Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

01 грудня 2021 року Позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із Відповідачем, від якого сторони мають повнолітньою дочку - [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу між батьками проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2018р. [PERSON] є повнолітньою, проте, самостійного заробітку не має, оскільки навчається в ВНЗ «Університет імені Альфреда Нобеля» на денній формі навчання, на платній основі, а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги на утримання спільної дитини позивачу не надає. На підставі вищевикладеного Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2021 року прийнято позов та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до суду надав письмову заяву, в якій просить розгляд справи провести за його відсутності. Вимоги позову визнає, не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини. Відзиву на позов не надав. Третя особа до суду надала письмову заяву, в якій просить розглянути справи за своєї відсутності. Вимоги позову підтримує. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.09.2002 року (а.с.14), який розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2018 року (а.с.15-17). Від шлюбу сторони мають спільну повнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] (а.с.19), яка зареєстрована та проживає разом із Позивачем, що підтверджується довідкою №12037 від 29.10.2021р. (а.с.20). Відповідно до довідки № 1549 від 23.09.2021 року [PERSON] є студенткою 2 курсу денної форми навчання за спеціальністю «Маркетинг» у Університеті імені Альфреда Нобеля. Навчається на платній основі, терміном навчання до 30 червня 2024 року (а.с.21). Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При ухваленні рішення суд враховує, що повнолітня [PERSON] у зв`язку з навчанням в університеті на денній формі навчання на платній основі, не має самостійного заробітку, а отже, потребує матеріальної допомоги, при цьому проживає з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Таким чином, приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264, ст. 430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах сум платежів за один місяць. Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved