Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відділу ДВС у місті Мукачево Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), третя особа: Мукачівська державна нотаріальна контора про звільнення майна з-під арешту. Позов мотивований тим, що квартира [ADDRESS] належала на праві спільної часткової (1/4 частка) власності [PERSON] .. [INFO] [PERSON] помер, а на належне йому майно відкрилася спадщина. 10.11.2021 року приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Переста Я.О. позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за №2325. Разом з видачею свідоцтва проведено державну реєстрацію права власності, який у свою чергу підтягнув архівні відомості про арешт за номером обтяження №3825905, зареєстрованого від 03.10.2006 року Мукачівською державною нотаріальною конторою на підставі постанови №4-001 від 29.03.2001 року виданої Мукачівським міськвідділом виконавчої служби. Зазначена постанова відповідача стосувалася [PERSON] .. Після звернення до ДВС м.Мукачево, останнім було повідомлено про відсутність будь-яких відомостей про зазначений арешт, оскільки паперові носії знищені за строками давності, а електронні - не містять відомостей про постанову №4-001 від 29.03.2001 року за реквізитами та/або особою. Наявність заборони на відчуження на майно позивача істотно порушує її право приватної власності, передбачене ст.41 Конституції України. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Вивчивши заяву з доданими до неї доказами та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Крім цього, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності ст.ст.317, 319, 321 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Також, як передбачено ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 01.03.2021 року [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с. 11). Відповідно до заяви про відмову від прийняття спадщини [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] в користь дружини спадкодавця - [PERSON] (а.с. 3). Згідно заяви про прийняття спадщини [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка - [PERSON] (а.с. 12). Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №283946811 від 10.11.2021 року вбачається, що квартира [ADDRESS] районі належить на праві приватної власності, розмір частки ј, [PERSON] .. Також вбачається, що на зазначене майно накладений арешт, реєстраційний номер 3825905, підстава обтяження: постанова, 4-001, 29.03.2001, Мукачівський міськвідділ виконавчої служби, власник: [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно абз.4 п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справа про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016 року заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження). Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що неналежить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК). Враховуючи вищевикладене та надаючи оцінку, як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, суд дійшов до висновку, що право позивача [PERSON] , як власника, порушено, оскільки така позбавлена можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися майном, а тому позовні вимоги представника позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved