Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, треті особи служба у справах дітей Покровської міської ради, [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітньої [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька у свідоцтві про народження малолітньої [PERSON] записані відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 19.10.2021 р. №00033219791). Мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків у відношенні дітей: не піклується, не забезпечує, не займається вихованням своїх дітей, зловживає алкогольними напоями по теперішній час, чим порушує ст.150 Сімейного кодексу України. Мати самоусунулась від виконання батьківських обов`язків у відношенні своїх малолітніх дітей. Батько, [PERSON] , [INFO] , про дитину не піклується з народження, аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , не сплачує, не відвідує. Відповідно листа Покровського РУП ГУНП в Донецькій області від 19.10.2021 № 20зі/301 [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , але при обстеженні умов проживання від 12.10.2021 з`ясовано, що цей громадянин за цією адресою фактично не проживає. З жовтня 2008 року вихованням та утриманням малолітніх [PERSON] та [PERSON] займається баба [PERSON] , [INFO] , з якою вони мешкають за адресою: [ADDRESS] . Згідно характеристики малолітнього [PERSON] з гімназії №14 м. Покровська від 12.10.2021 р., за весь час навчання дитини батьки не приділяли увагу вихованню сина, не відвідували школу, не цікавились його успіхами в навчанні, не спілкувались з ним, не турбувались про його стан здоров`я, не підтримували зв`язок зі школою та класним керівником, батьківські збори не відвідували. Згідно характеристики малолітньої Батицької Анни гімназії №14 м. Покровська від 12.10.2021 р., матір [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, батьківські збори не відвідувала. Під час проживання з матір`ю, дівчинка часто не виконувала домашніх завдань та мала недоглянутий вигляд. Малолітні, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають на обліку служби у справах дітей, як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах. Через ухилення матері, [PERSON] , від виконання батьківських обов`язків, за клопотанням служби 13.07.2020 року малолітня [PERSON] була влаштована до санаторно-оздоровчого центру соціальної реабілітації «Смарагдове місто». Після повернення дитини до м. Покровська мати не забрала дитину додому у зв`язку із зловживанням алкогольними напоями. В той же день [PERSON] була оглянута лікарем наркологом у КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» у м. Покровськ. За результатами огляду зроблено висновок: гостра інтоксикація внаслідок вживання алкоголю, неускладнена. Пізніше, також за клопотанням служби, у зв`язку із зловживанням спиртними напоями, залишення дитини без належного догляду та контролю, 221.12.2020 року малолітня [PERSON] була влаштована до центру соціально- психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради. За результатами проведеної роботи спеціалістами служби у справах дітей Покровської міської ради встановлено, що за адресою проживання матері [PERSON] умови для проживання малолітньої дитини не створені, санітарно-гігієнічні умови створені частково. Згідно побутової характеристики від 24.12.2020 року №01-12/3169, виданої КУ Покровським координаційним комітетом самоорганізації населення, гр. [PERSON] характеризується з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, не працює, про сина та доньку не дбає, не піклується. Діти проживають у бабусі. Службою у справах дітей спільно з іншими зацікавленими службами міста проводилась профілактична робота з [PERSON] , сім`я відвідувалась за місцем проживання, проводились бесіди про відповідальність матері за ухилення від виховання дітей. Спеціалістами служби ініціювалось питання притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності за статтею 184 КУпАП. Не зважаючи на проведену профілактичну роботу, [PERSON] не зробила позитивних висновків та продовжує ухилятися від виконання батьківських обов`язків. Позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ; позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини сукупного доходу щомісячно, але не менш 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до повноліття малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини сукупного доходу щомісячно, але не менш 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до повноліття малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] передати органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради для подальшого влаштування. Ухвалою суду від 28.10.2021 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження. Ухвалою суду від 25.11.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Відповідач [PERSON] надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимога визнала, наслідки визнання позову відповідачу відомі. Відповідач [PERSON] про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади. Відзиву на позовні вимоги не надав, до судового засідання не з`явився, будь-яких заяв, клопотань до суду не надав. Третя особа [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник третьої особи служби у справах дітей Покровської міської ради надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] народився [INFO] у місті Покровськ (колишній Красноармійськ). У свідоцтві про народження батьками зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.7). [PERSON] народилась [INFO] у місті Покровськ (колишній Красноармійськ). У свідоцтві про народження батьками зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.10). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відомості про батька записані відповідно до ч. 1 статті 135 СК України (а.с.9). Відповідач [PERSON] негативно характеризується за місцем проживання, а саме веде антисуспільний образ життя, не працює, вживає спиртні напої, на зауваження сусідів не реагує, про дітей не підкується (а.с.11). [PERSON] навчається у 3 класі гімназії № 14 м. Покровська. За місцем навчання характеризується позитивно, виховання займається бабуся, батьки школу не відвідували, не спілкувались з дитиною, не турбувались про стан його здоров`я (а.с.12). [PERSON] навчається у 8 класі гімназії № 14 м. Покровська. За місцем навчання характеризується позитивно, мати школу не відвідувала, не приймає участі у вихованні дитини (а.с.13). Згідно з актами обстеження умов проживання від 24.03.2021р. та 15.12.2021 р. за місцем проживання відповідача [PERSON] створені мінімальні умови для проживання дитини (а.с.14, 15). Згідно акту обстеження умов проживання від 17.09.2021 року за місцем мешкання третьої особи [PERSON] створені задовільні умови для проживання та навчання дітей (а.с.16). [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за частинами 1 та 2 статті 184 КУпАП (а.с. 23, 24, 25, 26-27). Орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради розглянув документи у зв`язку з позбавленням батьківських прав [PERSON] та [PERSON] . У висновку від 23.10.2021 року зазначено, що не зважаючи на проведену профілактичну роботу [PERSON] не зробила позитивних висновків та продовжує ухилятися від виконання батьківських обов`язків. Місце знаходження [PERSON] невідоме. Орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав (а.с.3). Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до частини 1 статті 151 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Статтею 155 СК України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Частиною 4 цієї статті передбачено, що під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, що знайшло повне відображення в поведінці відповідача. Позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та інше, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) у параграфі 100 Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Як Суд зазначив у рішенні у справі «Нойлінґер та Шурук проти Швейцарії» (Neulinger and Shuruk v. Switzerland), ([ВП], заява № 41615/07, ЄСПЛ 2010 року). Інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім`ю. З іншого боку очевидно також, що в інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у здоровому середовищі, та батькам не може бути надано право за статтею 8 Конвенції на вжиття таких заходів, що можуть завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Ельсхольц проти Німеччини» (Elsholz v. Germany), [ВП], заява № 25735/94, п. 50, ЄСПЛ 2000-VIII, та у справі «Марсалек проти Чехії» (Marsalek v. the Czech Republic), заява № 8153/04, п. 71, від 4 квітня 2006 року). Відповідач [PERSON] надала суду заяву про визнання позову, шо, на переконання суду, свідчить про втрату інтересу до дітей, відсутність будь-яких батьківських почуттів. Частинами 4, 5, 6 статті 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Висновок органу опіки та піклування обґрунтований, не суперечить інтересам малолітніх дітей. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей, а саме не забезпечили належного догляду, харчування, санітарно-гігієнічними умовами тощо. Відповідно до п. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Аргументи, наведені на переконання щодо позбавлення батьківських прав, є достатніми для виправдання застосування такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав, тому позовні вимоги про позбавлення батьківських прав обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню, оскільки це є в інтересах малолітніх дітей. Проте як, відмова у задоволенні позову, може привести до тяжких наслідків. Дитина у віці до 14 років, відповідно до ст.6 СК України, вважається малолітньою. Суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до статті 168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи. Статтею 169 СК України передбачено, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Частина 4 цієї статті передбачає, що суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Таким чином, відповідачі не позбавлені права поновити батьківські права. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У частині 1 статті 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Позовна заява про стягнення аліментів на утримання дитини надійшла до суду 26.10.2021 року. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved