Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивачки Позивач [PERSON] у вересні 2021 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що 03.07.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем був вчинений виконавчий напис № 5974 про стягнення з нього боржника на користь відповідача заборгованості в розмірі 15732,00 грн. У виконавчому провадженні приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва звернено стягнення на пенсію позивача та інші доходи, шляхом відрахування із доходів боржника по 20 % від всіх видів доходу. У серпні 2021 року [PERSON] отримав пенсію на 540 грн. менше, після звернення до органу Пенсійного фонду України дізнався про те, що утримання з пенсії відбувається на підставі указаної постанови приватного виконавця. Кредитний договір №4088/1570DCLRG2РT від 09.06.2015, який був ним укладений позивачем з ПАТ «Платинум Банк» не був посвідчений нотаріально. У порушення вимог статей 516, 517 ЦК України Банк не повідомляв позивача письмово про зміну кредитора та укладення Договору відступлення прав вимоги № 148 К від 23.03.2018 з ТОВ «ФК «Кредит Капітал», яке також у свою чергу не повідомляло про укладення аналогічного договору з відповідачем. [PERSON] вказав, що боргів перед відповідачем не має. Оскільки позивачем не укладався нотаріально посвідчений кредитний договір, докази безспірності заборгованості відсутні, тому на думку позивача приватний нотаріус Горай О.С. не мав права вчиняти спірний виконавчий напис. Чинна редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., вчинений 03.07.2020 та зареєстрований у реєстрі за №5947, про стягнення [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Аланд» заборгованості в розмірі 15732,00 грн., таким, що не підлягає виконанню; 2) стягнути з відповідача на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 1111,10 грн., які були утримані із його пенсії. Стислий виклад позиції відповідача Представник відповідача відзив не подав, в судове засідання не з`явився, відповідач був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду. Від представника відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Позиція третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. у судове засідання не з`явились, письмових пояснень не надали. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою суду від 29.09.2021 року було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 29.09.2021 за заявою позивача судом вжито заходів забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса. Ухвалою суду від 19.11.2021 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Головним управлінням ПФУ в Сумській області 10.12.2021 на виконання ухвали суду від 19.11.2021 року надано витребувані судом докази. Протокольною ухвалою суду від 13.12.2021 року у приватного виконавця Клітченко О.А. витребувано відомості про суми стягнутих з позивача за спірним виконавчим написом коштів та суму перерахованих коштів стягувачу. Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що 09.06.2015 між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк» було укладено кредитний договір № 4088/1570DCLRG2РT (далі - Кредитний договір), за умовами якого Банк надав позивачу у тимчасове платне користування на поточні потреби, а позивач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити інші платежі за кредитом в установлених цим Договором розмірах і строках. Умови кредитування: сума кредиту 17171,50 грн., строк кредитування 60 платіжних періодів, фіксована процентна ставка за користування кредитом 0,0001%, комісія за надання кредиту - 0,00 грн.; дата повернення кредиту - 04.06.2020 року (а.с.16-17). У додатку № 1 до Договору визначено Графік платежів у період з 04.07.2015 по 04.06.2020 зі сплатою 550,45 грн. на місяць, а всього на загальну суму 31364,50 грн. (а.с.18). Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 03.07.2020 був вчинений виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі №5974, за яким нотаріусом звернено стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» як боржника за кредитним договором за № 4088/1570DCLRG2РT від 09.06.2015 укладеним боржником з ПАТ «Платинум Банк». У спірному виконавчому написі зазначено, що правонаступником ПАТ «Платинум Банк» за кредитним договором за № 4088/1570DCLRG2РT від 09.06.2015 на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 148К від 23.03.2018 № є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», правонаступником всіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 14/05/2020-ФА від 14.05.2020 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд». У спірному виконавчому написі указано, що строк платежу за кредитним договором за № 4088/1570DCLRG2РT від 09.06.2015 настав. Стягнення заборгованості здійснюється за період із 14.05.2020 по 25.05.2020 у сумі 15232,00 грн., яка складається з: 15232,00 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту, загальна сума заборгованості враховуючи плату за видачу виконавчого напису у розмірі 500 грн., сплаченої стягувачем становить 15732,00 грн. (а.с.19) На підставі оспорюваного виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі № 5974 від 03.07.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. постановою від 17.08.2020 було відкрито виконавче провадження № 62827655, а постановою від 10.06.2021 року звернено стягнення на доходи позивача, які він отримує в Головному управлінні Пенсійного фонду України (а.с.14-15, 52). За даними Головним управлінням ПФУ в Сумській області та інформації приватного виконавця Клітченко ОА. з пенсії за віком [PERSON] за серпень, вересень та жовтень 2021 року було утримано кошти на загальну суму 1666 грн. 65 коп., з яких 400 грн. як витрати виконавчого провадження, решта 1266,65 грн. знаходяться на депозитному рахунку приватного виконавця, які не розподілено (а.с.50, 69). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Судом установлено, що оскаржуваний виконавчий напис № 5974 вчинений нотаріусом 03.07.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Кредитний договір № 4088/1570DCLRG2РT від 09.06.2015 року, і який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). У позові також позивач не погоджується з самим фактом наявності заборгованості, яка указана у спірному виконавчому написі. Відповідачем не надано доказів наявності у [PERSON] невиконаних зобов`язань за кредитним договором № 4088/1570DCLRG2РT від 09.06.2015 року та доказів набуття права вимоги за цим договором. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису не доведення відповідачем наявності у [PERSON] невиконаних зобов`язань договором за № 4088/1570DCLRG2РT від 09.06.2015 на суму 15732,00 грн. та безспірності указаної заборгованості, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Вирішуючи похідну позовну вимогу про стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів, суд виходить таких мотивів. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Як установлено судом з пенсії [PERSON] були стягнуті 1665,00 грн. у виконавчому провадженні №62827655. Указане виконавче провадження було відкрито за заявою відповідача з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 03.07.2020 і зареєстрованого у реєстрі за №5974, який підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Проте утримані з пенсії позивача 1665 грн. не були перераховані відповідачу. Як повідомила приватний виконавець Клітченко О.А. указані кошти знаходяться на депозитному рахунку приватного виконавця і станом на цей час їх не розподілено. Позивач просив суд стягнути з відповідача 1111,10 грн., вважаючи їх безпідставно набутими відповідачем. Порядок розподілу стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум врегульовано приписами статей 45, 47 Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки утримані з пенсії позивача 1665 грн. не розподілені приватним виконавцем, тобто не були зараховані на рахунок ТОВ «ФК «Аланд», суд дійшов висновку, що на цей час такі вимоги позивача є передчасними, а указані кошти не є набутими відповідачем. Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача 1111,10 грн. є необґрунтованою. Визнання судом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є підставою для закінчення виконавчого провадження №62827655 відповідно до пункту 5 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». Позивач після закінчення провадження №62827655 має право звернутись до приватного виконавця Клітченко О.А. із заявою про повернення йому безпідставно стягнутих з його пенсії за віком сум грошових коштів. Відтак позов є частково обґрунтованим і підлягає задоволенню в частині основної позовної вимоги. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Відповідно до приписів пункту 2 частини 1 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Ураховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1362 грн., який мав сплатити позивач при зверненні до суду за подання позову та заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial