Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Заступником керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі позивача, Комунального некомерційного підприємства «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради Чернігівської області, подана до Семенівського районного суду Чернігівської області позовна заява, згідно відомостей якої прокурор просив: стягнути з [PERSON] кошти у сумі 9264 грн. 80 коп. на відшкодування витрат Комунального некомерційного підприємства «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради Чернігівської області на стаціонарне лікування потерпілого від злочину (кошти перерахувати на р/р [NUMBER] , МФО 353553 ФЧ Чернігівське обласне АТ Ощад м. Чернігів); витрати, пов`язані з розглядом справи, покласти на відповідача. Реалізуючи надані законом повноваження, заступник керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури Чернігівської області звернувся до суду з позовною заявою з метою представництва Інтересів держави, оскільки КНП «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради Чернігівської області безпосередньо не вживає заходи щодо усунення порушень вимог законодавства у бюджетній сфері, належним чином не виконує покладені на неї обов`язки та не вживає відповідні заходи, що повністю узгоджується з приписами діючого законодавства. В обґрунтування правомірності використання представницьких повноважень при зверненні з даним позовом прокурор у позовніі заяві зазначив про те, що уповноваженими особами КНП «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради Чернігівської області не було здійснено жодних дій для захисту та відновлення порушених інтересів держави, повернення до бюджету коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Сам факт не звернення КНП «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради Чернігівської області із заявою до суду свідчить про те, що вказаний орган неналежно виконує свої повноваження. Таким чином, у органів прокуратури виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з такою заявою з метою захисту інтересів КНП «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради Чернігівської області. Так, вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2020 року (справа № 744/813/20) [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі, ч. 1 ст. 153 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, ч. 2 ст. 162 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань [PERSON] остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців. Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 січня 2021 року (справа № 744/813/20) вирок суду І інстанції залишено без змін. Встановлено, що 21 травня 2020 року, приблизно о 00 годин 10 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи мету насильницьких дій сексуального характеру, прийшов до домоволодіння [PERSON] , що розташоване за адресою: [ADDRESS] , та постукав у вхідні двері. Коли [PERSON] відчинила двері до прихожої кімнати будинку, то [PERSON] , накинув рушника на голову потерпілої, звалив її на підлогу в прихожій кімнаті та почав наносити численні удари кулаками рук по різних частинах тіла, душити і заламувати руки, в результаті чого спричинив [PERSON] , згідно висновку експерта № 61 від 16 липня 2020 року тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому в нижній третині зі зміщенням лівої плечової кістки, котрий утворився 21 травня 2020 року від дії тупого предмету та відноситься до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Приблизно о 00 годин 10 хвилин 21 травня 2020 року, [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи мету насильницьких дій сексуального характеру, прийшов до домоволодіння [PERSON] , що розташоване за адресою: [ADDRESS] , та постукав у вхідні двері. Коли [PERSON] відчинила двері до прихожої кімнати будинку, то [PERSON] , накинув рушника на голову потерпілої, проник до середини приміщення, де застосовуючи психологічне та фізичне насильство, шляхом нанесення тілесних ушкоджень в різні частини тіла, подолав її фізичний опір, завів до зальної кімнати, поклав на диван, розірвав на ній нижню білизну, всупереч її волі, почав гладити руками по статевих органах, а саме вагіні та грудях потерпілої [PERSON] . Приблизно о 00 годин 10 хвилин 21 травня 2020 року [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на вторгнення до житла [PERSON] , з метою вчинення насильницьких дій сексуального характеру, прийшов до домоволодіння [PERSON] , що розташоване за адресою: [ADDRESS] , та постукав у вхідні двері. Коли [PERSON] відчинила двері до прихожої кімнати будинку то [PERSON] , не маючи на те законних підстав, застосовуючи фізичне насильство накинув рушника на голову потерпілої, проник до середини приміщення, звалив її на підлогу та почав наносити численні удари кулаками рук по різних частинах тіла душити і заламувати руки, в результаті чого спричинив [PERSON] тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 61 від 16 липня 2020 року відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] , перебувала на лікуванні в КНП «Семенівська ЦРЛ» (на даний час КНП «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради Чернігівської області) в хірургічному відділенні з 21.05.2020 по 29.05.2020 (8 ліжко-днів). Згідно розрахунку КНП «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради Чернігівської області вартість ліжко-дня у травні 2020 року становила 1158 гривень 10 копійок. Таким чином, на лікування потерпілої від кримінального правопорушення державою затрачено кошти у сумі 9264 гривні 80 копійок. [PERSON] проходила лікування у Комунальному некомерційному підприємстві «Семенівська центральна районна лікарня» Семенівської міської ради, яке на даний час на підставі рішення Семенівської міської ради Чернігівської області № 988 від 24 вересня 2020 року, «Про затвердження Статуту комунального некомерційного підприємства «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради змінило свою назву на Комунальне некомерційне підприємство «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради. Згідно ст. 1191 ЦК України держава, Автономна республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають права зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. Відповідно до ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до п. 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 (надалі Порядок), сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Пунктом 4 Порядку вказано, що стягнені в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховується до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Разом з цим, відповідач не відшкодував витрати на лікування потерпілого від злочину. Відповідно до вимог ст. 89 Бюджетного кодексу України витрати, які спрямовуються на охорону здоров`я, здійснюються з місцевого бюджету, а тому несплата коштів Відповідачем суттєво впливає на інтереси держави у зв`язку з недоотриманням коштів для фінансування закладу охорони здоров`я. Відповідно до статті 3 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» закладом охорони здоров`я є - юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників. Однак, у зв`язку з бездіяльністю посадових осіб КНП «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради Чернігівської області, заходи щодо реального стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину не вживаються, оскільки до цього часу КНП «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради Чернігівської області до суду з позовом про стягнення з [PERSON] витрат на лікування потерпілої [PERSON] від злочину не зверталась, внаслідок чого порушуються державні інтереси, які полягають в забезпеченні повернення до бюджету відповідного державного закладу охорони здоров`я понесених витрат. Таким чином, єдиною можливістю захистити державні інтереси є звернення прокурора до суду з відповідним позовом про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину з Відповідача - [PERSON] . Ухвалою судді від 23 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 14 грудня 2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 12 січня 2022 року. Прокурор Гнип Яна Олексіївна у судовому засіданні позов підтримала повністю та пояснила, що вона просить задовольнити позов повністю за обставин, викладених у ньому. Представник позивача, Комунального некомерційного підприємства «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради Чернігівської області, економіст з фінансової роботи Комунального некомерційного підприємства «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради Чернігівської області Козік Людмила Василівна у судовому засіданні позов підтримала повністю та пояснила, що вона просить задовольнити позов повністю за обставин, викладених у ньому. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в частині стягнення витрат на продукти харчування в сумі 111 гривень 18 копійок та на оплату енергоносіїв в сумі 472 гривні 50 копійок, решту позовних вимог не визнав. Суд, вислухавши учасників справи, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити частково за наступних встановлених судом обставин. У справі встановлено, що вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2020 року (справа № 744/813/20) [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 162 Кримінального кодексу України, та на підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 січня 2021 року (справа № 744/813/20) вирок суду І інстанції залишено без змін. Встановлено, що 21 травня 2020 року, приблизно о 00 годин 10 хвилин, [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи мету насильницьких дій сексуального характеру прийшов до домоволодіння [PERSON] , що розташоване за адресою: [ADDRESS] , та постукав у вхідні двері. Коли [PERSON] відчинила двері до прихожої кімнати будинку, то [PERSON] , накинув рушника на голову потерпілої, звалив її на підлогу в прихожій кімнаті та почав наносити численні удари кулаками рук по різних частинах тіла, душити і заламувати руки, в результаті чого спричинив [PERSON] , згідно висновку експерта № 61 від 16 липня 2020 року тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому в нижній третині зі зміщенням лівої плечової кістки, котрий утворився 21 травня 2020 року від дії тупого предмету та відноситься до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Приблизно о 00 годин 10 хвилин 21 травня 2020 року, [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння переслідуючи мету насильницьких дій сексуального характеру прийшов до домоволодіння [PERSON] , що розташоване за адресою: [ADDRESS] , та постукав у вхідні двері. Коли [PERSON] відчинила двері до прихожої кімнати будинку, то [PERSON] , накинув рушника на голову потерпілої, проник до середини приміщення, де застосовуючи психологічне та фізичне насильство, шляхом нанесення тілесних ушкоджень в різні частини тіла, подолав її фізичний опір, завів до зальної кімнати, поклав на диван, розірвав на ній нижню білизну, всупереч її волі, почав гладити руками по статевих органах, а саме вагіні та грудях потерпілої [PERSON] . Приблизно о 00 годин 10 хвилин 21 травня 2020 року [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на вторгнення до житла [PERSON] , з метою вчинення насильницьких дій сексуального характеру, прийшов до домоволодіння [PERSON] , що розташоване за адресою: [ADDRESS] , та постукав у вхідні двері. Коли [PERSON] відчинила двері до прихожої кімнати будинку то [PERSON] , не маючи на те законних підстав, застосовуючи фізичне насильство накинув рушника на голову потерпілої, проник до середини приміщення, звалив її на підлогу та почав наносити численні удари кулаками рук по різних частинах тіла душити і заламувати руки, в результаті чого спричинив [PERSON] тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 61 від 16 липня 2020 року відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] , перебувала на лікуванні в КНП «Семенівська ЦРЛ» (на даний час КНП «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради Чернігівської області) в хірургічному відділенні з 21.05.2020 по 29.05.2020 (8 ліжко-днів). Згідно розрахунку КНП «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради Чернігівської області (а. с. 10) вартість ліжко-дня у травні 2020 року становила 1158 гривень 10 копійок. Згідно поданого позивачем розрахунку, на лікування потерпілої від кримінального правопорушення державою затрачено кошти у сумі 9264 гривні 80 копійок. [PERSON] проходила лікування у Комунальному некомерційному підприємстві «Семенівська центральна районна лікарня» Семенівської міської ради, яке на даний час на підставі рішення Семенівської міської ради Чернігівської області № 988 від 24 вересня 2020 року «Про затвердження Статуту комунального некомерційного підприємства «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради змінило свою назву на Комунальне некомерційне підприємство «Семенівська міська лікарня» Семенівської міської ради. Згідно ст. 1191 Цивільного кодексу України держава, Автономна республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають права зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. Відповідно до ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до п. 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 (надалі Порядок), сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Пунктом 4 Порядку вказано, що стягнені в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховується до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Разом з цим, відповідач не відшкодував витрати на лікування потерпілого від злочину. Відповідно до вимог ст. 89 Бюджетного кодексу України витрати, які спрямовуються на охорону здоров`я, здійснюються з місцевого бюджету, а тому несплата коштів Відповідачем суттєво впливає на інтереси держави у зв`язку з недоотриманням коштів для фінансування закладу охорони здоров`я. Враховуючи, що заробітна плата працівникам лікарні та нарахування на неї виплачуються щомісячно та не залежать від кількості хворих, перебування на лікуванні потерпілих внаслідок вчинених кримінальних правопорушень, суми оплати праці (6828 гривень 16 копійок) та нарахувань на оплату праці (1408 гривень 25 копійок) стягненню з відповідача не підлягають. Крім того, згідно п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545, визначення суми витрат на лікування потерпілого провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Виходячи з цього, витрати на предмети, матеріали, обладнання та інвентар в сумі 18 гривень 53 копійки стягненню з відповідача не підлягають. Таким чином, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача наступні кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої: медикаменти та перев`язувальні матеріали - 111 гривень 18 копійок, продукти харчування - 111 гривень 18 копійок, оплата послуг (крім комунальних) - 315 гривень 00 копійок, оплата енергоносіїв - 472 гривні 50 копійок. Всього підлягають стягненню з позивача на користь відповідача грошові кошти в сумі 1009 гривень 86 копійок на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину Оскільки позов задовольняється частково, суд вважає за необхідне згідно вимог ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial