Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

У серпні 2021 року позивач [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить суд: 1) розірвати договір № К33/200108-3 на туристичне обслуговування, укладений 08.01.2020 року між ТОВ «Музенідіс тревел Україна», від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі агентського договору діє ТОВ «Туристична мережа «Поїхали з нами», від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі субагентського договору діє Фізична особа-підприємець [PERSON] , та [PERSON] ; 2) стягнути з ТОВ «Музенідіс тревел Україна» на користь [PERSON] 136 558 грн. збитків, 110 611,98 грн. пені, 30 000 грн. моральної шкоди, а всього стягнути 277 169,98 грн.; 3) судові витрати покласти на ТОВ «Музенідіс тревел Україна». В обґрунтування позову вказано, що 08.01.2020 року між ТОВ «Музенідіс тревел Україна», від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі агентського договору діє ТОВ «Туристична мережа «Поїхали з нами», від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі субагентського договору діє фізична особа-підприємець [PERSON] , та [PERSON] укладено договір № К33/200108-3 на туристичне обслуговування, за умовами якого туроператор через турагента та турсубагента зобов`язався забезпечити позивачу надання туристичної послуги щодо підбору та бронювання туру. Згідно з додатком № 1 до договору позивачем замовлено туристичні послуги з метою відпочинку та оздоровлення в Греції з 20.06.2020 року по 10.07.2020 року з відповідними умовами. На виконання умов договору позивачем сплачено на користь ФОП [PERSON] 150 090 грн. Протягом 2020 року туристичні послуги не були надані з посиланням на карантинні заходи, пов`язані з пандемією, кошти заморожені, а скористатись ними можна у 2021 році. У 2021 році позивач звернулася до турсубагента та перебронювала тур, однак 20.06.2021 року їй повідомили, що туроператор призупинив надання послуг туристам з України. Коли турсубагент зрозумів, що послуги за вказаним договором надані не будуть, він повернув позивачу комісійну винагороду в розмірі 13 532 грн. Посилаючись на обставини того, що відповідачем кошти за ненадані туристичні послуги не повернуті, позивач просить розірвати договір на туристичне обслуговування та стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 277 169,98 грн., з них: 136 558 грн. збитків, 110 611,98 грн. пені, 30 000 грн. моральної шкоди. 27.08.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 03.09.2021 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у відкритому судовому засіданні. 07.10.2021 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив ТОВ «Музенідіс тревел Україна». Вказаний відзив обґрунтований тим, що всупереч встановленим агентським договором № АДТА/18-KIV.01419 та ст. 526 ЦК України вимогам щодо форми договору на туристичне обслуговування, туристичним агентом ТОВ «Туристична мережа «Поїхали з нами» через свого представника - ФОП [PERSON] , 08.01.2020 року був укладений з позивачем договір власної форми, копія якого відповідачу не надавалась, за умовами агентських відносин безпосереднє спілкування з туристами здійснював туристичний агент та його субагент. Відповідач укладену форму договору на туристичне обслуговування не затверджував, умови договору не погоджував, договір на туристичне обслуговування не підписував та не надавав повноважень ФОП [PERSON] на укладення договорів від імені ТОВ «Музенідіс Тревел Україна», тож останній не може відповідати за зобов`язання, встановлені спірним договором, а посилання на пункти вказаного договору безпосередньо до нього є безпідставними. При цьому, у разі укладення туристичним агентом договору встановленої форми, позивач був би ознайомлений, що ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» є посередником та укладає договір від імені та в інтересах Туристичної компанії Mouzenidis Travel A.E., Греція, яка безпосередньо надає туристичний продукт. Відповідач не має права на вчинення правочинів від власного імені. Вказано також, що на рахунок відповідача у 2020 році від третьої особи ТОВ «Туристична мережа «Поїхали з нами» по заявці № STH20060C0 надійшла сума у загальному розмірі 136 558,69 грн., при цьому зазначені кошти є власністю грецької компанії Mouzenidis Travel A.E., для відповідача ці кошти є транзитними та знаходяться під його відповідальністю до моменту завершення всіх необхідних розрахунків між сторонами. На підставі отриманих коштів були складені про-форми. Після оголошення 11.03.2020 року Всесвітньою Організацією Охорони Здоров`я пандемії Covid-19 та прийняття Урядом Грецької Республіки 13.04.2020 року законодавчого акту «Заходи протидії наслідкам пандемії Covid-19 та подальших невідкладних положень», яким надано право грецьким туроператорам, готелям та авіаперевізникам по турах, анульованих в період з 25 лютого по 30 вересня 2020 року не повертати кошти, а надавати ваучери на майбутні поїздки протягом 18 місяців з дати отримання ваучеру. В разі, якщо після спливу 18-місячного терміну ваучер не буде використаний, кошти повертаються туроператором - нерезидентом. Позивачем було прийнято рішення про перенесення дат туру на 2021 рік, однак 17.06.2021 року відповідачем від Mouzenidis Travel A.E. отримано інформацію про призупинення прийому й обслуговування туристів з України грецьким туроператором в період з 18.06.2021 року по 26.06.2021 року, а згодом строк продовжено до теперішнього часу. Нерезидент також ухиляється від повернення грошових коштів за скасовані подорожі. З посиланням на форс-мажорні обставини, а також те, що відповідач не зберіг у себе кошти, а перерахував їх транзитом грецькому туроператору, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та покласти судові витрати на позивача. 16.12.2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 27.01.2022 року представник позивача - адвокат Гайдуков Б.Б., звернувся до суду з заявою, в якій просить слухати вищевказану справу за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 08.01.2020 року між ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» (туроператор), від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі агентського договору діє ТОВ «Туристична мережа «Поїхали з нами» (турагент), від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі субагентського договору діє фізична особа-підприємець [PERSON] (турсубагент) та [PERSON] (замовник) укладено договір на туристичне обслуговування № К33/200108-3. Згідно з п. 1.1.1, 1.2 вказаного договору туроператор через турагента та турсубагента відповідно до заявки, поданої замовником, за плату зобов`язується забезпечити надання замовнику та/або туристам туристичні послуги, до вартості яких входять послуги з бронювання та підбору туру і надання інформації щодо турів, які турсубагент надає замовнику. Заявка оформлюється Додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно з Додатком № 1 до договору на туристичне обслуговування № К33/200108-3 від 08.01.2020 року [PERSON] замовила подорож на трьох туристів до Греції / Кассандра (Халкідікі), Ситонія (Халкідікі) в період з 20.06.2020 року по 10.07.2020 року з розміщенням в готелі Olimpion Sunset Hotel, Lagomandra Beach&Suites з видом на море, харчуванням HB, авіаперельотом, індивідуальним трансфером та страхуванням. На виконання вказаного договору [PERSON] сплачено ФОП [PERSON] кошти в розмірі 150 050 грн., з них: 36 500 грн. згідно з розрахунковою квитанцією № К33/200108-3 від 11.01.2020 року; 36 900 грн. згідно з розрахунковою квитанцією № К33/200108-3 від 07.02.2020 року; 36 650 грн. згідно з розрахунковою квитанцією № К33/200108-3 від 09.06.2020 року; 40 000 грн. згідно з розрахунковою квитанцією № К33/200108-3 від 08.06.2020 року. ТОВ «Туристичною мережею «Поїхали з нами» виставлено ФОП [PERSON] за туристичні послуги (замовник [PERSON] ) рахунок-фактуру № 497250 від 09.01.2020 року на суму 138 014 грн. В рахунок оплати за туристичні послуги згідно з рахунком № 497250 від 09.01.2020 року, ФОП [PERSON] перерахувала на рахунок ТОВ «Туристична мережа «Поїхали з нами» 138 014 грн., з яких: 37 000 грн. за платіжним дорученням № С070220415 від 07.02.2020 року; 64 514 грн. за платіжним дорученням № С090620181 від 09.06.2020 року; 36 500 грн. за платіжним дорученням № С110120022 від 11.01.2020 року. ТОВ «Туристична мережа «Поїхали з нами» в рахунок оплати за турпакет (497250) зг. рах. № STH20060C0 від 09.01.2020 року перераховано на рахунок ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» 136 558,69 грн., з яких: 35 044,15 грн. за платіжним дорученням № 248 від 11.01.2020 року; 37 000 грн. за платіжним дорученням № 1529 від 07.02.2020 року; 64 514,54 грн. за платіжним дорученням № 3635 від 09.06.2020 року. 14.06.2021 року сторони уклали Додаткову угоду № 1, відповідно до умов якої дійшли згоди про зміну Додатку № 1 та пунктів 6.1.1, 6.2.2, 4.3 Договору № К33/200108-3 про надання туристичних послуг від 08.01.2020 року, зокрема, змінено дати поїздки на період з 07.07.2021 року по 26.07.2021 року тривалістю 19 днів. В матеріалах справи містяться копії ваучерів ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» № STH20060C0, виданих [PERSON] зі зміненими датами та іншими умовами відпочинку. На підставі платіжного доручення № ТМ00005049 від 02.07.2021 року ТОВ «Туристичною мережею «Поїхали з нами» повернуто ФОП [PERSON] кошти за частково не надані туристичні послуги по ТК 497250 в розмірі 1 450,31 грн. Відповідно до розрахункової квитанції № К33/200108-3 від 02.07.2021 року, ФОП [PERSON] повернуто [PERSON] комісійну винагороду турагента та турсубагента за договором на туристичне обслуговування № К33/200108-3 від 08.01.2020 року в розмірі 13 532 грн. 05.08.2021 року позивач звернулась до ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» з претензією про розірвання договору та повернення коштів. Відповідно до копії відповіді ТОВ «Туристична мережа «Поїхали з нами» № 17/08 від 17.08.2021 року, туристичний продукт не було надано туроператором ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» [PERSON] у зв`язку з тим, що приймаюча сторона повідомила, що з липня не буде обслуговувати клієнтів на території Греції. В матеріалах справи містяться копії субагентських договорів № 33 від 17.08.2021 року та № 33 від 09.12.2016 року, укладених між ТОВ «Туристична мережа «Поїхали з нами» та ФОП [PERSON] , а також копія агентського договору на реалізацію туристичного продукту № АДТА/18-KIV.01419 від 07.12.2018 року, укладеного між ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» та ТОВ «Туристична мережа «Поїхали з нами», на підставі яких здійснюють діяльність турагент та турсубагент. Відповідачем також надано копію агентського договору № MZT/GR-KIV/16 з реалізації туристичного продукту та окремих туристичних послуг від 01.01.2016 року, укладеного між ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» (Ліцензія серії АЕ № 272763 від 30.04.2014 року, далі - компанія) та Грецькою компанією «Mouzenidis Travel - Travel Agency Tourism and Hotels Enterprises Societe Anonyme» («Mouzenidis Travel A.Е.», далі - партнер). Згідно з п. 1.1. договору компанія зобов`язується за винагороду здійснювати угоди та/або інші правочини з реалізації сформованих партнером туристичних продуктів й/або окремих туристичних послуг, а також забезпечити комплекс заходів з їх реалізації на умовах цього договору. Реалізація туристичного продукту й/або окремих туристичних послуг, наданих згідно з заявками компанії, здійснюється компанією за дорученням, від імені, під контролем і за рахунок партнера. Даний договір є формою підтвердження повноважень компанії (п. 1.3 договору). Відповідно до п. 6.9, 6.10 договору всі суми, отримані компанією на свій рахунок в гривневому еквіваленті за комерційним курсом від реалізації турпродукту партнера є власністю партнера. Зазначені суми є транзитними для компанії і знаходяться під її відповідальністю до моменту завершення всіх необхідних розрахунків між сторонами. Фактом підтвердження виконаних зобов`язань за цим договором є звіт компанії про реалізований туристичний продукт, який укладається сторонами. Згідно зі звітом ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» № 00000000004 від 14.01.2020 року за період з 05.01.2020 року по 13.01.2020 року сума виручки склала 1 831 856,79 грн., за звітом № 00000000009 від 11.02.2020 року за період з 06.02.2020 року по 10.02.2020 року суми виручки склала 3 023 037,39 грн., за звітом № 00000000018 від 22.06.2020 року сума виручки за період з 12.03.2020 року по 21.06.2020 року склала 2 119 556,34 грн. Відповідно до Про-форми № MKU2020-002 від 14.01.2020 року ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» здійснено оплату партнеру за туристичні послуги на території Греції у розмірі 67 268,37 євро, за Про-формою № MKU2020-013 від 22.06.2020 року - 67 459,82 євро, за Про-формою № MKU2020-007 від 11.02.2020 року - 106 266,38 євро, деталі вказаних переказів надані в формі інформаційних витягів про платежі АТ «Укрсиббанк» від 15.01.2020 року, від 23.06.2020 року та від 12.02.2020 року. АТ «Укрсиббанк» листом № 57-2-13/34-130 від 24.06.2021 року підтверджено, що агентський договір № MZT/GR-KIV/16 від 01.01.2016 року знаходиться на обслуговуванні в банку та в період з 01.10.2019 року по 22.06.2021 року за вказаним договором нерезиденту перераховано загальну суму коштів в розмірі 2 488 734,38 грн. Від Mouzenidis Travel A.Е. на рахунки ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» кошти не перераховувались. Витяг з деталізованої розшифровки підтверджує заборгованість на користь ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» до акту звірки взаємних розрахунків станом на 15.07.2021 року в тому числі по бронюванню № STH20060C0 на суму 136 558,68 грн. Відповідно до копії скріншота сторінки сайту Департаменту консульської служби Міністерства закордонних справ України у Греції режим тимчасового в`їзду не дозволений за винятком громадян України, які мають дозвіл на проживання в Греції, країнах-членах ЄС і Шенгенської зони (з посвідками). Відповідачем також надано копію апостильованого Закону Грецької Республіки від 13.04.2020 року «Заходи протидії наслідкам пандемії Covid-19 та подальших невідкладних положень», яким надано право грецьким туроператорам, готелям та авіаперевізникам по турах, анульованих в період з 25 лютого по 30 вересня 2020 року не повертати кошти, а надавати ваучери на майбутні поїздки протягом 18 місяців з дати отримання ваучеру. У разі, якщо після спливу 18-місячного терміну ваучер не буде використаний, кошти повертаються туроператором. Статтею 71 вказаного законодавчого акта, яка зобов`язує туристичне підприємство боржника повернути іншій стороні - туристичному підприємству, в тому числі іноземному, заборговану суму коштів. Згідно з банківською гарантією фінансового забезпечення цивільної відповідальності туроператора ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» № 20827/20-Г від 21.10.2020 року, останній зобов`язався перед бенефіціаром (будь-яким туристом) відшкодувати збитки в разі невиконання договору на туристичне обслуговування, на підставі рішення суду та переліку документів. Згідно наданого позивачем розрахунку загальна сума неустойки (пені) за період з 01.08.2021 року по 27.08.2021 року становить 110 611,98 грн. Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі статтею 5 Закону України «Про туризм» туристичні оператори юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність. Відповідно до частин першої-третьої статті 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону. У частині першій статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі статтею 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Відповідно до частин першої, другої статті 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, коли це відбулося з вини туриста (частина восьма статті 20 Закону України «Про туризм»). У статті 23 Закону України «Про туризм» визначено, що ваучер форма письмового договору на туристичне або на екскурсійне обслуговування, яка може використовуватися відповідно до цього Закону. Згідно із ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 295 Господарського кодексу України комерційне посередництво (агентська діяльність) є підприємницькою діяльністю, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб`єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб`єкта, якого він представляє. Комерційним агентом може бути суб`єкт господарювання (громадянин або юридична особа), який за повноваженням, основаним на агентському договорі, здійснює комерційне посередництво. У відповідності до ст. 305 Господарського кодексу України відносини, що виникають при здійсненні комерційного посередництва (агентської діяльності) у сфері господарювання, регулюються цим Кодексом, іншими прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами, що визначають особливості комерційного посередництва в окремих галузях господарювання. У частині, не врегульованій нормативно-правовими актами, зазначеними у цій статті, до агентських відносин можуть застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України, якими регулюються відносини доручення. Відповідно до ст. 239 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє. Судом встановлено, що [PERSON] через посередників укладено договір на туристичне обслуговування зі змінами, в рахунок якого сплачено кошти у розмірі 150 050 грн. (заявка № STH20060C0). Вказані кошти отримані ТОВ «Музенідіс Тревел Україна». Судом взято до уваги, що всі суми, отримані ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» на свій рахунок в гривневому еквіваленті за комерційним курсом від реалізації турпродукту партнера є власністю грецької компанії та є транзитними для відповідача, однак з огляду на те, що ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» має ліцензію на надання туристичних послуг та відповідно до агентського договору № MZT/GR-KIV/16 є компанією на території України, яка здійснює діяльність за дорученням, від імені, під контролем і за рахунок грецької компанії «Mouzenidis Travel - Travel Agency Tourism and Hotels Enterprises Societe Anonyme» («Mouzenidis Travel A.Е.»), а вказаний агентський договір є формою підтвердження повноважень компанії (п. 1.1, 1.3 договору), суд відноситься критично до аргументів відповідача в цій частині та відхиляє їх. Враховуючи фактичні обставини даної справи, суд дійшов висновку, що відповідач є належним, оскільки він є компанією на території України, яка здійснює діяльність за дорученням, від імені, під контролем і за рахунок грецької компанії, саме він несе зобов`язання за договором на туристичне обслуговування перед позивачем, а сплата ним збитків за порушення умов вказаного договору наділяє правом останнього пред`явити вимоги до грецької компанії «Mouzenidis Travel - Travel Agency Tourism and Hotels Enterprises Societe Anonyme», при цьому суд зауважує, що правовідносини які склались між відповідачем та його грецьким партнером врегульовані не тільки Законом Грецької Республіки від 13.04.2020 року «Заходи протидії наслідкам пандемії Covid-19 та подальших невідкладних положень», а також і договірними правовідносинами, що вбачається з матеріалів даної справи та пояснень сторін. Указом Президента України № 87/2020 від 13.03.2020 року введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.03.2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID - спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». На виконання вказаного рішення Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14.03.2020 року № 287-р «Про тимчасове обмеження перетинання державного кордону, спрямоване на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID -19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», було тимчасово закрито з 00 год. 00 хв. березня 2020 р. до 3 квітня 2020 року пункти пропуску (пункти контролю) через державний кордон для міжнародних пасажирських перевезень, крім здійснення перевезень осіб з метою забезпечення захисту національних інтересів або у зв`язку з виконанням міжнародних зобов`язань, а також представників дипломатичних установ та гуманітарних місій. Окрім того, світова пандемія спричинена коронавірусом SARS-CoV-2 є загальновизнаним фактом та значною мірою вплинула на туризм. Відповідно до ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами. Серед невичерпного переліку форс-мажорних обставин у цій нормі знаходиться і карантин. Разом з тим, саме по собі запровадження карантину не є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання абсолютно всіх договірних зобов`язань. Зацікавлена сторона повинна довести, що вона не в змозі виконувати конкретні зобов`язання і що цю неможливість зумовив саме карантин. Особа має обґрунтувати наявність причинно-наслідкового зв`язку між встановленим карантином та неможливістю виконання своїх зобов`язань за договором, а також в частині повернення позивачу фактично сплачених ним грошових послуг, враховуючи, що туристичні послуги останньому надані не були. Крім того, доводи відповідача щодо невстановленої форми договору на туристичне обслуговування, який туристичним агентом ТОВ «Туристична мережа «Поїхали з нами» через свого представника - ФОП [PERSON] , був укладений з позивачем, спростовуються обставинами справи та доказами про оформлення позивачу заявки на поїздку та отримання коштів в рахунок майбутніх послуг. За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Згідно з ч. 2 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків. Відповідно до частини першої статті 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 25 Закону України «Про туризм» встановлено, що туристи мають право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору. Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи, суд вважає, що відповідач ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» порушив умови договору на туристичне обслуговування № К33/200108-3 від 08.01.2020 року, оскільки матеріалами справи підтверджується і сторонами не заперечується той факт, що туристичні послуги за договором позивачу в обумовлений сторонами строк надані не були. Оскільки відповідач порушив умови договору та не повернув позивачу сплачені кошти за туристичні послуги згідно договору від 08.01.2020 року, тому позовні вимоги про розірвання договору на туристичне обслуговування та стягнення фактично сплачених позивачем сум є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Разом з тим, позовні вимоги в частині стягнення пені суд вважає необґрунтованими, оскільки договір на туристичне обслуговування не містить застережень щодо її сплати, тому в цій частині слід відмовити у задоволенні позову. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме необхідно стягнути з ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» на користь [PERSON] суму коштів в розмірі 136 558 грн., оскільки частина коштів (комісійна винагорода) у розмірі 13 532 грн. сплачених за договором на туристичне обслуговування № К33/200108-3 від 08.01.2020 року була повернута позивачу. Згідно із ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно із Глобальним етичним кодексом туризму, туристичну діяльність необхідно здійснювати в гармонії із специфічними особливостями і традиціями приймаючих регіонів і країн, дотримуючись при цьому їх законів, звичаїв і традицій. Позивач тривалий час очікувала на виконання умов договору на туристичне обслуговування, проте послуг не отримала, тому виходячи із засад розумності та справедливості підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивача моральна шкода в розмірі по 3 000 грн. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, встановленому ст. 141 ЦПК України. Ставки судового збору за подання до суду позовної заяви фізичною особою визначає стаття 4 Закону України «Про судовий збір». Оскільки позовні вимоги судом задоволено частково на загальну суму в розмірі 139 558 грн., тому з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1 395,58 грн. (1%), оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову на підставі ч. 3 ст. 20 Закону України «Про захист прав споживачів».

Outcome: partial