Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , третя особа: ПрАТ "Страхова компанія" "ВАН КЛІК", в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 50807,55 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000 грн. Крім того, просить покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору у сумі 3188грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він є власником автомобіля Skoda Octavia A-5, д.н.з. [NUMBER] . 27.01.2021 року по пр-ту Московському в районі буд. 96А у м. Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Renault Master, державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Skoda Octavia A-5, державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія [PERSON] , якого постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.04.2021 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Skoda Octavia A-5, д.н.з. [NUMBER] , був пошкоджений, а позивачу завдано матеріальну шкоду, яка складає 97700 грн. Страхування цивільної відповідальності відповідача забезпечено ПрАТ "СК" "ВАН КЛІК". 26.07.2021 року страховиком здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 46892,45 грн. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням у розмірі 50807,55 грн. Також позивач зазначає, що він зазнав моральних страждань, оскільки він не міг тривалий час користуватись транспортним засобом для роботи та перевезення членів його родини, внаслідок чого позивач був змушений користуватися транспортним загального користування та таксі, що змінило його життєвий та робочий ритм, створило певні незручності у вирішенні негайних робочих та побутових питань. Позивач завдану йому моральну шкоду оцінює у розмірі 10000 грн. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.11.2021 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача Коваленко А.О. не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності. Також зазначив, що у разі неявки в судове засідання відповідача на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~не заперечує проти заочного розгляду справи. Крім того, у заяві просить повернути позивачеві частину зайво сплаченого судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди. Відповідно до п. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до приписів\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля Skoda Octavia A5, державний номер [NUMBER] . З матеріалів справи вбачається, що 27.01.2021 року по пр-ту Московському в районі буд. 96А у м. Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Renault, державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Skoda Octavia A-5, державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.04.2021 року [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Renault Master, державний номер [NUMBER] , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ "СК" "ВАН КЛІК", поліс № 201909780. Ліміт відшкодування за шкоду, заподіяну майну, складає 130000грн., розмір франшизи складає 2500 грн., що підтверджується відповідями МТСБУ від 30.12.2021 року та ПрАТ "СК" "ВАН КЛІК" від 12.01.2022 року. Відповідно до копії розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № 0031173.01.21/1 розмір страхового відшкодування, яке підлягає виплаті ПрАТ "СК" "ВАН КЛІК" [PERSON] , складає 47128,09грн. ПрАТ "СК" "ВАН КЛІК" 26.07.2021 року виплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 46892,45 грн., що підтверджується випискою з рахунку [PERSON] у АТ КБ «ПриватБанк». Згідно копії рахунку-фактури від 05.03.2021 року та копії акту виконаних робіт від 05.03.2021 року, складених ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda Octavia A5, д.н.з. [NUMBER] , склала 97700 грн., яку [PERSON] сплатив, що підтверджується копією товарного чеку від 03.05.2021 року. Таким чином, між сторонами склались правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Частиною першою\~статті 1166 Цивільного кодексу України\~передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою\~статті 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої\~статті 1188 ЦК України). Згідно зі\~статтею 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Відповідно до частин першої, другої\~статті 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил\~статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду\~\~від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), який зводиться до наступного. Відповідно до\~статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).\~Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Відповідно до частини 1 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав. Частина 2 вказаної статті передбачає, що моральна шкода, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пунктом 3 постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди`визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У пункті 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно з пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди`розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин справи. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Статтею 78 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч. 2\~ст. 79 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Приписами ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, приймаючи до уваги доведеність вини [PERSON] у заподіянні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майнової шкоди [PERSON] , прийняття страховою компанією ПрАТ "СК" "ВАН КЛІК" рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 47128,09грн., суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] різниці між фактичним розміром завданої шкоди (вартістю відновлювального ремонту автомобіля) і сумою страхового відшкодування, що складає 50571,91грн. (97700-47128,09=50571,91грн.). При визначенні розміру моральної шкоди, спричиненої позивачеві, суд виходить із вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, характеру правопорушення та вимог розумності і справедливості і вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000 грн. Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При зверненні до суду з цим позовом [PERSON] сплачено 908 грн. судового збору згідно квитанції № 918 від 06.10.2021 року та 2270грн. судового збору згідно квитанції №985 від 06.10.2021 року. Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, то витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи, що частка задоволених позовних вимог складає 86,46%, витрати зі сплати судового збору у розмірі 785,06 грн. (908 грн.*86,46/100) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. При цьому, суд враховує, що при зверненні до суду з цим позовом у 2021 році підлягав сплаті судовий збір у розмірі 908грн. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. З огляду на викладене, клопотання представника позивача про повернення судового збору у розмірі 2270грн. підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При розгляді справи «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04) ЄСПЛ зазначив, що при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. В обґрунтування розміру понесених позивачем [PERSON] витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн. до матеріалів справи надано копії наступних документів: 1. Договір про надання правничої допомоги від 02.10.2021 року, укладений між адвокатом Коваленко А.О. та Ярош К.Ю.; 2. Акт виконаних робіт від 06.10.2021 року та детальний опис робіт по договору про надання правової допомоги, відповідно до яких, адвокат надав наступні послуги: підготовчі дії, а саме визначення характеру правовідносин сторін, визначення правової норми, яка підлягає застосуванню, збір доказів аналіз судової практики - 2год. - 2000грн., підготовка та подання позовної заяви до суду, а саме визначення підсудності, розрахунок ціни позову, написання, підготовка, надсилання позовної заяви, участь у судових засіданнях - 4 год. - 4000грн.; 3. Копію квитанції до прибуткового касового ордера № 17 від 02.10.2021 року, згідно якої встановлено, що за надані послуги адвокату Коваленко А.О. [PERSON] сплачено 6000 грн. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що позов задоволено повністю частково, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 5187,60 грн.

Outcome: partial