Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем він перебуває з 16 жовтня 2010 року. Шлюб зареєстрований Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 555. Від подружнього життя вони мають чотирьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки між ними припинені з 2020 року, з цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, відповідачка має стосунки з іншим чоловіком з яким проживає у теперішній час, примирення між ними не можливо. Просив шлюб розірвати, відновити відповідачці після шлюбу дошлюбне прізвище [PERSON] . Позивач в судове не з`явився, надав суду заяву, в котрій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в котрій зазначила, що позовні вимоги визнає, не заперечувала проти їх задоволення, зазначила про залишення їй прізвища [PERSON] та просила справу розглянути без її участі. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.10.2010 Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 555, між сторонами був зареєстрований шлюб. Від спільного життя позивач та відповідач мають чотирьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки між сторонами припинені з 2020 року, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна та місця проживання дітей між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім`ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Що стосується вимоги позивача залишити відповідачу дошлюбне прізвище, суд зазначає наступне. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Таким чином, позивач не може впливати на вибір прізвища відповідача після розірвання шлюбу. Відповідач виявила бажання залишити своє прізвище набуте у шлюбі. Питання щодо вішкодування судових витратв вигляді судового збору позивач не ставить.

Outcome: approved