Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

Позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 22.09.2021 №8555, вчинений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Сазоновою О.М. щодо стягнення з нього заборгованості за кредитом у сумі 11394,86 грн. В обґрунтування позову позивач вказав, що оспорюваний виконавчий напис є незаконним, оскільки кредитний договір нотаріально не посвідчений, нотаріусом не отримано його оригіналу, повідомлення про вчинення виконавчого напису не отримував, а також не дотримано вимог закону щодо безспірності заборгованості. Чинна редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Ухвалою від 22.12.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 04.02.2022 з повідомленням сторін, також позивача звільнено від сплати судового збору. Сторони в судове засідання не з`явились. 30.12.2021 третя особа приватний нотаріус Сазонова О.М. подала заяву про розгляд справи у її відсутності. 04.02.2022 представник позивача подав клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача відзиву та будь-яких інших заяв чи клопотань не подавав. У відповідності положень ст.247, ч.5 ст.279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Розгляд справи призначався на 04.02.2022, повне судове рішення в порядку ч.6 ст.259 ЦПК України складено 07.02.2022. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. 22.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №8555 про стягнення з [PERSON] в користь ТзОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 11394,86 грн. на підставі Кредитного договору (анкети-заяви) №592101355 від 27.01.2017 та Договору №21-12/20 про відступлення прав вимоги від 21.12.2020. 17.11.2021приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №67542606. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відтак, вчиняючи спірний виконавчий напис приватний нотаріус неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Відповідно, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 зробила висновок, що нотаріусом порушено порядок вчинення виконавчого напису, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а отже, про задоволення позову. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України). З врахуванням викладеного суд не вбачає необхідності надавати правову оцінку іншим підставам позову та аргументам, які зазначені у відзиві відповідача, так як судом встановлена самостійна та достатня підстава для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 908 грн. судового збору.

Outcome: approved