Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

28.09.2021 позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому, посилається на те, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 30.07.2013 на підставі рішення Чернігівського районного суду Запорізької області. Від подружнього життя мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. Всі витрати, пов`язані з матеріальним забезпеченням дитини позивачка несе одноособово. Позивачці важко одній забезпечувати та задовольняти потреби дітей одягом, продуктами харчування, засобами гігієни. Тому позивачка вимушена звернутись до суду із вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі однієї другою частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня подання заяви, до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується конвертом з поштовим повідомленням в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18 березня 2005 року, видане Богданівською сільською радою Чернігівського району Запорізької області, актовий запис № 02, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23 квітня 2007 року, видане Богданівською сільською радою Чернігівського району Запорізької області, актовий запис № 07, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17 грудня 2003 року, видане Богданівською сільською радою Чернігівського району Запорізької області, актовий запис № 17, де в графі «батько» зазначений [PERSON] . Відповідач добровільно допомоги на утримання дітей не надає. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Ч. 5 ст. 183 СК України визначено розмір часток аліментів від заробітку платника аліментів, а саме: на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. \~ З урахуванням вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів є законними, достатнім чином обґрунтованими, та такими, що підлягають частковому задоволенню. Позивач, як одержувач аліментів, звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у сумі 908,00 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial