Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, місцезнаходження за адресою: 65058, м. Одеса, вул. Армійська, 18, за участю третіх осіб: Військової академій м. Одеси, місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, буд. 10, Київської районної адміністрації Одеської міської ради, місцезнаходження за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, буд. 9, в якому просить зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси подати до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради клопотання про зміну статусу квартири у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] з «службової» на «постійна», посилаючись на таке. Протоколом № 64 від 06 травня 2008 року засідання житлової комісії територіального комітету профспілки працівників Південного оперативного командування [PERSON] зі складом сім`ї 3 особи поставлено на квартирний облік у контрольних списках територіального комітету профспілки. Відповідно до рішення Міністра оборони України від 03 квітня 2012 року [PERSON] на склад сім`ї 3 особи (ворна, син, донька) була виділена трикімнатна службова квартира у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . У Військовій академії м. Одеса [PERSON] працює з 1993 року. Враховуючи стаж роботи більш ніж 29 років в організації, яка надала службове житло, [PERSON] і її сім`я не може бути виселена із службового житла без надання іншого житлового приміщення, яке забезпечує потреби. Рішенням житлової комісії Військової академії від 21 січня 2015 року (протокол №11) вирішено клопотати перед начальником КЕВ м. Одеса про зміну статусу вказаного житла на з «службове» на «постійне», що надасть змогу забезпечити її сім`ю житлом та виключити її з квартирної черги. Дана квартира забезпечує житлові потреби її сім`ї. Враховуючи наведене, [PERSON] звернулася із заявою до Начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса, де просила звернутися з клопотанням до місцевих органів влади про зміну статусу вказаного житла з «службове» на «постійне». 08 травня 2020 року їй була надана відповідь, що у відповідності до наказу Міністерства оборони України № 380 2018 року «Про затвердження інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей житловими приміщеннями» не передбачено виключення квартири із числа службових працівникам. Житлова комісія Військової академії клопотала про виключення квартири, в якій проживає позивач, із службового житлового фонду військової академії (протокол № 20 від 26 лютого 2021 року). Наказом начальника військової академії (з адміністративно - господарської діяльності) від 12 березня 2021 року № 217 оголошено рішення житлової комісії академії від 26 лютого 2021 року. Проте відповідачем на адресу академії надіслано лист заступника начальника Центрального управління інженерно - інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики від 26 травня 2021 року № 370/2/4679 стосовно облікової справи на працівника Збройних Сил України [PERSON] та відповідач відмовляється здійснити належні дії щодо виключення її квартири з числа службових не дивлячись на рішення установи за якою закріплено службове житло. Дана відповідь не відповідає законодавству України, а відмову відповідача направити клопотання до Малиновської районної адміністрації м. Одеса такою, що порушує конституційне право позивача на забезпечення житлом та змушує звернутися до суду. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала. Відповідач Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відзиву на позов не подавав. Третя особа: Військова академія м. Одеси, надали до суду письмові пояснення, в яких просила позов [PERSON] до КЕВ м. Одеси, треті особи Військова академія (м. Одеса), Київська районна адміністрація ОМР, про зміну статусу квартири у житловому будинку задовольнити, та зазначила, що [PERSON] працює у Військовій академії, має стаж роботи 28 календарних років. Беручи до уваги загальний стаж роботи у Збройних Силах України, відповідність жилої площі, яку займає її сім`я із трьох осіб, встановленим нормам забезпечення, санітарним і технічним вимогам, з огляду на передпенсійний вік [PERSON] , житлова комісія Військової академії (м. Одеса) направила клопотання до КЕВ м. Одеси про виключення службової 3-кімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , в якій проживає її сім`я з 2013 року, із службового житлового фонду Військової академії (м. Одеса). Третя особа: Київська районна адміністрація Одеської міської ради у судове засідання не з`явилась, була сповіщена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позовів. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів. Протоколом № 64 від 06 травня 2008 року засідання житлової комісії територіального комітету профспілки працівників Південного оперативного командування [PERSON] зі складом сім`ї 3 особи поставлено на квартирний облік у контрольних списках територіального комітету профспілки. Відповідно до рішення Міністра оборони України від 03 квітня 2012 року [PERSON] на склад сім`ї 3 особи (позивач, її син та донька) була виділена трикімнатна службова квартира у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . У Військовій академії м. Одеса [PERSON] працює з 1993 року. Враховуючи стаж роботи більш ніж 29 років в організації, яка надала службове житло, [PERSON] та її сім`я не може бути виселена із службового житла без надання іншого житлового приміщення, яке забезпечує потреби. Рішенням житлової комісії Військової академії від 21 січня 2015 року (протокол №11) вирішено клопотати перед начальником КЕВ м. Одеса про зміну статусу вказаного житла на з «службове» на «постійне», що надасть змогу забезпечити її сім`ю житлом та виключити її з квартирної черги. Дана квартира забезпечує житлові потреби її сім`ї. Враховуючи наведене, [PERSON] звернулася із заявою до Начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса, де просила звернутися з клопотанням до місцевих органів влади про зміну статусу вказаного житла з «службове» на «постійне». 08 травня 2020 року їй була надана відповідь, що у відповідності до наказу Міністерства оборони України № 380 2018 року «Про затвердження інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей житловими приміщеннями» не передбачено виключення квартири із числа службових працівникам. Житлова комісія Військової академії клопотала про виключення квартири, в якій проживає позивач, із службового житлового фонду військової академії (протокол № 20 від 26 лютого 2021 року). Наказом начальника військової академії (з адміністративно - господарської діяльності) від 12 березня 2021 року № 217 оголошено рішення житлової комісії академії від 26 лютого 2021 року. Проте відповідачем на адресу академії надіслано лист заступника начальника Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики від 26 травня 2021 року № 370/2/4679 стосовно облікової справи на працівника Збройних Сил України [PERSON] та відповідач відмовляється здійснити належні дії щодо виключення її квартири з числа службових, не зважаючи на рішення установи, за якою закріплено службове житло. 14 грудня 2012 року розпорядженням голови Малиновської районної адміністрації № 570/01-06 «Про квартирний облік та надання житла громадянам», відповідно до клопотання квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси трикімнатна квартира у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] була включена до числа службових. 11 лютого 2013 року Приморською районною адміністрацією виконавчого комітету був виданий ордер на службове жиле приміщення № 2149 серія ПР на зазначену квартиру на склад сім' ї три особи. В такому складі сім`я продовжує там проживати, іншого житла у позивача та членів сім`ї немає. З 2015 року [PERSON] та організація з якою вона перебуває в трудових відносинах неодноразово клопоче перед відповідачем про зміну статусу вказаного житла з «службове» на «постійне», що надасть змогу забезпечити її сім`ю житлом та виключити її з квартирної черги. Позитивного рішення станом на сьогоднішній день не прийнято. Київська районна адміністрація Одеської міської ради розпорядженням від 07 квітня 2020 року № 204 - 01 р зняла [PERSON] з квартирного обліку у зв`язку з поліпшенням житлових умов, внаслідок яких відпали підстави для надання іншого житлового приміщення. Внаслідок таких дій третьої особи єдиним шляхом забезпеченням житлом її сім ї є зміна статусу вказаного житла на з «службове» на «постійне». В силу ст. 125 Житлового кодексу України, враховуючи стаж роботи більш ніж 29 років в організації, яка надала службове житло, [PERSON] і її сім`я не може бути виселена із службового житла без надання іншого житлового приміщення, яке забезпечує потреби. У відповідача відсутня можливість надати її сім`ї інше житло. За змістом положень статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свободо попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішенням ЄСПЛ постійно вказує на' необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та фундаментальними правами окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року). Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається з підстав, що не заборонені законом. Відповідно до пункту 2 статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, не підлягають приватизації. Лише після вирішення питання про зняття з даного житла статусу службового, воно може бути приватизоване на умовах і в порядку, передбаченому Законом. За змістом ст. 118 ЖК Української PCP службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових, відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради. Рішенням виконавчого комітету квартира може бути виключена за клопотанням власника (балансоутримувача) майна. Отже, питання виключення житла з числа службового має вирішуватися Малиновською районною адміністрацією Одеської міської ради, а не квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеса. Не подаючи відповідне клопотання, КЕВ м. Одеси прямо порушує конституційні права позивача на житло, чинним законодавством не встановлено підстав для відмови КЕВ м. Одеси у поданні клопотання про виключення житлового приміщення з числа службового до виконавчого органу відповідної ради. Таким чином, позивач фактично позбавлений можливості реалізувати свої права на житло, що є порушенням житлових прав у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. У рішенні Європейського суду з прав людини від 02 грудня 2010 року у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», яке набуло статусу остаточного 02 березня 2011 року, визнано, що в цій справі мало місце порушення прав заявників, гарантованих ст. 8 Конвенції. Зокрема Європейський суд з прав людини констатував, що заявників було позбавлено адекватних процесуальних гарантій у процесі прийнятій рішення щодо їхнього права на житло. Пунктом 51 вказаного Рішення встановлено, що з огляду на ненадання державними органами належного обґрунтування для відхилення доводів заявників. Суд вважає, що заявників було позбавлено адекватних процесуальних гарантій у процесі прийняття рішення щодо їхнього права на житло». Доводи відповідача про відсутність порядку виключення службового житла, в якому проживають працівники, із числа службових у разі звернення із клопотанням про виключення квартири із числа службових не спростовують висновків суду, оскільки клопотання про виключення квартири з числа службових лише створить правові умови для реалізації позивачем його права на житло. Враховуючи вищезазначене, суд вважає задовольнити позов у повному обсязі. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved