Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до Талалаївського районного суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною - сином [PERSON] , [INFO] та встановлення графіку зустрічей, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просив встановивши наступний графік спілкування з дитиною: - кожну першу та другу суботу кожного місяця з 10.00 години до 20:00 години шляхом відвідування батьком дитини за його місцем проживання з правом відвідування дитиною в зазначені часи культурно - масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладів з урахуванням інтересів дитини та стану її здоров`я в м. Носівка та м. Ніжин Чернігівської області (без присутності матері); - кожну третю суботу місяця з 10.00 години до 20.00 години неділі шляхом перебування дитини за місцем проживання батька в м. Києві (без присутності матері) з правом відвідування дитиною в зазначені часи культурно - масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладів з урахуванням інтересів дитини та стану її здоров`я; - у святкові дні за попередньою домовленістю з матір`ю дитини; - щорічно 14 днів поспіль у літній та зимовий період для спільного літнього та зимового відпочинку та оздоровлення дитини без присутності матері з урахуванням режиму дня дитини та стану її здоров`я, з правом зміни часу за попередньою домовленістю між батьками; - спілкування з дитиною засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дитиною, у тому числі з використанням відеозв`язку, п`ять разів на тиждень тривалістю 30 хвилин у вечірній час. Позов мотивовано тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.06.2017, від якого мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 08.09.2021 їх шлюб було розірвано та син залишився проживати з матір`ю. Влітку та восени між позивачем та [PERSON] виникали непорозуміння щодо участі батька у вихованні сина, його відвідування. Зі сторони відповідачки створюються штучні перешкоди позивачу щодо його побачень з дитиною, приховується від нього місце проживання та перебування сина, у зв`язку з чим він просить встановити графік зустрічей з сином для участі у його вихованні. Відповідно до ухвали судді від 28 вересня 2021 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20 жовтня 2021 року о 14:30 год. Ухвалою суду від 07 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову, що надійшла до суду 05 жовтня 2021 року. 13 жовтня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] за підписом представника відповідача адвоката Нетреби А.І., в якій вона просить у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] відмовити. Відповідно до ухвали суду від 20 жовтня 2021 року на підготовчому засіданні виключено з числа учасників справи Службу у справах дітей Талалаївської селищної ради Чернігівської області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору; залучено до участі у справі орган опіки та піклування у особі Носівської міської ради Чернігівської області, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (17100, Чернігівська обл., м. Носівка, вул. Центральна, 20, код ЄДРПОУ 41670394); зобов`язано орган опіки та піклування у особі Носівської міської ради Чернігівської області надати суду висновок про шляхи розв`язання спору щодо участі позивача у вихованні дитини, що фактично проживає разом із відповідачкою за адресою: ( [ADDRESS] ); закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті. Представник 3-ї особи-органу опіки та піклування у судове засідання для розгляду справи по суті не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду орган повідомлений належним чином. У судовому засіданні позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Пояснив, що з 14 червня 2017 року перебував у шлюбі з відповідачкою, [INFO] народився син [PERSON] . На даний час син проживає з матір`ю у м. Носівка. Відповідач чинила перешкоди йому у спілкуванні з дитиною. У травні 2021 року після сварки відповідачка поїхала з сином із м. Києва де вони мешкали, до батьків у с. Плугатар, а 02 червня 2021 року забрала речі з квартири, у якій вони спільно проживали. 03 червня 2021 року він приїздив у с. Плугатар та бачився із сином, потім зустрічався з ним 23 червня та 15 липня. 20 липня 2021 року спілкувався по телефону із сином, після чого не спілкувався до 30 серпня, бо мати не дозволяла дитині спілкування з ним. 08 вересня 2021 року після засідання у справі про розірвання шлюбу, він звернувся до органу опіки та піклування Талалаївської селищної ради, щоб допомогли побачитися з дитиною. У телефонній розмові відповідачка повідомила, що проживає з дитиною у м. Ніжин. Того ж дня він поїхав у м. Ніжин та звернувся у службу у справах дітей, але [PERSON] відмовилася повідомити де дитина. Фактично з 16 липня по 22 вересня 2021 року він не знав де проживає та навчається його дитина. Побачив сина лише 20 вересня коли мати привезла його у м. Ніжин. 26 вересня 2021 року він відвідував сина у [ADDRESS] , пробув там з 12.00 до 16.00 год, після чого поїхав м. Київ. А 03.11.2021 йому зателефонували з поліції, що 26.09.2021 він влаштував лайку з [PERSON] , ображав її та нецензурно висловлювався, що не відповідає дійсності. 23 жовтня 2021 року він відвідував сина у м. Носівка, за місцем його проживання, проте відповідачка з незрозумілих причин викликала поліцію. Ніяких протиправних дій відносно [PERSON] він не вчиняв. Йому заборонено заходити до квартири відповідачки, коли він у суботу приїздить до дитини. На даний час відповідачка дозволяє бачити сина по суботам до 13.00 год., це близько 2-х годин, також він телефонує сину, в т.ч спілкується по відеозв`язку програми «вайбер». Проте не завжди така можливість надається відповідачкою. Він бажає бачитися з сином також і за місцем свого фактичного проживання у [ADDRESS] , та зможе задовольнити всі потреби дитини. У квартирі є всі необхідні умови для проживання сина. За даною адресою він проживає з грудня 2017 року, відповідачка з сином також проживали у даній квартирі до червня 2021 року. Також бажає, щоб у зимовий та літній період, протягом 14 днів син перебував з ним, з метою його оздоровлення, спілкування з дитиною. Представник позивача адвокат Пілюга В.В. уточнені позовні вимоги [PERSON] підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що законодавством передбачено рівні права батьків у вихованні дитини. Проте позивач з 16 липня по 22 вересня 2021 року не знав де перебуває його син, бо відповідачка відмовлялася повідомити його місцезнаходження та місце де дитина навчається. Після звернення до суду трішки налагодився контакт з матір`ю щодо можливості побачень з дитиною. Оскільки між сторонами склалися неприязні стосунки, то встановлення графіку побачень позивача із сином забезпечить рівні умови сторонам для реалізації їх батьківських прав та відповідатиме інтересам самої дитини. Відповідач [PERSON] позов не визнала та просила відмовити у задоволенні. Пояснила, що позивач став батьком, коли вона подала на розлучення. Він не вміє готувати їсти, не може забезпечити потреби дитини, у квартирі стоїть люлька з якої дитина виросла. Коли проживали спільно, то позивач не займався сином, а давав йому у руки телефон. Коли позивач приїздив у м. Носівку, то висміював її, вчиняв розбірки. 23 листопада 2021 року, коли позивач привів сина з побачення, він мав погане самопочуття, був голодний. Вона не перешкоджає позивачу у побаченнях з сином. До 03 вересня 2021 року син знаходився у с. Плугатар, до 17 вересня 2021 року вона з сином жила у м. Ніжині, а потім переїхала у м. Носівку, орієнтовно із 20 вересня. 17 вересня 2021 року її тато забрав [PERSON] у село, а вона приїхала туди ввечері. У садок син був оформлений у м. Ніжині, проте не відвідував, бо хворів. З 01 вересня по 28 вересня 2021 року син не відвідував садок. З 13 вересня 2021 року вона влаштувалася на роботу, а [PERSON] був з її подругою, яка за ним доглядала. Позивач знав де дитина. Пропонує альтернативу зустрічей позивача з дитиною в інший день, у випадку, якщо у вихідні дні вони їдуть у село до дідуся та бабусі, та будуть відсутні за місцем проживання. Останнім часом дитина не хоче спілкуватися з батьком. Коли позивач телефонував по вайберу, то син не хотів з ним розмовляти. Вважає прийнятним відвідування позивачем сина у суботу з 09.00 год до 13.00 год, та спілкування по телефону. Не вважає доцільним перебування дитини за місцем проживання батька у м. Києві, через її малий вік та відсутність умов для проживання дитини, а також спільний відпочинок протягом 14 днів поспіль у літній та зимовий період. Представник відповідача адвокат Нетреба А.І. просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , оскільки доводи позовної заяви не підтверджені, відповідачка не чинить перешкод у спілкуванні батька з сином. Всі звернення позивача свідчать, що він конфліктна людина, здійснює постійний тиск на відповідачку. Допитана як свідок [PERSON] суду пояснила, що працює на посаді начальника служби у справах дітей Талалаївської селищної ради. На початку вересня 2021 року до служби у справах дітей звернувся [PERSON] , який пояснив, що в той день відбулося засідання у справі про розірвання шлюбу і він має намір звернутися з заявою про встановлення днів спілкування з дитиною. Його дружина [PERSON] проживає у с. Плугатар і він хоче побачити сина. Свідок зателефонувала [PERSON] , яка пояснила, що не перешкоджає батьку у побаченнях з дитиною. На запитання чи може батько побачити дитину, [PERSON] відповіла, що у с. Плугатар не перебуває, вона працює у м. Ніжині, а дитина у садочку. Дзвінок був у обідній час, і [PERSON] сказала, що йде зараз забирати дитину з садочка. Свідок [PERSON] пояснила, що є подругою [PERSON] , бачить її щодня, бо разом працюють у школі в м. Носівка. [PERSON] не чинила перешкод позивачу у спілкуванні з сином, проте з умовою, щоб було зручно обом сторонам. На початку вересня 2021 року у м. Носівка свідок приглядала за [PERSON] , який хворів, бо [PERSON] займалася оформленням документів для працевлаштування. 19 чи 20 вересня 2021 року, точно не пам`ятає, вона, [PERSON] з дитиною, а також [PERSON] , поїхали у кафе відсвяткувати народження [PERSON] . Тоді вона вперше побачила [PERSON] . Позивач принижував [PERSON] у присутності дитини. [PERSON] спочатку був радий тату, а коли почався конфлікт, то засмутився. Батько раз на тиждень приїздить у суботу до дитини, ще буває приїздив у будні дні, забирав сина з садочка. [PERSON] двічі зверталася до поліції, коли [PERSON] принижував її у квартирі за місцем проживання. Про ці конфлікти вона знає зі слів [PERSON] . Також від [PERSON] їй відомо, що у період шлюбу позивач не проявляв батьківської турботи, з дитиною весь час була мати. У присутності свідка [PERSON] говорив матері, щоб тато йому не телефонував. Вона не була безпосереднім свідком якихось протиправних дій зі сторони позивача відносно сина. Свідок [PERSON] суду показав, що є батьком [PERSON] , позивач його зять. [PERSON] влітку двічі приїздив у с. Плугатар, так як дочка там проживала з дитиною. Позивач у селі складав дитині велосипед. Потім [PERSON] поїхала у м. Ніжин, а згодом у м. Носівку. [PERSON] бачився із сином у м. Ніжині. Він не був присутній під час конфліктів між донькою та зятем. У його присутності [PERSON] не ображав сина. Свідок чув особисто як [PERSON] говорив, що не хоче спілкуватися з батьком по телефону, це було у автомобілі, коли він їхав разом з онуком. Свідок [PERSON] , яка є матір`ю відповідачки, суду пояснила, що ніхто її онука [PERSON] від [PERSON] не приховував. Позивач знав, що 08.09.2021 [PERSON] не буде на суді щодо розірвання шлюбу. Під час конфліктних ситуацій між сторонами вона не була присутня особисто, але знає зі слів доньки. На свій день народження [INFO] внук був у селі і вона чула, що він розмовляв з батьком по телефону. [PERSON] було запропоновано приїхати у село на день народження сина, але відповідач відмовився. За період шлюбу, позивач не залишався із сином. Коли [PERSON] потрапила до лікарні, то із онуком тиждень була вона. Потім [PERSON] привіз [PERSON] та дитину до них у село. Вони до [PERSON] добре ставилися. У період з 01.09 по 28.09.2021 онук спочатку перебував у селі, а потім [PERSON] його забрала. [PERSON] шукала роботу, спочатку жила у м. Ніжині, а потім у м. Носівці. Вважає, що дитина не може спати у ліжку, у квартирі позивача у м. Києві, бо воно мале. Суд, заслухавши сторони, їх представників, допитавши свідків та дослідивши письмові докази у справі доходить наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2017 року, який розірвано Талалаївським районним судом 08 вересня 2021 року. Дані обставини визнаються сторонами, доказування не потребують. У шлюбі [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження, де його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Згідно повідомлення Талалаївської селищної ради від 27 вересня 2021 року № 1148 місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с 35). Відповідно до довідки Рябухівського старостинського округу Талалаївської селищної ради від 22.09.21 № 252 [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає, з її слів мешкає у [ADDRESS] (а.с. 78). Відповідно до інформації наданої 21.09.2021 службою у справах дітей Ніжинської міської ради на адвокатський запит, [PERSON] звертався до служби у справах дітей 08 вересня 2021 року та 17 вересня 2021 року. 08 вересня 2021 року начальником сектора служби у справах дітей надано йому усну консультацію, оскільки зі слів батька мати чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, та здійснено телефонний дзвінок матері щодо надання побачень батьку з дитиною. У цьому мати відмовила. 17.09.2021 прийнято заяву від [PERSON] щодо графіку побачень з дитиною та здійснено телефонний дзвінок матері з метою надати батьку побачення з дитиною, так як у сина день народження. У телефонній розмові [PERSON] повідомила, що дитина у садочку, і відвідати її немає можливості, бо планують поїздку у м. Київ. [PERSON] запропонувала [PERSON] відвідати дитину наступного дня у помешканні її батьків. ( а.с.73) 17 вересня 2021 року [PERSON] звернувся до чергової частини Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, у якій зазначив, що його колишня дружина [PERSON] відмовляється повідомляти про місце знаходження їх сина [PERSON] , самочинно змінила місце проживання дитини без його відому та згоди (а.с.58-61). Відповідно до повідомлення Ніжинського РВП ГУНП від 11.10.2021 відомості за заявою [PERSON] від 17.09.2021 до ЄРДР не вносилися, матеріали направлені на додаткову перевірку ( а.с. 137 ) На запит адвоката Пилюгі В.В. Управлінням освіти Ніжинської міської ради Чернігівської області 23.09.2021 надано інформацію про те, що проведеною перевіркою наказів про зарахування дітей до закладів дошкільної освіти та дошкільних структурних підрозділів закладів загальної середньої освіти Ніжинської територіальної громади на 2021\\2022 навчальний рік встановлено, що [PERSON] , [INFO] не перебуває у списковому складі вищезазначених закладів освіти ( а.с.75) Згідно інформації відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Носівської міської ради від 30.09.2021 [PERSON] здобуває освіту в Носівському дошкільному закладі № 1 «Барвінок» з 28 вересня 2021 року ( а.с. 77). [PERSON] з 1 вересня 2021 року працює вчителем музики в Носівському НВК «ЗНЗ-ДНЗ» № 3, за місцем роботи характеризується позитивно ( а.с. 95). Також відповідачка [PERSON] 13 вересня 2021 року прийнята на роботу в КПНЗ «Носівська школа мистецтв» Носівської міської ради за сумісництвом, за місцем роботи характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою з місця роботи від 11.10.2021. (а.с.96) Згідно акту обстеження умов проживання, складеного працівниками служби у справах дітей Носівської міської ради 30.09.2021, [PERSON] та її син [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] . Житлове приміщення складається з двох кімнат, санітарно-гігієнічні умови проживання задовільні, в будинку чисто, умебльований. Продуктами харчування забезпечені. Для дитини створені умови, наявне місце для сну, одягом та взуттям, іграшками та книжками забезпечений. ( а.с. 94) Згідно акту обстеження умов проживання, складеного працівниками служби у справах дітей Носівської міської ради 29.10.2021, [PERSON] та її син [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] . Житлове приміщення складається з двох кімнат, є коридор, туалет, ванна. Опалення газове (автономне), водопостачання централізоване, санітарно-гігієнічні умови проживання задовільні, квартира умебльована. Продуктами харчування забезпечені. Для дитини створені умови, наявне місце для сну, одягом та взуттям, іграшками та книжками забезпечений (а.с. 173) Позивач працює з 15.06.2016 у ТОВ «АЛТРЕЙД», займає посаду машиніста висікально-штампувальної машини, розмір заробітної плати за період із березня 2021 по серпень 2021 року склав 60510, 61 грн, що підтверджується довідкою з місця роботи від 10.09.2021 № 39 (а.с.23). За місцем роботи [PERSON] характеризується позитивно, дисциплінарних стягнень не мав (а.с. 25). Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї особи № 475\\21 від 15.09.2021, складеного фахівцем Деснянського районного у м. Києві центру соціальних служб [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , квартира облаштована меблями та побутовою технікою, для дитини облаштовано місце для гри та відпочинку, стан здоров`я [PERSON] не перешкоджає виконанню батьківських обов`язків, [PERSON] бажає забирати дитину [PERSON] з ночівлею, для цього створені належні умови ( а.с 132-136). Умови проживання позивача також підтверджуються фотознімками, що досліджені судом ( а.с. 140-142) Згідно повідомлення Ніжинського РВП ГУНП у Чернігівській області від 11.11.2021, за результатами розгляду заяви [PERSON] від 19.10.2021 щодо вчинення самоправства колишньою дружиною [PERSON] , відсутні підстави для реєстрації кримінального провадження ( а.с. 174-176 ) 23 жовтня 2021 року поліцейським Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника, відносно [PERSON] у зв`язку із вчиненням сварки з колишньою дружиною [PERSON] , яким зобов`язано його залишити місце проживання постраждалої особи, заборонено перебування в місці проживання постраждалої особи з 14.00 год 23.10.2021 до 14.00 год 02.11.2021. ( а.с. 138 ) Постановою Носівського районного суду від 22 грудня 2021 року провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП щодо [PERSON] закрито у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення ( а.с. 204-207). Зазначена справа порушена за заявою [PERSON] про те, що 26.09.2021 [PERSON] влаштував лайку, ображав її та нецензурно висловлювався за адресою [ADDRESS] . В судовому засіданні досліджено відеозапис на диску, долученому позивачем, як доказ, де зафіксовано, як позивач привів дитину до місця проживання після побачення та попросив дозволу у [PERSON] зайти у квартиру, щоб покласти сина спати, та іншому відео файлі зафіксовано, перебування позивача у квартирі, де мешкає його син. У відповіді на відзив, що подав [PERSON] вказано, що відео датоване 23.10.21. Того дня відповідачка впустила позивача з дитиною у квартиру, а пізніше викликала поліцію, що нібито він вчинив сварку. Поліція протокол не складала, але винесла заборонний припис. Позивач зазначає, що сварки не вчиняв, що підтверджується відео та тим, що поліція не склала відносно нього протокол. На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, ним також надано суду роздруківку скріншотів з екрана телефону де зафіксовано зміст повідомлень, якими обмінювалися сторони, щодо стану здоров`я дитини та побачень з ним, проте суд не приймає їх як докази, так як неможливо встановити дійсний зміст переписки, хронологію повідомлень та дату ( а.с. 208-217 ). Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18). ЄСПЛ зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (пункти 1,3 статті 9 Конвенції). Стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання ним інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. У статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно зі статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до частини другої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до частин четвертої-шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що сторони проживають окремо та не можуть дійти згоди щодо участі батька у спілкуванні з дитиною, оскільки виходячи з поданого позову, батько має намір більше часу проводити з сином, який проживає з матір`ю у м. Носівка, приймати участь у його вихованні. Інформацією служби у справах дітей Ніжинської міської ради та показаннями свідка [PERSON] підтверджується, що позивачу відповідачкою не повідомлялася достовірна інформація щодо місця знаходження сина, також протягом певного періоду часу він не міг зустрітися із сином, та вживав заходи для встановлення його місця знаходження. Суд не приймає до уваги показання свідків [PERSON] , [PERSON] , щодо неспроможності [PERSON] забезпечити потреби дитини, та відсутності інтересу до дитини, так як [PERSON] не була особисто знайома з [PERSON] , побачила його вперше 20.09.2021, і інформація їй відома зі слів відповідачки [PERSON] . [PERSON] є матір`ю відповідачки, тому суд ставиться критично до її показань. Що стосується доводів відповідачки про відсутність умов для проживання дитини за адресою, де фактично проживає позивач, та показань свідка [PERSON] щодо відсутності ліжка для дитини відповідно до його віку, то це спростовується даними акту обстеження умов проживання позивача за адресою [ADDRESS] , де зазначено про наявність умов для проживання дитини, також у судовому засіданні встановлено, що до червня 2021 року відповідачка з дитиною проживали сім`єю з позивачем саме за цією адресою, в даній квартирі. Рішенням Виконавчого комітету Носівської міської ради Чернігівської області від 13 січня 2022 року № 8 затверджено висновок щодо визначення способу участі батька [PERSON] вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Висновком встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , з 14.06.17 перебував у шлюбі з [PERSON] , мають спільного сина [PERSON] , [INFO] .. Службою у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації проведено обстеження умов проживання [PERSON] . Згідно акту обстеження умов проживання від 17.11.2021 в квартирі чисто, зроблений косметичний ремонт, є всі необхідні меблі та побутова техніка для веденням домашнього господарства. Для дитини є окреме ліжко, комод для одягу, місце для гри та занять, наявні дитячі іграшки. Служба у справах дітей Носівської міської ради Чернігівської області вважає за доцільне визначити наступні способи участі батька у спілкуванні та вихованні дитини: - кожну першу та другу суботу кожного місяця з 10.00 години до 20.00 години шляхом відвідування батьком дитини за його місцем проживання з правом відвідування дитиною в зазначені часи культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладів з урахуванням інтересів дитини та стану його здоров`я в м. Носівка та м. Ніжин Чернігівської області (без присутності матері); - кожну третю суботу місяця з 10.00 години до 20.00 години шляхом перебування дитини за місцем проживання батька в. м. Києві (без присутності матері) з правом відвідування дитиною в зазначені часи культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладів з урахуванням інтересів дитини та стану його здоров`я; - у святкові дні за попередньою домовленістю з матір`ю дитини; - щорічно 14 днів поспіль у літній та зимовий період для спільного літнього та зимового відпочинку та оздоровлення дитини без присутності матері з урахуванням режиму дня дитини та стану її здоров`я, з правом зміни часу за попередньою домовленістю між батьками. Зустрічі проводить з обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дитини. Рекомендовано батькам [PERSON] та [PERSON] не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти дитині увагу і турботу, виховувати її, матеріально утримувати. Забезпечити безпеку дитини при її перевезенні для проведення зустрічі за місцем свого проживання (а.с. 241-244). Суд, враховуючи найкращі інтереси дитини, право батька [PERSON] на особисте спілкування з дитиною, доходить висновку що наявні підстави для встановлення графіку відвідувань батьком [PERSON] дитини - [PERSON] за місцем проживання дитини з правом відвідування дитиною в зазначені часи культурно - масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладів в м. Носівка та м. Ніжин Чернігівської області (без присутності матері [PERSON] ) - кожну першу та другу суботу кожного місяця з 10.00 години до 20.00 години, з урахуванням інтересів дитини та стану її здоров`я та часу для відпочинку; у святкові дні за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, що відповідає висновку органу опіки та піклування. Зазначене спілкування відповідає інтересам дитини, оскільки для хлопчика особливо важливо проводити певний час з батьком, а відвідування культурно - масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладів сприятиме його фізичному та духовному розвитку. Також суд надає позивачу право на спілкування з дитиною засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дитиною, у тому числі з використанням відеозв`язку, п`ять разів на тиждень тривалістю 30 хвилин у вечірній час, оскільки таке спілкування є необхідним для реалізації обов`язку батька щодо участі у вихованні дитини та його права на особисте спілкування з сином. Суд вважає за доцільне надати позивачу право на побачення з сином кожну третю суботу місяця (у весняні, літні та осінні місяці) з 10.00 год. суботи до 18.00 год. неділі шляхом перебування дитини [PERSON] за місцем проживання батька [PERSON] в м. Києві (без присутності матері [PERSON] ) з правом відвідування дитиною в зазначені часи культурно - масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладів, з урахуванням інтересів дитини та стану її здоров`я, відступивши від висновку органу опіки та піклування в цій частині, оскільки проїзд з м. Носівки до м. Києва та повернення того ж дня до м. Носівки, у період 10.00 години до 20.00 години кожної третьої суботи буде виснажливим для дитини, а зимовий період для даних побачень виключено судом з урахуванням сезону захворюваності та погодних умов. Також суд доходить висновку про необхідність надання [PERSON] можливості щорічно 10 днів поспіль на перебування дитини [PERSON] разом з батьком у літній період для спільного літнього відпочинку та оздоровлення дитини без присутності матері з урахуванням режиму дня дитини та стану її здоров`я, з правом зміни часу за попередньою домовленістю між батьками, та з обов`язковим погодженням з матір`ю [PERSON] місця відпочинку дитини та його місця перебування. Організація батьком дитини відпочинку та оздоровлення дитини безумовно відповідатиме найкращим інтересам дитини. При цьому суд враховує право матері бути поінформованою про місце перебування дитини та спільно з батьком вирішувати організаційні та побутові питання такого відпочинку та оздоровлення. Що стосується зимового періоду для спільного відпочинку, то визначення такого є недоцільним, з урахуванням інтересів дитини, а також сезону захворюваності, погодних умов, малолітнього віку та здоров`я. При визначенні саме такого графіку участі батька у вихованні та спілкуванні з сином, суд врахував, що за місцем проживання [PERSON] наявні всі умови для проживання дитини, він працює, отримує дохід, може забезпечити потреби дитини, щиро бажає приймати участь у вихованні сина, його розвитку та оздоровленні, найкращі інтереси дитини та його прихильність до батька. Судом не встановлено обставин, які б свідчили, що спілкування батька з сином перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Суд не приймає до уваги показання свідків [PERSON] , [PERSON] , щодо неспроможності [PERSON] забезпечити потреби дитини, та відсутності інтересу до дитини, оскільки дослідженими у справі матеріалами підтверджується, що позивач намагається систематично зустрічатися з сином за місцем проживання дитини, звертався до уповноважених органів опіки та піклування по питанню сприяння у таких зустрічах, спілкується з дитиною по телефону. Сам факт звернення до суду також свідчить про інтерес позивача до дитини, його бажання до спілкування та участі у вихованні сина. Суд вважає, що визначений порядок участі батька у вихованні та спілкуванні з сином відповідає найкращим інтересам малолітнього [PERSON] , забезпечуватиме реалізацію батьком своїх прав та сприятиме виконанню своїх обов`язків щодо дитини, заснованих на факті його батьківства. В іншій частині вимог [PERSON] слід відмовити з підстав наведених вище. Питання про відшкодування понесених судових витрат позивачем не ставилося.

Outcome: partial