Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

Позивач ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» в особі генерального директора Іжаковського О.В. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 21.05.2019 між [PERSON] та ТОВ «ФК «ДІНЕРО» був укладений Договір кредитної лінії AG 2822525, згідно якого ТОВ «ФК «ДІНЕРО» виконало свої зобов`язання, відкривши позичальнику відновлювальну кредитну лінію з лімітом 7000,00 грн. В подальшому, між ТОВ «ФК «ДІНЕРО» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір відступлення права вимоги №22-08/19, відповідно до якого, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредитної лінії AG 2822525. Відповідач умови договору не виконав, у зв`язку з чим загальна сума заборгованості станом на 29.03.2021 становить 12 992,92 грн.. З огляду на те, що Позичальником прострочено грошове зобов`язання по поверненню Кредитних коштів отриманих на підставі даного кредитного договору, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Загальний розмір заборгованості по сплаті інфляційних втрат та 3% річних за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 29.03.2021 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 13 914,78 грн, з яких: нараховані 3% річних - 372,82 грн; втрати від інфляції - 549,04 грн; заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 7 000,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 2 492,92 грн; заборгованість з пені - 3 500,00 грн. За період користування кредитними коштами, позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість Позичальника за Кредитним договором в повному обсязі не погашена, у зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 13 914,78 грн., понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2270,00 грн, а також, понесені витрати на правничу допомогу в розмір 20 000,00 грн. Ухвалою суду від 15 червня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено до розгляду та витребувано у ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» документи які підтверджують видачу кредитних коштів позичальникам (первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність») за кредитним договором: AG2822525 від 21.05.2019 за яким позичальником є [PERSON] ; виписки по рахунку, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» за кредитним договором: AG2822525 від 21.05.2019 за яким позичальником є [PERSON] ; детальні розрахунки відступленої суми боргу первісним кредитором Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО» станом на дату відступлення суми боргу за кредитним договором: AG2822525 від 21.05.2019 за яким позичальником є [PERSON] . ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» ухвалу суду від 15 червня 2021 року не виконано. 21.09.2021 року від ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» надійшла заява, в якій ТОВ стверджує, що вся необхідна інформація, необхідна для підтвердження видачі кредитних коштів, наявна у позивача ТОВ «Вердикт Капітал», відповідно до укладеного договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 22.08.2019 року. В іншому випадку, останнім не здійснено вимог порядку, передбаченому договору уступки прав вимоги, укладеному між ТОВ «ФК «Дінеро» та ТОВ «Вердикт Капітал», тобто не зроблено жодних дій для самостійного отримання таких доказів. 25.01.2022 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Сотніченко О.М. надійшов відзив на позовну заяву в якому просить у задоволенні позову відмовити, аргументуючи свої заперечення тим, що відповідач [PERSON] не укладала спірний кредит та не отримувала кредитні кошти за кредитним договором AG2822525 від 21.05.2019 року від ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро». Також, просила звернути увагу суду, що дані вказані в доданих до позовної заяви документах - спеціальних умов договору позики та копії додаткової угоди, не відповідають дійсності, вона ніколи не була користувачем вказаного номеру [NUMBER] , не відкривала і не користувалась скринькою вказаної електронної пошти [INFO] , не має електронного підпису. Дану інформацію відповідач вказувала і в поясненнях позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню і рішенням Прилуцького міськрайсуду від 29.03.2021 року даний виконавчий напис визнаний таким, що не підлягає виконанню, який був вчинений за заявою ТОВ «Вердикт Капітал» про стягнення заборгованості за договором позики AG2822525 від 21.05.2019 року від ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та [PERSON] .. Невідповідає дійсності також інформація позивача про часткове погашення відповідачем даної заборгованості, оскільки з її заробітної плати за виконавчим написом примусово були стягнуті кошти на користь позивача у розмірі 805грн., а тому оскільки позивачем не доведено факт отримання відповідачкою кредитних коштів за договором позики AG2822525 від 21.05.2019 року, а в матеріалах справи відсутній будь-який доказ який би підтверджував їх відповідність, а тому вимоги позивача не можуть бути задоволені. Просить стягнути з позивача на користь відповідача [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 8000,00грн., понесені останньою у зв`язку з розглядом даної справи. 03.02.2022 року представник позивача надав відповідь на відзив, в якому наголошує про пропуск строку для подачі відзиву відповідача на позовну заяву, повторне витребування доказів у зв`язку з невиконанням ТОВ «ФК «ДІНЕРО» вимог ухвали суду та клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Одночасно з позовом представником ТзОВ "Вердикт Капітал" подано заяву про розгляд справи без їх участі. Заявлені вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задоволити. Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. 04.02.2022 року на адресу суду надійшло клопотання представника [PERSON] - адвоката Сотніченко О.М. про розгляд справи без їх участі, в якому останній просить в задоволенні позову відмовити з підстав, наведених у відзиві та поновити строк для подачі відзиву у зв`язку з їх необізнаністю про існування даного позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи та письмові докази, оцінивши їх в сукупності суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено такі фактичні обставини справи. 21 травня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ДІНЕРО" та [PERSON] з використання електронних підписів укладено договір позики № АG 2822525 (а. с. 13) та 28 травня 2019 року додаткову угоду № AM4607003 до спеціальних умов договору позики № АG 2822525 від 21.05.2019(а.с.14). За умовами договору позики та додаткової угоди до спеціальних умов договору позики, Позикодавець (ТОВ "Фінансова компанія "ДІНЕРО") зобов`язувався надати Позичальнику ( [PERSON] ) позику на загальну суму 7 000 гривень 00 копійок, Позичальник зобов`язувався повернути Позикодавцю суму позики та сплатити всі відповідні договірні компенсації до останнього дня строку оплати. Загальний розмір заборгованості по сплаті нарахованої пені за подвійною обліковою ставкою НБУ та 3% річних за користування кредитом, що підлягає стягненню, відповідно до розрахунку заборгованості станом на 29.03.2021 року, становить 13 914,78 грн, з яких: нараховані 3% річних - 372,82 грн; втрати від інфляції - 549,04 грн; заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 7 000,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 2 492,92 грн; заборгованість з пені - 3 500,00 грн.(а.с.18-19). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності до ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 22 серпня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ДІНЕРО" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги №22-08/19. За статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Стаття 517 ЦК України передбачає, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредитору документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 78 ЦПК України). Ч.7 ст. 81 ЦПК України передбачає, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Положеннями ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 2-4 ст. 12, ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позовні вимоги позивача обгрунтовуються тим, що право грошової вимоги позивача до відповідача [PERSON] за укладеним 21 травня 2019 року договором позики № АG 2822525 перейшло до позивача від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ДІНЕРО" на підставі Договору відступлення прав вимоги №22-08/19 від 22.08.2019 р., додаткової угоди № 1 до Договору відступлення прав вимоги №22-08/19 від 22.08.2019 р. та відповідного Реєстру боржників № 1 від 30.09.2019 року, які підписані та скріплені печатками договірних сторін. Разом з тим, до реєстру боржників № 1 від 30.09.2019 року до Договору відступлення прав вимоги №22-08/19 від 22.08.2019 року включено права вимоги до [PERSON] за договором № L4659508 від 21.05.2019 р. Однак, в матеріалах справи містяться лише договір позики № АG 2822525 від 21 травня 2019 року та додаткова угода від 28 травня 2019 року № AM4607003 до спеціальних умов договору позики № АG 2822525 від 21 травня 2019 року, укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ДІНЕРО" та [PERSON] . Договір № L4659508 від 21.05.2019 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ДІНЕРО" та [PERSON] в матеріалах справи відсутній. Також, в матеріалах справи відсутні докази, що договір № L4659508 від 21.05.2019 р. взагалі укладався між вказаними сторонами і що право вимоги за вказаним договором перейшло від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ДІНЕРО" до позивача. Тобто, в матеріалах справи відсутні докази, що договір позики № АG 2822525 від 21 травня 2019 року та договір № L4659508 від 21 травня 2019 року є одним і тим же договором. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів передання Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ДІНЕРО" прав грошової вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» за договором позики № АG 2822525 від 21 травня 2019 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ДІНЕРО" та [PERSON] .. Наданий позивачем Реєстр боржників № 1 від 30.09.2019 року до Договору відступлення прав вимоги №22-08/19 від 22.08.2019 р. включає в себе лише права вимоги до [PERSON] за договором № L4659508 від 21.05.2019 р. і не містить прав вимоги до [PERSON] за договором позики № 2822525 від 21.05.2019р.. Крім того, рішенням Прилуцького міськрайсуду від 29.03.2021 року, виконавчий напис від 30 січня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за №11306, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. за заявою ТОВ «Вердикт Капітал» про стягнення заборгованості за договором позики AG2822525 від 21.05.2019 року від ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та [PERSON] ,визнано таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з спірною заборгованістю за вказаним договором позики. Також позивачем, в порушення вимог ст.517 ЦК України, не подано суду доказів факту отримання відповідачем кредитних коштів, первинні бухгалтерські документи - квитанції, розписки, чеки, меморіальні ордери, платіжні доручення - до матеріалів справи не долучені, також відсутні докази про добровільне часткове погашення заборгованості(квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), а тому оцінивши всі докази в сукупності суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити. У відповідності до частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суду повинен вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Відповідно до положень статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно копії ордеру, договору на надання правничої (правової) допомоги №12/20 від 09.11.2020 року, правничу (правову) допомогу по справі відповідачу надавав адвокат Сотніченко О.М.. Відповідачем [PERSON] витрачено на професійну правничу допомогу 8000 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №1 від 20.01.2022. Згідно з частинами 4-6 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, то відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви відповідача про стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги понесеної [PERSON] у зв`язку з розглядом справи у розмірі 3000,00 грн. та вважає, що саме такі витрати є співрозмірними із складністю даної справи і підлягають стягненню з позивача.

Outcome: approved