Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] , що залишилися після смерті племінника [PERSON] , який помер [INFO] . Позов мотивований тим, що позивачка являється дочкою [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] матір позивачки [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] . Від спільного шлюбу мали дочку [PERSON] , яка являється позивачці сестрою. [PERSON] у шлюбі із [PERSON] мали сина [PERSON] . Проживали в [ADDRESS] . Правовстановлюючі документи на будинок не оформляли. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті спадщину прийняли сестра позивачки [PERSON] та її син [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті спадщину прийняв її син [PERSON] , який помер [INFO] . Проте нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів у спадкодавця. Тому просить суд визнати за нею право власності на спадковий житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться: в [ADDRESS] , що залишилися після смерті племінника [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явилася. Її представник подав заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить судові витрати залишити за позивачкою. Представник відповідача - Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області у підготовче засідання не з`явився. До суду подано заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Позов визнають. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке. Відповідно до вимог статтей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Судом, з матеріалів справи та наданих в підготовче засідання нотаріусом копій спадкової справи № 112/2021, заведеної після смерті [PERSON] , встановлені наступні обставини. Позивачка [PERSON] являється дочкою [PERSON] та [PERSON] (а.с.11,12). Після смерті 1945 року [PERSON] матір позивачки [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.17, 22). Від спільного шлюбу мали дочку [PERSON] (а.с. 18). [PERSON] померла [INFO] (а.с.23). [PERSON] 07 жовтня 1972 року уклала шлюб із [PERSON] (а.с.20). Від спільного шлюбу мали сина [PERSON] , [INFO] (а.с.21). Проживали в [ADDRESS] . Після смерті [INFO] [PERSON] (а.с.24) спадщину прийняли його дружина [PERSON] та син [PERSON] шляхом постійного проживання на час відкриття спадщини (а.с.28). Після смерті [INFO] [PERSON] (а.с.25). спадщину прийняв її син - племінник позивачки [PERSON] шляхом постійного проживання на час відкриття спадщини. Вподальшому [INFO] помер спадкодавець [PERSON] (а.с.26). Спадщину після його смерті прийняла позивачка [PERSON] , про що подала заяву нотаріусу. (а.с.54 зворот). Відповідно до довідки виконкому Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 14 червня 2021 року № 938 по с.Рокита Старовижівського району значиться господарство [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Спадкодавець своїх спадкових прав не оформив. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . (а.с.28). Позивачка [PERSON] являється спадкоємцем за законом третьої черги. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла у визначений законом строк шляхом подачі заяви нотаріусу (а.с.54 зворот, 62 зворот). Доказів про існування інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] судом не встановлено. Випискою з погосподарської книги № Р-2 за 2016-2023 рік (а.с.27) підтверджується, що будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] належали [PERSON] . Таким чином судом встановлено, що позивачка в установленому законом порядку прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів. Про що нотаріусом винесена відповідна постанова (а.с.45). Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивачем виготовлено Технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (а.с.31-36). Таким чином, суд приходить до переконання, що зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами входять до складу спадщини, на яку у позивачки виникло право після смерті спадкодавця [PERSON] . Із заяви, поданої до суду вбачається, що відповідачем позовні вимоги визнаються в повному обсязі (а.с.52). Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачкою [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , що залишилися після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Клопотання представника позивачки про залишення за позивачкою витрат по оплаті судового збору задовольнити.

Outcome: approved