Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

02 березня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 03 серпня 2017 року відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, та підписав заяву б/н про надання банківських послуг, згідно із яким отримав від позивача кредит в розмірі 500 грн. 00 коп. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, та зобов`язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському офіційному сайті www.privatbank.ua згідно ліцензії НБУ № 22 від 29 липня 2009 року, а на теперішній час відповідно до ліцензії НБУ № 22 від 05 жовтня 2011 року, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у анкеті - заяві. Щодо встановлення та змін кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.5, п. 2.1.1.2.6. «Умов та правил надання банківських послуг», згідно із якими відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.1.44. Пунктом 1.1.1.67, 1.1.5.1, 1.1.5.2 договору для АТ КБ «ПриватБанк» передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. При цьому у сторін договору виникають обов`язки. Пунктами 1.1.1.67., 1.1.5.1., 1.1.5.2. Договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Банк використав своє право щодо зміни умов Договору, а саме: впроваджені зміни відсоткової ставки із 01 вересня 2014 року до розміру 34,8% річних, із 01 квітня 2015 року до розміру 43,2% річних. Зміна розміру відсотків повністю узгоджується із діючим законодавством оскільки при такій зміні розмір існуючих зобов`язань не збільшується оскільки підвищена відсоткова ставка застосовується лише до тих майбутніх операцій по використанню кредитного ліміту, що здійснені після зміни розміру відсоткової ставки, що передбачено п. 2.1.1.2.10., а саме - за користування кредитом (за виключенням Пільгового періоду) Клієнт сплачує Банку фіксовану процентну ставку від суми трат, здійснених за рахунок кредиту ; із 01 вересня 2015 року впроваджені зміни Умов та правил надання банківських послуг, в частині нарахування відсотків, а саме відповідно до п.2.1.1.3.1. Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошей з його рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту (детально нижче у п.4 позовної заяви); із 01 квітня 2019 року впроваджені зміни Умов та правил надання банківських послуг в частині нарахування відсотків, а саме відповідно до п. 2.1.1.2.12 в разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до 4.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: -86,4% - для картки "Універсальна"; -84,0% - для картки "Універсальна голд". Витяг із Умов та правил надання банківських послуг, що включають запроваджені зміни додаються до позовної заяви. Банк надає лише витяг із Умов та правил надання банківських послуг, що стосується відкриття та обслуговування кредитного рахунку, оскільки взагалі в Умови та правил надання банківських послуг включаються усі умови щодо усіх послуг та продуктів, що надаються Позивачем (кредити, депозити, еквайринг, інкасація, тощо). Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору у відповідності до п.2.1.1.3.1. У разі відсутності коштів на рахунках, відповідач здійснює погашення кредиту та процентів внесенням грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Відповідно до п. 1.1.1.60 договору мінімальний обов`язковий платіж - розмір боргових зобов`язань відповідача, які щомісяця повинен сплачувати відповідач протягом терміну дії карти. Мінімальний обов`язковий платіж розраховується в процентному співвідношенні від загальної заборгованості клієнта. П. 2.1.1.2.9 договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредиту, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в тарифі, що діють на дату здійснення за рахунок кредиту. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.2.11 договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. Відповідно до с.1, 2 ст. 549 ЦК України та п. 2.1.1.3.5 договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритими у валюті USD) + 5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку із порушенням умов кредитного договору, станом на 19 січня 2020 року відповідач має прострочену заборгованість в розмірі - 58351 грн. 69 коп., яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 40818 грн. 01 коп., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно із ст. 625 ЦК України в сумі 4692 грн. 06 коп.; нарахованої пені в сумі 9586 грн. 78 коп.; а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн. 00 коп.; - штрафу (процентна складова) в розмірі 2754 грн. 84 коп.. За наведених обставин позивач вважає, що оскільки відповідач у строк, вказаний в договорі своїх зобов`язань по договору не виконує, то з нього на користь позивача слід стягнути заборгованість к розмірі 58351 грн. 69 коп. за кредитним договором № б/н від 19 січня 2020 року, судові витрати у розмірі 2102 грн. 00 коп.. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві розгляд справи просив проводити у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідачки про місце, день та час розгляду справи. Судом були спрямовані судові повістки за адресою місця проживання [PERSON] зареєстрованого у встановленому законом порядку, що підтверджено відповіддю на запит суду, направлений у порядку ст. 187 ЦПК України. Однак, [PERSON] , будучи повідомленим у встановленому законом порядку (належним чином), про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач, будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце розгляду справи не з`явився без повідомлення причин неявки, не подав відзив, а позивач не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних чи доказів із постановленням заочного рішення, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, та про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів з постановленням заочного рішення. В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення. Ухвалою суду від 13 березня 2020 року у справі відкрито спрощене провадження. Ухвалою від 14 травня 2020 року у акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» оригінал кредитного договору б/н (анкети-заяви) укладеного між відповідачем та ПАТ КБ «ПриватБанк», детальну виписку по картковому рахунку відкритому на ім`я відповідача на підставі кредитного договору, документи які підтверджують те коли відповідачем була отримана платіжна картка (первинна та у разі перевипуску), та які підтверджують отримання платіжної картки безпосередньо відповідачем а також документів щодо строку дії цієї платіжної картки. Ухвалою суду від 25 січня 2020 року вирішено розглядати справу у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню з огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні ним докази. 03 серпня 2017 року відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, та підписав заяву б/н про надання банківських послуг, згідно із яким отримав від позивача кредит в розмірі 500 грн. 00 коп. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, та зобов`язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 03 серпня 2017 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , згідно із яким зазначено, що відповідач має прострочену заборгованість в розмірі - 58351 грн. 69 коп., яка складається із: заборгованості за поточним тілом кредита у розмірі 00 грн. 00 коп.; заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 40818 грн. 01 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 00 грн. 00 коп.; заборгованості за простроченими відсоткам в сумі 00 грн. 00 коп.; заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно із ст. 625 ЦК України в сумі 4692 грн. 06 коп.; нарахованої пені в сумі 9586 грн. 78 коп.; нарахованої комісії в сумі 00 грн. 00 коп.;а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн. 00 коп.; - штрафу (процентна складова) в розмірі 2754 грн. 84 коп.. Копію анкети - заяви від 03 серпня 2017 року підписано відповідачем. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» «Універсальна, CONTRACT», «Універсальна, GOLD», не підписані позичальником; Судом оглянуті умови та правила надання банківських послуг; Із представлених на ухвалу суду документів видно, що позивачем відповідачу було надано кредитну картку з перевипуском та строком дії: [NUMBER] з 28 квітня 2016 року по 30 квітня 2020 року, [NUMBER] з 03 серпня 2017 року по 31 червня 2021 року, [NUMBER] з 07 червня 2018 року по 30 квітня 2022 року. Згідно із інформацією про зміну кредитного ліміту, старт карткового рахунку [NUMBER] почався з 28 квітня 2016 року. 03 серпня 2017 року кредитний ліміт становив 500 грн. 00 коп.; 05 вересня 2017 року кредитний ліміт становить 2500 грн. 00 коп.; 19 жовтня 2017 року кредитний ліміт становить 25000 грн. 00 коп.; 09 листопада 2017 року кредитний ліміт становить 23396 грн. 81 коп.; 01 вересня 2019 року кредитний ліміт становить 00 грн. 00 коп.. Із змісту виписки по картковому рахунку видно, що відповідач у повному обсязі виконав зобов`язання станом на 25 вересня 2017 року. Починаючи з 25 вересня 2017 року позивач користувався карткою та здійснив останню операцію по використанню кредитних коштів 12 грудня 2018 року. З 25 вересня по 12 грудня 2018 року відповідачем використано кредитні кошти, нарахована комісія, проценти за користування кредитними коштами. Після внесення готівки залишок заборгованості по тілу кредиту станом на 12 грудня 2018 року становить 23774 грн. 78 коп.. Станом на 09 травня 2019 року з урахуванням нарахованих платежів за послугою «Миттєва розстрочка» залишок заборгованості по тілу кредиту становить 31556 грн. 00 коп. та з урахуванням виплачених сум розмір заборгованості за процентами за користування кредитними коштами становить 9728 грн. 13 коп. Сума комісії за обслуговування (членський внесок), в період з 25 вересня 2017 року по 19 січня 2020 року становить 420 грн. 00 коп., сума страхового платежу за договором «Страхування кредитного ліміту», період з 25 вересня 2017 року по 19 січня 2020 року, щомісячно, становить 300 грн. 00 коп.. Нарахована пеня за прострочення кредиту понад 100 грн. 00 коп. за у період з 01 травня 2019 року по 19 січня 2020 року, щомісячно на загальну суму 400 грн. 00 коп., та пеня за прострочення кредиту за період з 01 жовтня 2019 року по 19 січня 2020 року на загальну суму 9236 грн. 78 коп., з січня по березень 2020 року нараховані проценти відповідно до ст. 625 ЦК України на загальну суму 8532 грн. 94 коп.. Судом досліджені Умови і правила надання банківськх послуг, де міститься посилання на сторінку на сайті та підпис уповноваженої особи банку під ними; Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» «Універсальна, CONTRACT», «Універсальна, GOLD», не підписані позичальником; У паспорті відповідача зазначено місце реєстрації [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , що також підтверджується даними, витребуваними судом в порядку ст. 187 ЦПК України; Документи, що посвідчують діяльність банку. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши представлені в силу статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд доходить висновку про те, що боржник належним чином не виконує зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії позичальника є неправомірними, у зв`язку із чим, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом підлягають частковому задоволенню. Так, як вбачається з представленої виписки, непогашене тіло кредиту становить загалом становить 31556 грн. 00 коп.. Суд звертає увагу на те, що відповідно до виписки по рахунку, позивачем у кредитну заборгованість відповідача нараховані кошти за договором «Страхування кредитного ліміту», а також сума комісії за обслуговування (членський внесок).Сума комісії за обслуговування (членський внесок), в період з 25 вересня 2017 року по 20 січня 2020 року, щомісячно в сумі 20 грн. 00 коп., становила на загальну суму 420 грн.00 коп., сума страхового платежу за договором «Страхування кредитного ліміту», період з 25 вересня 2017 року по 20 січня 2020 року, щомісячно, на загальну суму 300 грн. 00 коп.. Судом було вжито всіх заходів про витребування доказів щодо нарахувань по спірному кредитному договору, однак позивачем докази укладання з відповідачем договору страхування суду не представлені, у зв`язку з цим, нараховані суми боргу по виписці суд виключає. Щодо нарахованої комісії, то суд також не може прийняти вказані суми, яка нараховані в рахунок заборгованості по кредиту, зважаючи на те, що ані Умовами та Правилами, ані тарифами стягнення вказаних коштів не передбачено. За таких обставин, судом виключаються із кредитної заборгованості нараховані кошти за договором «Страхування кредитного ліміту», а також сума комісії за обслуговування (членський внесок). З огляду на черговість оплати коштів по кредитному договору, станом на 19 січня 2020 року( дата визначення заборгованості за позовною заявою), відповідач мав: залишок заборгованості по тілу кредиту в розмірі 31556 грн. 00 коп. та з урахуванням виплачених сум розмір заборгованості за процентами за користування кредитними коштами в сумі 9728 грн. 13 коп.. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абз. 2 ч. 1 ст.1048 ЦК про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст.1050 ЦК. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст.625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі правові висновки, узгоджуються з позицією Великої палати ВС, висловленою у постанові від 28 березня 2018 року у справі №14-10цс18 (444/9519/12) У ст. 1050 ЦК передбачено: якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи, що на момент звернення до суду строк кредитування не закінчився, підстав для нарахування процентів за ст. 625 ЦК України у суду немає. Розв`язуючи спір в частині стягнення пені та штрафів, суд виходить з таких вимог чинного на момент нарахування законодавства. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і сплата неустойки. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014. За змістом ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Положення частин першої і другої цієї статті не поширюються на нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики: укладеними з громадянами України, місцем проживання яких є територія проведення антитерористичної операції, крім населених пунктів згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону, якщо такі договори укладені після 1 травня 2021 року або до яких після 1 травня 2021 року за погодженням сторін вносилися зміни в частині продовження строків виконання зобов`язань та/або зменшення розміру процентів, штрафних санкцій. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р,м. Слов`янськ Донецької області визначено як населений пункт, в якому проводилась антитерористична операція. Суд також зазначає, що виходячи з аналізу норм ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», за якими банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції, слід дійти висновку, що у випадку нарахування пені та/або штрафів у період проведення АТО, вони повинні бути скасовані. При цьому, розпорядження КМУ про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року, лише чітко визначає коло осіб, на яких розповсюджується дія норм ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», і у сенсі ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», не є початком відліку часу з якого розповсюджується заборона на нарахування пені та штрафів. Як встановлено у судовому засіданні, зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] є м. Слов`янськ, Донецької області, тобто населений пункт який згідно із розпорядженням КМУ від 02 грудня 2015 року № 1275-р, віднесений до населених пунктів де проводилася антитерористична операція. З врахуванням встановлених обставин та відповідних їм норм чинного законодавства, за спірними правовідносинами встановлений мораторій на стягнення пені та штрафів. З огляду на викладене, з урахуванням періоду нарахування заборгованості, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення пені в сумі - 9586,78 грн., та штрафів в сумі - 500 грн. 00 коп., та в сумі - 2754 грн. 84 коп. - задоволенню не підлягає. Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із роз`ясненнями п. 36 Постанови Пленуму ВССУ України № 10 від 17 жовтня 2014 року, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Позивачем при зверненні до суду з даним позовом був сплачений судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп.. Так позивач при зверненні до суду просив стягнути з відповідачки 58351 грн. 69 коп., з яких судом задоволено вимоги про стягнення коштів на загальну суму 41284 грн. 13 коп., що становить 71 % від вимог позивача. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1487 грн. 18 коп., що становить 71 % від суми 2102 грн. 00 коп.. На підставі наведеного,

Outcome: partial