Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

07 грудня 2021 року ПАТ "УСК"звернулося до Куйбишевського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] , в якому заявлена вимога про стягнення в порядку регресу матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування. Позовні вимоги мотивує тим, що 12 серпня 2013 року між кредитною спілкою "Українська кредитна спілка" та [PERSON] укладено кредитний договір № 10900с, за яким остання отримала грошові кошти в сумі 7000 гривень строком на 24 місяці з 12.08.2013 по 12.08.2015 включно зі сплатою процентів в розмірі 28,8% річних. На підставі додаткової угоди від 10.01.2014 до кредитного договору № 10900с від 12.08.2013 відповідачу надано у додаткове користування кредитні кошти в розмірі 2100,00 грн. строком на 24 місяці з 10.01.2014 по 10.01.2016 включно зі сплатою процентів в розмірі 28,8% річних. Між ПАТ "Українська страхова компанія " та кредитною спілкою "Українська кредитна спідка" укладено договір добровільного страхування кредитів. У встановлений термін [PERSON] свої зобов"язання за договором не виконала, грошові кошти не повернула. Позивачем 26 жовтня 2021 року на користь ПАТ "Українська страхова компанія" було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 18048,32 грн. Тому ПАТ "Українська страхова компанія" прохає стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування в розмірі 18 048,32 грн. та судові витрати. 23 грудня 2021 року надійшла відповідь Міністерства соціальної політики України щодо даних про взятих на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, згідно якої [PERSON] зареєстрвана як ВПО за адресою: [ADDRESS] . 24 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час і місце розгляду повідомлений, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності , не заперечував проти заочного розгляду справи . Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду повідомлена відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, ч.1 ст.12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", та шляхом направлення судової повістки за адресою зазначеною у відповіді Мінсоцполітики, заяв чи клопотань не заявила, відзиву на позов не надала . Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з цим на підставі ст.ст. 223,280 ЦПК України, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до вимог ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, і ухвалити заочне рішення. У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що 12 серпня 2013 року між кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та [PERSON] було укладено кредитний договір №10900с, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 7000 гривень строком на 24 місяці з 12.08.2013 по 12.08.2015 зі сплатою процентів у розмірі 28,8 річних. На підставі додаткової угоди від 10.01.2014 до кредитного договору № 10900с від 12.08.2013 відповідачу надано у додаткове користування кредитні кошти в розмірі 2100,00 грн. строком на 24 місяці з 10.01.2014 по 10.01.2016 включно зі сплатою процентів в розмірі 28,8% річних. Відповідно до анкети клієнта на отримання кредиту, графіку розрахунків, виписки з рахунку позичальника [PERSON] за кредитним договором № 9909с від 15.05.2013, відповідач по справі отримала від кредитної спілки «Українська кредитна спілка» кредит на загальну суму в сумі 9100 гривень . Отримання Відповідачем грошових коштів за вказаним кредитним договором підтверджується копіями платіжних доручень №23297 від 12 серпня 2013 року та № 28531 від 10 січня 2014 року. 02 вересня 2013 року між кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та ПАТ «УСК» укладено договір добровільного страхування кредитів №17, відповідно до п. 1.3 якого страховик здійснює страхування кредитного ризику за кредитними договорами, укладеними між позичальниками-пенсіонерами та страхувальником згідно з реєстром наданих за звітний період кредитів, що укладені в межах договору про співробітництво між страхувальником та страховиком (додаток № 1 до договору страхування). Додаток № 1 до зазначеного договору містить посилання на кредитний договір, укладений 15 травня 2013 року з Відповідачем . 14 квітня 2014 року між кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та ПАТ «УСК» укладено договір добровільного страхування кредитів № 04, відповідно до п. 1.3 якого страховик здійснює страхування кредитного ризику за кредитними договорами, укладеними між позичальниками-пенсіонерами та страхувальником згідно з реєстром наданих за звітний період кредитів, що укладені в межах договору про співробітництво між страхувальником та страховиком (додаток № 1 до договору страхування). Додаток № 1 до зазначеного договору містить посилання на кредитний договір (в редакції додаткової угоди), укладений 10 січня 2014 року з Відповідачем . Пунктом 2.1. вказаних договорів добровільного страхування кредитів встановлено, що страховим випадком за цим договором по відношенню до конкретного кредитного договору, що внесений до Реєстру наданих кредитів, є факт збитків кредитора внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором по поверненню кредиту в строки та в порядку, передбачених укладеним між ними кредитним договором, внаслідок будь-яких подій. Відповідальність страховика за страховим випадком виникає у разі, якщо кредитор не одержав суми трьох будь-яких послідовних платежів, передбачених кредитним договором протягом 10 днів після настання строку сплати третього платежу. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором та додаткової угодою до вказаного договору належним чином не виконувала, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачувала. Вказані обставини підтверджуються наданою кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» випискою з рахунку відповідача № 1651 від 26 жовтня 2021 року. Пунктом 4.4.6 вказаних договорів добровільного страхування кредитів передбачено обов`язок страховика протягом п`яти робочих днів після отримання від страхувальника заяви і документів, необхідних для встановлення обставин страхового випадку та розміру завданих збитків здійснити виплату страхового відшкодування. Відповідно до п. 5.7, 5.8 вказаних договорів добровільного страхування кредитів до страховика, який виплатив страхове відшкодування за цим договором, переходить в межах виплаченого страхового відшкодування право вимоги, яке страхувальник має до позичальника згідно з умовами кредитного договору . Після отримання страхового відшкодування, кредитна спілка «Українська кредитна спілка» за вимогою ПАТ «УКС» надає йому документи для можливості реалізації права вимоги, яке останній має до позичальника згідно з умовами кредитного договору, та подальшого провадження судових дій, зокрема довідку про сплачене ПАТ «УКС» страхове відшкодування. 25 жовтня 2021 року кредитка спілка «Українська кредитна спілка» звернулась до ПАТ «УСК» із заявою про здійснення страхової виплати у зв`язку з настанням страхового випадку - неповерненням позичальником [PERSON] суми кредиту за кредитним договором . Як вбачається з довідки кредитної спілки «Українська кредитна спілка» від 25 жовтня 2021 року № 1625, у зв`язку з настанням страхового випадку ПАТ «УСК» 26 жовтня 2021 року здійснила страхову виплату кредитній спілці «Українська кредитна спілка» в розмірі 18 048,32 грн. (кредитний договір №010900с від 12.08.2013). Сплата позивачем по справі на підставі страхового акту №875кр від 26.10.2021 на користь кредитної спілки «Українська кредитна спілка» страхового відшкодування в розмірі 18 048,32 гривень підтверджується копією платіжного доручення №1734 від 26.10. 2021. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як вбачається зі змісту ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України. боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтями 979, 980 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та; пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяний збиток. Отже, до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, до позивача - ПАТ «УСК» перейшло право зворотної вимоги (регресу) до Відповідача як до особи, відповідальної за відшкодування заподіяних збитків на суму 18 048,32 грн, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача завданих збитків у порядку регресу підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2270,00 грн. На підставі ст.ст. 993, 1191 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування»,

Outcome: approved