Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Мирноградської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в обґрунтування якого зазначив, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] . За свого життя, 20 червня 2018 року [PERSON] склала заповіт, згідно з яким все своє майно заповідала позивачу. Позивач про існування заповіту на своє ім`я не знав, тому у встановлений законом шестимісячний строк не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Про існування заповіту позивач дізнався від свого батька на початку листопада 2021 року. На звернення позивача до нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск шестимісячного строку, передбаченого для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що строк пропущений ним з поважних причин. Просив встановити йому додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , строком три місяці. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Позивач та його представник до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду клопотання з проханням справу розглянути без їх участі, позивач на задоволенні вимог заяви наполягав, його представник підтримав вимоги позивача. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, надав суду клопотання розглянути справу без участі представника за наявними у справі доказами, не заперечував проти задоволення позовних вимог. ІІІ. Процесуальні дії у справі 17.12.2021 на підставі ухвали судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у загальному позовному провадженні, призначене підготовче засідання на 08.30 год. 13.01.2022, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. На підставі ухвали суду від 13.01.2022 закінчено підготовку справи до судового розгляду та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні о 09.30 год 01.02.2022. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14-18). За свого життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 20.06.2018 приватним нотаріусом Мирноградського нотаріального округу Донецької області Зарею В. В., відповідно до умов якого все своє майно, в тому числі будинок за адресою: [ADDRESS] заповідала [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Згідно з інформацією Мирноградської державної нотаріальної контори, наданою станом на 17.01.2022, на майно, яке лишилося після смерті [PERSON] , померлої [INFO] спадкова справа не відкривалась. 20.06.2018 [PERSON] складений заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Мирноградського нотаріального округу Донецької області Зарею В. В. за реєстровим номером 499 (а.с. 35, 36, 37). На звернення [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Мирноградського нотаріального округу Донецької області Зарею В. В. відмовлено у заведенні спадкової справи, у зв`язку з тим, що [PERSON] пропущений встановлений ст.1270 ЦК України строк для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 10). V. Оцінка суду Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду у спосіб, визначений законами. Відповідно до загальних положень ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України право на спадщину в особи виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, до прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, початком перебігу якого є час її відкриття. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. За змістом зазначеної норми закону поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Таким чином, законодавцем визначено, що правила ч. 3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року N 6-1320цс17. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2018, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до положеньстатті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за N 283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Дана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 26 червня 2017 року № 565/1145/17. Оскільки [PERSON] був необізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь, спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, суд приходить висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини терміном 3 місяці.

Outcome: approved