Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначила, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області №362/6414/19 від 09.04.2020 року стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29 жовтня 2019 року до досягнення старшою дитиною повноліття. Однак, як зазначає позивач, з часу ухвалення судового рішення розмір витрат на утримання дітей значно зріс, а тому, вона просить збільшити розмір аліментів, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивач в судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, у встановлений судом строк відповідач не подав відзиву на позов, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Зважаючи на вищевикладене, суд ухвалив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, ухваливши заочне рішення на підставі наявних матеріалів справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області №362/6414/19 від 09.04.2020 року стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29 жовтня 2019 року до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до довідки Лосятинської сільської ради №281 від 20.09.2020 року, [PERSON] проживає разом з дітьми: [PERSON] , [INFO].,, [PERSON] , [INFO]., [PERSON] , [INFO]. У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 83 ЦПК України визначено, що позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причин, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази підтверджують, що особа здійснила всі належні від неї дії на отримання вказаного доказу. Як передбачено у ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних доказів у справі. Відповідно до ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно зі ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом з тим, відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно роз`яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Така ж позиція викладена Верховним Судом в постанові від 12 вересня 2019 року по справі №459/2181/17. Таким чином, заявляючи вимогу про збільшення розміру аліментів [PERSON] повинна була надати суду докази на підтвердження зміни матеріального стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я платника аліментів або ж докази, які підтверджують ці ж обставини щодо неї. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не надала суду першої інстанції належні та допустимі докази на підтвердження погіршення матеріального становища або ж поліпшення матеріального становища відповідача у справі, з якого за рішенням суду стягуються аліменти на дитину. Більш того, позивач, звертаючись з вимогою про збільшення розміру аліментів, фактично просить змінити спосіб стягнення аліментів. Разом з тим, суд вважає, що наведені в позові підстави для збільшення їх розміру, а саме: збільшення розміру витрат на утримання дитини, при цьому остання жодним чином не обгрунтовує в чому саме полягають такі витрати, не можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача у даній справи. Зазначене також узгоджується з висновком Верховного Суду, що викладений в постанові суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що позивач не довела факту погіршення її майнового становища та не довела факту поліпшення майнового становища відповідача, які є взаємозалежними під час вирішення судом питання про зміну розміру аліментів в сторону їх збільшення, а тому у суду відсутні достатні правові підстави для задоволення позову. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач не позбавлена права звернутися з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дітей, що викликані особливими обставинами, а також пені, у разі наявності заборгованості по аліментам. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed