Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ 1.1. 02.12.2021 [PERSON] (далі також - позивач) звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом до [PERSON] (далі також - відповідач), в якому просив розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 20.05.2017 Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис за №736. 1.2. Поданий позов обґрунтовувався тим, що з 20.05.2017 сторони перебувають у шлюбі. [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Посилаючись на те, що спільне життя у сторін не склалось, вони проживають окремо з 2019 року, втратили почуття взаєморозуміння та повага, стали частими сварки, примирення та збереження шлюбу між ними неможливе, у зв`язку із чим позивач просив розірвати шлюб укладений з відповідачем. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. 04.01.2022 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у справі №296/10231/21, розгляд якої призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (ex parte) за наявними у справі матеріалами. 2.2. Відповідач повідомлялась про розгляд справи шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі та матеріалів позовної заяви рекомендованими листами з повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем її проживання, які були повернуті до суду з зазначенням причин невручення "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 26-27). 2.3. У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. 2.4. Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходження відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. 20.05.2017 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис за №736, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.02.2019 (а.с. 5). 3.2. [INFO] у м. Житомирі у сторін народився син [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.12.2017, актовий запис за № 3630 (а.с. 6). ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ 4.1. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 4.2. Згідно з частиною п`ятою статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. 4.3. Частинами третьою та четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. 4.4. Згідно з частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. 4.5. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга статті 112 Сімейного кодексу України). V. ОЦІНКА СУДУ 5.1. З матеріалів справи слідує, що з 20.05.2017 сторони перебувають у шлюбних відносинах. 5.2. Зі змісту позовної заяви вбачається, що спільне життя у сторін не склалось, з 2019 року вони проживають окремо, втратили почуття взаєморозуміння та повага, збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим, у зв`язку з чим останній просив розірвати шлюб з відповідачкою. 5.3. Слід зазначити, що шлюб - це сімейний союз чоловіка та дружини, що є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, умовами вступу в який є взаємна вільна згода жінки та чоловіка на укладення шлюбу, тобто шлюб має бути добровільним. 5.4. Враховуючи, що збереження шлюбу між сторонами суперечить інтересам позивача, який бажає його припинити, суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України для розірвання шлюбу між сторонами. VI. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 6.1. Згідно вимог частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 гривень, понесені позивачем при зверненні до суду з даним позовом.

Outcome: approved