Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

Позивачка 11.02.2021 року звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною 3-х літнього віку, де прохала стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , аліменти щомісяця у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не більше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. А також, аліменти на свою користь у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку з дати подання позову та досягнення дитиною трьохрічного віку ( а. с. 1 3 т. 1 ). 27.08.2021 року надала суду уточнений позов ( а. с. 222 226 т. 1 ), мотивуючи тим, що 08.08.2019 року між ними - [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований в Олександрівському районному у м. Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро ) про що, складено відповідний актовий запис № 601. [INFO] в них народилася донька - [PERSON] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Дніпровським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро ). В серпні 2020 року вона з дитиною поїхали до матері у м. Полтава, де і проживають по цей час. Дочка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Батько дочки - [PERSON] , спочатку надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, але в подальшому матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона вимушена поставити питання про стягнення аліментів в судовому порядку. Крім того, дитина є алергіком, в грудні та березні 2020 року ваона витратила на лікування доньки 19 786, 11 коп. ( копії чеків надано ), в подальшому 18.09.2020 року дитині лікарями діагностовано дисплазію тазостегнових суглобів, призначено лікування та реабілітацію. Кожні шість місяців дитина повинна проходити обстеження у ортопеда та в подальшому курс реабілітації, який в середньому коштує 4 500 грн. Батько дитини, знаючи що вона я була в лікарні з дитиною, матеріальної допомоги не надавав, додаткові витрати на лікування не сплачував, хоча має стабільний дохід, оскільки займається продажем автомобілів з Європи, часто перетинає кордон України. На адвокатський запит від 30.04.2021 року Головний сервісний центр МВС в Дніпропетровській області повідомив, що за гр. [PERSON] в період часу з 08 серпня по 30 квітня 2021 року придбано, а потім перереєстровано шість транспортних засобів, згідно вантажно-митних декларацій, тобто [PERSON] має додатковий дохід, та неодноразово перетинав державний кордон, як по роботі, так і на відпочинок. Зараз відповідач стверджує, що він працює з 12.04.2021 року в ТОВ «Агро-Поставка» на посаді підсобного робітника із окладом 6 000 грн. на місяць, але я вважає , що він має додаткові доходи, які приховує. Отримання додаткового доходу, підтверджується інформацією із сторінки відповідача у Фейсбуці за 2021 рік, де він зазначає що надає послуги з пригону автомобілів з Європи, їх розмитнення та постановления на облік в України, зазначає вартість своїх послуг по зняттю з обліку автомобіля від 150 до 300 доларів США, виставляє на своїй сторінці по декілька автомобілів на продаж ( скріншоти додає). Тобто, із інформації, яку викладає сам відповідач у фейсбуці він в середньому на самих послугах по розмитненню заробляє 400 доларів США, бо за місяць він викладає інформацію про один - два автомобілі, це лише на розмитненні, без доходу від безпосередньо пригону автомобіля з Європи, тобто відповідач має заробітну плату 6 000 грн. + 10 640 грн. послуги по розмитненню + дохід від пригону автомобіля з Європи, в середньому його дохід складає 30 000 грн. на місяць. Відповідач молодий, працездатний чоловік, вважає, що він спроможний сплачувати на утримання доньки щомісяця, враховуючи її стан здоров`я та його доходи, аліменти в розмірі 10 000 грн., а в зв`язку з тим, що вона не може працевлаштуватися на роботу, о скільки весь час витрачає на дитину, її реабілітацію, лікування та догляд, аліменти на її утримання визначає в розмірі 2 379грн. ( прожитковий мінімум для працездатних осіб ). Відповідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує : стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Ст. 184 СК України передбачає можливість визначення судом в окремих випадках розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку платника аліментів. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим за наявності певних обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у частці від заробітку ( доходу ), приблизний перелік яких наводиться у ч. 1 даної статті ( якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі ). Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. У такому випадку стягнення аліментів на дитину у частці від доходу її матері або батька може призвести до істотної різниці у розмірі аліментів, які отримує дитина щомісяця, що у свою чергу негативно вплине на забезпечення дитини. Стягнення аліментів у твердій грошові сумі дозволяє забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини. Також, доцільно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у випадку отримання платником аліментів заробітку або доходу повністю в натурі або в іноземній валюті, що можна віднести до інших обставин, які мають істотне значення. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку ( доходу ) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. Неможливість визначення аліментів у частці від заробітку ( доходу ) може виникнути, наприклад у випадках, коли платник аліментів постійно проживає на території іноземної держави та відомості про його доходи отримати неможливо. Ускладненим та водночас таким, що порушує інтереси дитини, є стягнення аліментів у випадках, коли платник аліментів приховує свої доходи з метою ухилення від їх сплати. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, про що у свою чергу наголошує постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» ( п. 17 ). Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати : стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 27 « Конвенції ООН про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання ( аліменти ) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Згідно ст. 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною 6 років; ч.4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч.5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч.6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Ст. 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Ч. 4 ст. 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини -матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. 2. Запевнення та застереження. На виконання вимог ст. 175 ЦПК України, підтверджує, що нею, не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом і з тих самих підстав. Досудове врегулювання спору вважає неможливим. На виконання вимог ч. 3 ст. 175 ЦПК України повідомляє суд про наступне : 1. Позивач заявляє суду і підтверджує, що ним на даний час не подано іншого позову до Полтавського районного суду Полтавської області чи до інших судів України до цього відповідача з тим самим предметом позову та з тих самих підстав позову. Позивач заявляє суду і підтверджує, що на дату подання даної позовної заяви не існує будь-якого іншого такого, що набрало законної сили рішення суду чи ухвали суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами. Про той самий предмет і з тих самих підстав, не існує судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду. 2. \~ \~ \~ \~Позивач заявляє суду і підтверджує, що з тих самих підстав та предмету позову між ним та відповідачем не укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, немає рішення третейського суду, що прийняте в межах його компетенції, щодо спору між тими самими сторонами, про той же предмет із тих самих підстав. 3. \~ \~ \~ \~Позивач заявляє суду і підтверджує, що між сторонами не укладено угоду про передачу спору на вирішення суду іншої Держави, немає рішення суду іноземної Держави, яке визнане в Україні в установленому законом порядку, щодо спору між тими самими сторонами, про той же самий предмет із тих самих підстав. 4. \~ \~ \~ \~Позивач заявляє суду і підтверджує, що ним не вживалися заходи забезпечення доказів. Позивач має оригінали всіх документів, засвідчені копії яких він подає до суду. Прохала стягнути з відповідача - [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Марганець Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою : [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків : [NUMBER] , на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі - 10 000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повнолітнього віку. Та аліменти на її - [PERSON] утримання у твердій грошовій сумі у розмірі - 2 379,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивачка та її представник в особі адвоката Калько В.В. ( а. с. 69 - 70 т. 1 ) змінені позовні вимоги підтримали та прохали їх задовольнити із викладених підстав за наявності доданих доказів. Відповідач та його представник в особі адвоката Боярчук Н.В. ( а. с. 38 39 т. 2 ) змінений позов визнали частково, надавши суду заперечення на уточнений позов ( а. с. 52 56 т. 2 ) та підтримали надані раніше суду відзиви на позов ( а. с. т. 1, 4 25 т. 2 ). А саме, визнали лише стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2 013 грн., що відповідає розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відносно до розміру його заробітку та не доведеністю обґрунтувань позивачки наявності у відповідача додаткового доходу, оскільки додаткові витрати на дитину стягуються окремо згідно вимог чинного законодавства. Крім цього, позивач всупереч викладеному у позові має доходи - від Держави по догляду за дитиною по досягненню дитиною трьохлітнього віку та дохід, який не обліковується від нарощування волосся згідно оголошень. За умови стягнення аліментів на дитину у розмірі прожиткового мінімуму 2 013 грн., враховуючи розмір заробітку відповідача з відрахуванням зборів і податків, прожитковий мінімуму на працездатну особу у розмірі 2 379 грн. ( аліменти на утримання дружини ) призведе до вирахування із заробітку відповідача більше ніж 50 % та отримання ним доходу менше прожиткового мінімуму, що є неприпустимим. Свідок гр. [PERSON] суду пояснив, що з відповідачем вони знайомі 25 років, допомагають один одному, займались пригоном авто до середини 2020 року через пандемію короновірусу. Після розірвання шлюбу відповідач допомагав дружині, він йому давав взайм кошти на ремонт будинку. На сторінці відповідача у фейсбук - то безкоштовний репост його сторінки. Судом встановлено, що сторони від укладеного ними 08.08.2019 року шлюбу, який на даний час не розірваний, мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач не достатньо надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини та її як дружини, хоча вона отримує лише 860 грн. соціальної допомоги та не має змоги працювати. Відповідач іншим особам аліментів не сплачує, утриманців не має, працює офіційно з грудня 2021 року та отримує відповідну заробітну плату, інвалідом не приходиться. Додаткових доходів, окрім заробітної плати не має з середини 2020 року та з цього ж часу не перетинав кордон. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню частково у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн. згідно ст. 180, 182, 184 СК України, оскільки батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при визначенні розміру аліментів суд враховує передбачені законом обставини та є необхідність встановлення сплати аліментів у твердій грошовій сумі з метою забезпечення стабільності виплат. Щодо вимоги стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3х річного віку, то дане питання врегульовано ст. 74, 84, 85 СК України та передбачає не тільки обов`язок матеріального підтримання один одним із подружжя, але і за умови можливості надання такої допомоги платником. Такої можливості у відповідача не встановлено з врахуванням розміру стягнутих аліментів на утримання неповнолітньої дитини з врахуванням розміру заробітку відповідача після відрахування зборів і податків, враховуючи, що прожитковий мінімуму на працездатну особу складає у розмірі 2 379 грн. ( аліменти на утримання дружини ), то цен призведе до вирахування із заробітку відповідача більше ніж 50 % та отримання ним доходу менше прожиткового мінімуму, що є неприпустимим. Тому, дана вимога не підлягає задоволенню. Крім цього, суду необхідно вирішити питання судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи категорію справи та стягнути їх з відповідача на користь Держави.

Outcome: partial