.1995, на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] ; -визнати право власності у порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, площею 0,6000 га, що розташована на території [ADDRESS] , яка належала померлому [PERSON] , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЧН, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №479 від 14.07.1995. Позовні вимоги мотивовані тим, що померлому [INFO] [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЧН належало право на вищевказану земельну ділянку. Проте, в Державному акті у прізвищі власника було допущено помилку, замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої входить зокрема право на вказану земельну ділянку. Відповідно до заповіту, який залишив померлий [PERSON] , все своє майно останній заповів своїм дочкам - [PERSON] та [PERSON] . Для оформлення спадщини після смерті [PERSON] , позивачки звернулися до державного нотаріуса Першої Чернігівського державної нотаріальної контори з відповідними заявами. Проте, нотаріусом було відмовлено у видачі позивачкам свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що належала [PERSON] . Причиною відмови стало те, що в Державному акті допущені виправлення. Видати дублікат Державного акту неможливо, оскільки не передбачено чинним законодавством. Для подальшого утримання та збереження майна, позивачкам необхідно оформити право власності на спадкове майно, оскільки у позасудовому порядку зробити це неможливо, то позивачки звернулися до суду за даним позовом. У судове засідання позивачки надали заяви, в яких підтримують позовні вимоги в повному обсязі та просили справу розглядати у їх відсутність. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву, в якій визнає позовні вимоги, стосовно їх задоволення покладається на розсуд суду та просить справу розглядати у його відсутність. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд доходить наступного висновку. За життя [PERSON] на підставі рішення Новоукраїнської сільської ради від 17.06.1993 №16 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,6 га, яка розташована на території Новоукраїнської сільської ради, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ЧН, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №479. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконкомом Новоукраїнської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області вбачається, що [INFO] помер [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З матеріалів справи встановлено, що спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] є його доньки - позивачки у справі [PERSON] та [PERSON] . Згідно вимог ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №43/02-21 від 26.01.2021 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧН з тієї причини, що у Державному акті є виправлення, а саме у прізвищі власника земельної ділянки. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З огляду на те, що факт, який просить встановити позивачки, знайшов своє підтвердження на підставі поданих письмових доказів, суд дійшов висновку що вимоги в частині встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема в порядку спадкування. Разом з тим, відповідно до положень ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачки мають рівні права на спадщину після смерті [PERSON] , тобто по 1/2 частині права власності на земельну ділянку, що належала спадкодавцю [PERSON] , відтак позовні вимоги в частині визнання права власності в порядку спадкування підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial