Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07.12.2017р. (справа № 385/1394/17) з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі: 1 000 гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Позивач зазначає, що з часу ухвалення рішення суду, змінився мінімальний прожитковий мінімум на дітей, коштів визначних рішенням суду не достатньо навіть для задоволення мінімальних потреб дітей. На підставі викладеного просить: змінити розмір аліментів, що підлягають стягненню за рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07.12.2017 р. (справа № 385/1394/17), визначивши до стягнення з [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2 500 гривень та на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі: 2 500 гривень, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копі. ухвали суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву. На адресу суду 25.01.2022 р. надійшла заява [PERSON] про розгляд справи за відсутності відповідача, в якій відповідач висловив заперечення щодо позовної заяви, та фактично визнав позовні вимоги у розмірі: 3000 гривень на обох дітей. Заперечення мотивовані тим, що позивач у справі, в супереч положенню ст. 192 СК України, не довела позовні вимоги щодо збільшення розміру аліментів жодними належними та допустимими доказами, не надала доказів на покращення, зміну матеріального становища відповідача у справі. На підставі викладеного зазначив, що позов визнає частково, а саме, в частині збільшення розміру аліментів на утримання кожної дитини у розмірі: 1 500 гривень (а.с.26-29). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явились, при цьому, 24.11.2021 року (вх. № 34293) звернулась до суду з заявою про підтримку позовних вимог та просила слухання справи провести за її відсутності (а.с.22). Відповідач [PERSON] також звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності (а.с.26-29). Згідно з ч. 3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з поданням позивачем та відповідачем заяв щодо можливості розгляду справи у відсутність сторін, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі на підставі наявних матеріалів справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши наявні у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.5.6). З матеріалів справи вбачається, що рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 25.11.2014 р. позов [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково, стягнуто з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дітей у розмірі: 400 гривень (а.с.8). Разом з цим, згідно виконавчого листа у справі № 385/1394/17 від 07.12.2017 року, вбачається, що рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області було розглянуто позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, та судом було вирішено стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі: 1000 гривень на місяць на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 06.10.2017 року та до повноліття дітей. Виконавчий лист за рішення Гайворонського районного суду від 25.11.2014 року за № 385/1909/14-ц про стягнення аліментів у розмірі: 400 гривень - відкликати з виконання та приєднати до матеріалів справи (а.с.9). Таким чином, судом встановлено, що з відповідача на користь позивача станом на час розгляду справи, на утримання дітей стягуються аліменти у розмірі: 1000 гривень на кожну дитину. Звертаючись до суду з позовом, про збільшення розміру аліментів позивач зазначає, що з часу ухвалення рішення про збільшення розміру аліментів, пройшов час, діти виросли та потребують додаткових витрат, у зв`язку з цим, аліментів визначених рішенням суду не достатньо для задоволення їх потреб. Судом досліджуються довідки Одеської загальноосвітньої школи № 66 І-ІІІ ступенів, згідно яких зазначено, що [PERSON] , [INFO] , є учнем 6-Б класу, та [PERSON] , [INFO] , є ученицею 6-Б класу (а.с.12,13). Судом досліджується заява відповідача від 25.01.2022 року, в якій відповідач висловив свою позицію щодо позовних вимог, та зазначив, що позивачем не надано доказів на покращення його матеріального стану, при вирішенні питання щодо збільшення розміру аліментів, суд має врахувати всі обставини справи, а саме зміну матеріального становища як платника аліментів так і стягувача, стягувач має довести, що матеріальне становище платника аліментів змінилось в сторону покращенням. Просив позов задовольнити частково та збільшити аліменти до 1 500 гривень на кожну дитину (а.с.26-29). Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. У відповідності до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, до вікової категорії якої належить дитина сторін по справі, становить: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Судом враховується, що позивачем не надано доказів на підтвердження зміни матеріального становища платника аліментів. Однак, судом також врахованого, що платник аліментів має задовільний стан здоров`я, є особою працездатного віку, оскільки доказів протилежного відповідач суду не надав, а розмір стягуваних аліментів є недостатнім для забезпечення належного утримання дитей, а також те, що чинним законодавством чітко встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому суд вважає, що слід, збільшити розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] . Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із встановлених обставин справи необхідно дійти висновку, що у позивача збільшились витрати на утримання дітей, діти навчаються в 6-му класі, відповідно потребують додаткових витрат на забезпечення навчання, харчування та дозвілля, а з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати дітей, слід дійти висновку, що належним та справедливим розміром аліментів на утримання дітей буде 1 500 гривень на місяць, на утримання кожної дитини до досягнення дітьми повноліття, що відповідатиме інтересам дітей, і водночас таким, що не порушить права та інтереси, як відповідача так і позивача у справі. Визначений попереднім рішенням 2017 року розмір аліментів на утримання дітей, не відповідає як приписам ч. 2 ст. 182 СК України, так і ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, оскільки є не достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, і раніше визначений розмір одноособово покладає на позивача зайвий тягар по утриманню спільних з відповідачем дітей, що також не ґрунтується на змісті ст. 180 СК України. Судом враховуються посилання відповідача щодо відсутності доказів на підтвердження позовних вимог. Так, за приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Разом з цим, з урахуванням заяви про часткове визнання позовних вимог, суд, зокрема виходить з того, що відповідачем позовні вимоги визнано частково, а стягуваний розмір аліментів є недостатнім та таким, що суперечить приписам ч. 2 ст. 182 СК України, так і ст. 27 Конвенції ООН про права дитини. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, у справах, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Тому судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial