Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 14 грудня 2021 року, позов Комунального підприємства «Михайлівський комунгосп Михайлівської селищної ради Василівського району Запорізької області» до [PERSON] про стягнення заборгованості за наданими послугами з централізованого постачання холодної води, було задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Михайлівський комунгосп Михайлівської селищної ради Василівського району Запорізької області» борг за постачання холодної води в розмірі 5145 грн. 39 коп.; 582 грн. 56 коп. - витрат від інфляційних процесів, 279 грн. 39 коп. - 3% річних, а всього - 6007 грн. 46 коп. Крім того, стягнуто з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Михайлівський комунгосп Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області» витрати по оплаті судового збору в розмірі 2270 грн. 28 грудня 2021 до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення, в якій він просить суд прийняти додаткове судове рішення в цивільній справі № 321/909/21 про стягнення з відповідача з [PERSON] на користь КП «Михайлівський комунгосп Михайлівської селищної ради Василівського району Запорізької області» витрат за оплату правової допомоги в розмірі 1500 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, просить винести додаткове рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового розгляду була повідомлена своєчасно та належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України). Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною першою статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. За правилами ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З огляду на викладене, суд визнає, що позивачем було дотримано вимогу ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо строку подання заяви про стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи, оскільки ця вимога зазначена позивачем у позовній заяві. В обґрунтування вимоги про ухвалення додаткового судового рішення позивач надав: копію договору про надання правової допомоги № 20 від 10 червня 2021 року, в якому зокрема, зазначена сума гонорару - 1500 грн.; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; розрахунок договірної вартості наданих юридичних послуг № 20 від 10 червня 2021 року, згідно з яким сума послуг складає - 1500 грн.; копію платіжного доручення від 5 серпня 2021 року; акт звірки розрахунку за надані юридичні послуги від 5 серпня 2021 року, відповідно до якого сума оплачених юридичних послуг за договором № 20 від 10 червня 2021 року склала 1500 грн. Отже, враховуючи, що позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача, понесені витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 1500 грн. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved