Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він є власником земельної ділянки з кадастровим номером 1821180200:04:002:0125, загальною площею 2,3807 га, що знаходиться на території Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області. 12.07.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно йому стало відомо про реєстрацію договору оренди від 26.03.2018 року між ним, як орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛАРІ», як орендарем. Оригінал вказаного договору у нього відсутній, про його реєстрацію у ДРРПНМ до вказаної дати йому відомо не було. Відповідно до умов договору, який укладено строком на 10 років, орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 2,3807 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 1821180200:04:002:0125, яка розташована на території Березівської сільської ради Хорошівського району Житомирської області. Орендна плата щорічно вноситься орендарем за кожен повний рік користування земельною ділянкою у грошовій формі у розмірі 2382,32 грн., що становить 10% від вартості земельної ділянки. За письмовою заявою орендодавця орендна плата може бути безготівково перерахована орендарем на вказані орендодавцем платіжні реквізити. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься один раз на рік у строк до останнього календарного дня останнього календарного місяця року за який провадиться оплата. Позивач зазначає, що з моменту укладення договору та до дати звернення до суду із цим позовом він жодного разу не отримував орендної плати, що свідчить про невиконання орендарем своїх обов`язків за договором та про наявність підстав для його розірвання. Позивач просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1821180200:04:002:0125, загальною площею 2,3807 га, розташованої на території Березівської сільської ради Житомирського району (Хорошівського району) Житомирської області, укладений 26.03.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальній «MIЛАРІ» та [PERSON] та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди від 28.04.2018 року за №26080342 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1821180200:04:002:0125, загальною площею 2,3807 га, розташованої на території Березівської сільської ради Житомирського району (Хорошівського району) Житомирської області, що була проведена на підставі договору від 26.03.2018 рок укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛАРІ» та [PERSON] . Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 15 листопада 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Дяченко Олег Андрійович в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, дійсно між [PERSON] та ТОВ «МІЛАРІ» було укладено договір оренди земельної ділянки, однак копії договору у нього немає, так як раніше працівники правоохоронних органів вилучили у нього оригінали документації, що стосується діяльності ТОВ «Міларі», та не всю документацію повернули. Однак до державного реєстратора з метою отримання копії договору оренди він не звертався. Чи сплачував відповідач орендну плату не знає, доказів оплати орендної плати на даний час не має, позивач до нього особисто з вимогою про сплату орендної плати не звертався, та йому не телефонував, лист-вимогу від 23.07.2021 про сплату заборгованості по орендній платі від позивача він не отримував, крім того йому не було відомо рахунку [PERSON] , на який потрібно перераховувати кошти по договору оренди земельної ділянки. Представник відповідача жодних доказів на підтвердження своїх доводів та спростування доводів позивача у судовому засіданні не подавав, клопотання про їх витребування не заявляв. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Заслухавши представника відповідача, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дослідивши докази у справі, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,57 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в тому числі 2,38 га ріллі та 0,19 га кормових угідь, яка знаходиться на території Березівської сільської ради Хорошівського району Житомирської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №13-01-0028 та інформацєю з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №265377565 від 12.07.2021 року. Згідно копії договору оренди землі від 26.03.2018 року між [PERSON] та ТОВ «Міларі» було укладено договір оренди земельної ділянки (далі - Договір), відповідно до умов якого [PERSON] передав в строкове платне користування ТОВ «Міларі» земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером №1821180200:04:002:0125, яка розташована на території Березівської сільської ради Хорошівського району Житомирської області загальною площею 2,3807 га ріллі, строком на 10 років. Договір оренди містить реквізити сторін, зокрема місце проживання орендодавця. Відповідно до п. 8 Договору, орендна плата щорічно вноситься орендарем за кожен повний рік користування земельною ділянкою у грошовій формі у розмірі 2832,32 грн., що становить 10% від вартості земельної ділянки. За письмовою заявою орендаря орендна плата може бути безготівково перерахована орендарем на вказані орендодавцев платіжні реквізити. Відповідно до п. 10 Договору орендна плата вноситься один раз на рік у строк до останнього календарного дня останнього календарного місяця року, за який провадиться оплата. Із листа-вимоги [PERSON] слідує, що 23.07.2021 року він звертався до ТОВ «Міларі» з вимогою надати йому копію договору оренди земельної ділянки від 26.03.2018 року та надіслати йому грошовим переказом орендну плату за користування земельною ділянкою за 2018-2021 роки. Частина 1 статті 14 ЦК України визначає, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч.1 ст.792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент укладання договору, передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно з положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі. За положеннями ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Правова позиція Верховного суду з даного приводу викладена в постанові від 25.04.2018 року по справі № 378/556/16-ц, в якій зазначено, що системний аналіз зазначених положень законодавства та порядок врегулювання відносин, пов`язаних з орендою землі, зокрема положень ЦК України, дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору. У зобов`язанні з виплати орендної плати за користування зазначеною земельною ділянкою позивач є кредитором, відповідач є боржником. З огляду на це в частині виконання цього зобов`язання саме відповідач був зобов`язаний довести його належне виконання, вчинене вчасно та у повному обсязі. Доказів цього суду не надано, такі обставини не встановлено. В оцінці поведінки цієї сторони Верховним Судом має бути враховано, взявши до уваги, що таке зобов`язання є грошовим, що боржник не використав альтернативний спосіб виконання свого зобов`язання шляхом внесення суми боргу в депозит нотаріуса, що мало ним бути застосовано за правилами статті 537 ЦК України. Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Крім того, згідно п.31 Договору оренди землі від 26.03.2018 року дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Судом встановлено, що TOB «MIЛAPI» не виконує свої зобов`язання за договором оренди від 26.03.2018 року, а саме не здійснює виплату орендної плати чотири роки поспіль (2018-2021 роки), виплата якої є істотною умовою договору оренди, що свідчить про систематичність порушення вказаним товариством, як орендарем, умов договору та є підставою для його розірвання. Відповідно до Закону України «Про поштовий зв`язок» цей закон визначає правові, соціально-економічні та організаційні основи діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку, а також регулює відносини між органами державної влади та органами місцевого самоврядування, операторами поштового зв`язку і користувачами їх послуг. Згідно ст.1 цього Закону переказом грошових коштів (поштовий переказ) є послуга поштового зв`язку щодо виконання доручення користувача на пересилання та виплату адресату зазначеної ним суми грошей. Отже закон чітко визначає зміст поштового переказу як послугу поштового зв`язку щодо пересилання та виплати адресату грошових коштів. Відповідно до п.1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМ України від 05 березня 2009 року ці Правила визначають порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними. Згідно п.2 Правил у цих Правилах терміни вживаються у такому значенні: - адресат - фізична або юридична особа, якій адресується поштове відправлення, поштовий переказ, прізвище, ім`я та по батькові або найменування якої зазначені на поштовому відправленні, бланку поштового переказу в спеціально призначеному для цього місці; - вручення поштового відправлення, поштового переказу - виробнича операція, яка полягає у видачі поштового відправлення, виплаті коштів за поштовим переказом одержувачу. Відповідно до п.89 вказаних Правил кошти за поштовими переказами виплачуються одержувачам за умови пред`явлення ними паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, військового квитка для військовослужбовця строкової служби, посвідчення народного депутата України, документа, що замінює паспорт, паспорт іноземного громадянина з візою або посвідки на постійне чи тимчасове проживання на території України іноземного громадянина, інших документів, що посвідчують особу згідно із законодавством. Тобто, виплата коштів за поштовим переказом є законодавчо врегульованою на державному рівні і є одним із способів пересилання і виплати грошових коштів з огляду на значну мережу поштових відділень, де відсутні банківські установи. Доводи представника відповідача про те, що орендну плату він не сплачував, оскільки позивач до нього особисто з цією вимогою не звертався та йому не телефонував, а також те, що йому не було відомо рахунок позивача суд до уваги не приймає, оскільки умовами договору від 26.03.2018 року чітко передбачено розмір та період сплати орендної плати за користування земельною ділянкою (до останнього календарного дня останнього календарного місяця року, за який провадиться оплата), а також вказаний обов`язок передбачений чинним законодавством. Сплата орендної плати, згідно умов Договору, не обумовлювалась попереднім зверненням орендодавцем до відповідача, у тому числі засобами телефонного зв`язку. Суд враховує, що згідно п. 8 Договору подання письмової заяви орендаря для безготівкового перерахування йому орендної плати на платіжні реквізити є правом, а не обов`язком орендодавця. Разом з тим, відповідач з метою виконання свого обов`язку щодо сплати орендної плати заходів для її виплати позивачу не вживав, зокрема, безпосередньо позивачу виплату не здійснював, поштовим переказом (за наявності даних в Договорі про місце проживання орендодавця) грошові кошти не направляв, суму боргу в депозит нотаріуса не вносив, доказів на підтвердження протилежного суду не надав. Крім того, питання організаційної діяльності ТОВ «Міларі», зокрема відсутності примірника договору оренди, виїзд бухгалтера на заробітки до іншої країни, перебування документів у іншому приміщенні, про що зазначалося представником позивача в судовому засіданні, не звільняє відповідача від виконання обов`язку, встановленого Закону України «Про оренду землі» та договором оренди земельної ділянки від 26.03.2018 щодо своєчасної виплати орендної плати. З урахуванням наявних в справі доказів, якими підтверджується наявність та належність земельної ділянки позивачу, перебування земельної ділянки в оренді у ТОВ «Міларі», враховуючи не надання суду відповідачем доказів на підтвердження факту виплати орендної плати протягом 2018-2021 років, суд вважає наявними підстави для висновку про систематичну несплату визначеної договором орендної плати за користування земельною ділянкою, а тому наявні підстави для розірвання договору оренди. Відповідно до ч. 8 ст. 30 ЦПК України вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги. Задоволення основної вимоги за позовом є підставою для задоволення її похідної вимоги про скасування державної реєстрації права. Згідно частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, проводиться державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). За таких обставин, скасування державної реєстрації права оренди, є наслідком розірвання договору оренди, на підставі якого було проведено державну реєстрацію такого права, а також є належним способом захисту прав позивача та узгоджується з нормами діючого законодавства та встановленими по справі обставинами. Враховуючи зазначене вище, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди слід задовольнити, оскільки ТОВ «Міларі» істотно порушило умови договору оренди, а саме систематично не сплачувало орендну плату.

Outcome: approved