Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначається, позивач перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі із 02.09.2018, однак з 2018 року сторони не проживають разом та не ведуть спільне господарство у зв`язку із подружньою зрадою збоку відповідача. Більше того, позивач наразі проживає з іншим чоловіком. Позивач переконана, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе та суперечить інтересам позивача.\~Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , які залишаються проживати разом із позивачем. Після розірвання шлюбу позивач просила суд залишити їй прізвище чоловіка. У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що не заперечує проти позовних вимог. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи, як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 02 вересня 2008 року виконкомом Новокраснянської сільської ради Кремінського району Луганської області під актовим записом № 03 (а.с. 4). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 5, 6). Відповідно до\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Із позовної заяви судом встановлено, що сторони з 2018 року не проживають разом та не ведуть спільне господарство у зв`язку із подружньою зрадою збоку відповідача. Позивач переконана, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе, на примирення вона не згодна і наразі проживає з іншим чоловіком. За домовленістю сторін діти залишаються проживати разом із позивачем. Відповідачем не надано суду доказів, які спростовують доводи позивача, також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. В свою чергу, у наданій суду письмовій заяві відповідач вказав, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У ч. 3 ст. 105 СК України зазначається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до\~ ст. 112 СК України\~шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач надав суду заяву, в якій безумовно визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому судом враховано, що у справі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, оскільки судом встановлено, що сімя сторін розпалася, позивач наполягає на розлученні, а відповідач не заперечує проти цього та не виявляє бажання вжити заходів для збереження шлюбу з позивачем, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву повністю та розірвати шлюб між ними. Згідно з ч. 4 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved