Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

26.05.2021 року представник позивача звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом який мотивовано тим, що [PERSON] є власником земельної ділянки, з кадастровим номером 0522686800:02:000:0189, площею 2 га, що розташована на території Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області. 12.01.2010 між СТОВ «Прогрес» та [PERSON] було укладено договір оренди вказаної вище земельної ділянки, який було зареєстровано Відділом Держкомзему Могилів-Подільського району про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.05.2011 за № 052260004004994. Строк дії договору 10 років. Також, 01.10.2012 сторони уклали додаткову угоду, виклавши договір від 12.01.2010 в новій редакції. Додаткову угоду зареєстровано в Державному реєстрі земель 14.12.2012 за № 052260004004994. Крім того, 30.12.2015 між СТОВ «Прогрес» та [PERSON] укладено додатковий договір про дострокове розірвання договору оренди землі від 01.10.2012 та укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0522686800:02:000:0189 площею 2 га, строком на 25 років. Разом з тим, 08.09.2016 між [PERSON] та Фермерським господарством «Нусі» було укладено договір оренди землі щодо вказаної вище земельної ділянки та 14.11.2019 між [PERSON] та ТОВ «Династія Агро Ленд» також укладено договір оренди землі щодо тієї ж земельної ділянки. Таким чином вказані вище договори були укладені та зареєстровані під час дії договору оренди землі, укладеного між СТОВ «Прогрес» та [PERSON] . За таких підстав представник позивача просить визнати недійсними договір оренди землі від 08.09.2016, укладений між [PERSON] та ФГ «Нусі» та договір оренди землі від 14.11.2019 укладений між [PERSON] та ТОВ «Династія Агро Ленд», а також припинити права оренди земельної ділянки про які зроблено записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 35709354 від 27.02.2020 та за № 34261123 від 18.11.2019. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду 21.09.2021 відкрито провадження у даній справі, вирішено, визнавши справу малозначною, розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, надано відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву та призначено розгляд справи по суті. Відповідачі правом подання відзиву на позовну заяву не скористались. 27.01.2022 в судове засідання представник позивача адвокат Варцаба С.А. не з`явився, подала до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити в його відсутність, позов підтримав та просив задовольнити. Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання до суду не з`явились. Від представника відповідача ФГ «Нусі» адвоката Залокоцької В.Д. надійшла заява, в якій представник відповідача позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Згідно зі ст.ст. 626, 629, 638 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 4 ст. 124 ЗК України (у редакції чинній станом на 12.01.2010) передбачалось, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» (у редакції чинній станом на 12.01.2010)оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи ( стаття 3, 4 Закону). Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Суд встановив, що [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН виданого 18.10.1999 Суботівською сільською Радою народних депутатів, належить земельна ділянку площею 2 га, кадастровий номер 0522686800:02:000:0189, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області. Вказане підтверджується копією Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 22). 12.01.2010 між СТОВ «Прогрес» та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер 0522686800:02:000:0189, який було зареєстровано Відділом Держкомзему Могилів-Подільського району про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.05.2011 за № 052260004000039. Строк дії договору 10 років (а.с. 15-17). Земельну ділянку було передано позивачу, що підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки в оренду від 12.01.2010 (а.с. 14). 01.10.2012 сторони уклали додаткову угоду, виклавши договір від 12.01.2010 в новій редакції. Додаткову угоду зареєстровано в Державному реєстрі земель 14.12.2012 за № 052260004004994 (а.с. 18-21). Відповідно до ст. 20 Закону України «Про оренду землі» укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Згідно ст.ст. 125, 126 ч. 5 ЗК України право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Частина 3 статті 640 ЦК України (у редакції чинній станом на 12.01.2010)визначає, що договір, який підлягає державній реєстрації, є укладеним з моменту його державної реєстрації . Згідно зі ст. 202 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент реєстрації Додаткової угоди 14.12.2012), державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель, який складається з двох частин: а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; б) поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку. Пунктом 1 Порядку ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельної ділянкою, договорів оренди землі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1021, чинного на момент реєстрації Додаткової угоди, визначено, що книга записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі - документ, який є власністю держави і складовою частиною державного реєстру земель та містить відомості про зареєстровані державні акти на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договори оренди (суборенди) землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок. Відповідно до положень вказаного порядку дата внесення запису до розділу Книги записів є датою державної реєстрації документа, що посвідчує право на земельну ділянку. Датою державної реєстрації змін, внесених до договору оренди земельної ділянки, договору суборенди земельної ділянки (її частини), та відомостей про дострокове припинення їх дії є дата внесення запису до розділу Книги записів. Таким чином, зважаючи на встановлені вище обставини та досліджені докази, суд приходить до висновку, що договір оренди землі від 12.01.2010 між позивачем та [PERSON] укладений і зареєстрований відповідно до вимог чинного на той час законодавства, а відтак набрав чинності 14.12.2012 та строк його дії закінчується 14.12.2022, а тому на час укладення та реєстрації прав оренди оскаржуваних договорів, вказаний договір був чинним. Разом з тим, суд встановив, що 30.12.2015 між СТОВ «Прогрес» та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0522686800:02:000:0189, строком на 25 років (а.с. 24-25). Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на підставі вказаного договору та наказу Міністерства юстиції України № 686/5 від 25.02.2020 державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, м. Київ Чекригіним О.В. 27.02.2020 зареєстровано речове право за № 35709372 (а.с. 32). Також, 08.09.2016 між власником земельної ділянки [PERSON] та Фермерським господарством «Нусі» укладено договір оренди землі, відповідно до якого [PERSON] передав належну йому земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер 0522686800:02:000:0189 в оренду Фермерському господарству «Нусі» строком на 10 років. На підставі вказаного договору та наказу Міністерства юстиції України № 686/5 від 25.02.2020 державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, м. Київ Чекригіним О.В. 27.02.2020 зареєстровано речове право за № 35709354 (а.с. 22-23). Також, 14.11.2019 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Династія Агро Ленд» укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0522686800:02:000:0189 строком на 7 років. На підставі вказаного договору державним реєстратором Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області Мельник І.А. 18.11.2019 зареєстровано речове право за № 34261123 (а.с. 23). Таким чином, фактично, в Державному реєстрі речових прав наявні записи про реєстрацію речових прав оренди земельної ділянки з кадастром номером 0522686800:02:000:0189 на підставі: договору оренди землі, укладеного 30.12.2015 між СТОВ «Прогрес» та [PERSON] ; договору оренди землі, укладеного 08.09.2016 між ФГ «НУСІ» та [PERSON] ; договору оренди землі, укладеного 14.11.2019 між ТОВ «Династія Агро Ленд» та [PERSON] . Разом з тим, як зазначалось вище, 12.01.2010 між СТОВ «Прогрес» та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки на 10 років з кадастром номером 0522686800:02:000:0189, який 14.12.2012 зареєстровано у Державному реєстрі земель за № 052260004004994. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України, встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Згідно з роз`ясненнями Державної реєстраційної служби України від 06 серпня 2013 року №2951\\05-15-13 «Щодо запобігання випадків подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними правонабувачами» з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, державний реєстратор повинен запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, які здійснювали їх державну реєстрацію до 1 січня 2013 року. Відповідно ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Частиною першою ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1, 3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Згідно положень ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною першою ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до приписів ст. 125, 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Частиною 5 ст.116 ЗК України передбачено правило неможливості передачі в користування земельної ділянки без припинення права попереднього користування, в тому числі і орендаря. Отже, одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам зазначеного вище закону, який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації та призводить до порушення права позивача, як орендаря. Така позиція суду відповідає позиції Верховного суду викладеній в постанові від 02.10.2019 у цивільній справі № 587/2331/16-ц. Зважаючи на викладене, суд вважає, що договори оренди землі від 08.09.2016 та від 14.11.2019 є недійсними, оскільки вони укладені до закінчення дії договору оренди тієї ж земельної ділянки, укладеного 12.01.2010 між СТОВ «Прогрес» та [PERSON] , а відтак позовні вимоги про визнання вказаних договорів недійсними підлягають задоволенню. Частиною 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що ухвалення судом рішення, зокрема, про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Зважаючи на положення вказаної норми, а також те, що суд визнає недійсними оспорювані договори оренди землі, слід також припинити речові права, зареєстровані на підставі таких договорів. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів в рівних частинах на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 4540,00 грн. Також при зверненні до суду із даним позовом представник позивача визначив, що орієнтовний розрахунок суми судових витрат крім суми судового збору, складають витрати на надання правничої допомоги в розмірі 10000 грн. Враховуючи, що представник позивача зробив заяву щодо подання доказів для встановлення розміру судових витрат, суд відповідно до ч. 8 ст. 141, ч. 7 ст. 265 ЦПК України вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати. На підставі викладеного, та

Outcome: approved