Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , у якому просить стягувати на свою користь з [PERSON] на аліменти її утримання, на період навчання у Сумському національному аграрному університеті, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання або до досягнення нею 23-річного віку, починаючи з дня пред`явлення позову. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що [PERSON] є її рідним батьком. На підставі рішення Богодухівського районного суду Харківської області відповідач сплачував аліменти на утримання дочки до досягнення нею повноліття, у зв`язку з чим виплату аліментів припинено. На даний час вона навчається на 2-му курсі факультету ветеринарної медицини Сумського національного аграрного університету на денній формі навчання. У зв`язку з навчанням [PERSON] не має можливості працювати та у неї відсутні будь-які джерела доходу. Вказала, що вона повністю перебуває на утриманні матері, проте її доходів недостатньо, оскільки її мати перебуває в декретній відпустці. [PERSON] зазначила, що відповідач не є інвалідом, працездатний, працює у АТ «Харківобленерго», одержує заробітну плату, а тому має можливість утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Позивач вказує, що батько добровільно надавати допомогу відмовляється, у зв`язку з чим вона звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її утримання до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х років. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 25.11.2021 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове засідання. Заходи забезпечення позову не вживались. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на задоволенні позовних вимог наполягає. У разі неявки в судове засідання відповідача, позивачка не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відзиву на позов не подав. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.11.2003, батьками [PERSON] , [INFO] , є відповідач у справі [PERSON] та [PERSON] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 27.12.2010, копія якого наявна в матеріалах справи. Вказаним рішенням визначено неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , залишити за місцем проживання матері - [PERSON] (а.с. 8) . [INFO] [PERSON] досягла повноліття. [PERSON] є студенткою 2 курсу денної форми навчання ОС «Магістр» факультету ветеринарної медицини Сумського національного аграрного університету за спеціальністю 211 «Ветеринарна медицина». Навчається на бюджетній основі. Строк навчання - з 01.09.2020 по 30.06.2026, що підтверджується довідкою вказаного навчального закладу від 20.10.2021 № 271 (а.с. 6-а). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання, виданої відділом «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Богодухівської міської ради від 03.11.2021 № 07-13/2848, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст. ст. 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Частина 1 ст. 199 СК України передбачає, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 також зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Вирішення питання про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у частці від заробітку залежить від наявності у відповідача такої можливості та з урахуванням можливості надання утримання іншим із батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За приписами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Матеріали справи свідчать про те, що [PERSON] , [INFO] , є студенткою 2 курсу денної форми навчання Сумського національного аграрного університету, та у зв`язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги. Також матеріалами справи підтверджено, що позивачка проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Суд враховує, що обов`язок утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, покладається на обох батьків, та те, що батьки мають рівні права по відношенню до дитини. При цьому, відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги у повному обсязі, про що зазначив у відповідній письмовій заяві. Згідно з ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] у повному обсязі та стягнення з [PERSON] на користь позивачки аліментів на її утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно на період її навчання, починаючи з 12.11.2021 (дата пред`явлення позову) та до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23-х років. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Беручи до уваги, що позивач згідно із Законом України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved