Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

У вересні 2021 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить позбавити її батьківських прав стосовно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову посилається на те, що позивач та відповідач є батьками дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Вказує, що відповідач нехтувала сімейними цінностями, в сім`ї було відсутнє взаєморозуміння, любов та повага один до одного. Сторони разом не проживають близько двох років. У травні 2019 року відповідач відмовилася від виховання і утримання своїх малолітніх синів і переїхала проживати за іншою адресою. Зазначає, що рішенням суду шлюб між сторонами розірваний та з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей. Проте жодного разу [PERSON] аліменти не сплатила. Життям дітей відповідач не цікавиться, жодної допомоги не надає, зв`язку ні з дітьми ні з позивачем не підтримує. Вихованням синів займається позивач, забезпечуючи дітей всім необхідним. Посилається на те, що ніколи перешкод у спілкуванні матері із дітьми не чинив, навпаки заохочував її до виховання, підтримання зв`язку із синами. Відповідач не виявляє бажання виконувати свої батьківські обов`язки. Вважає, що нехтування матір`ю батьківськими обов`язками принижує гідність дітей, а «юридична» наявність матері в подальшому може призвести до негативних наслідків в житті дітей яз з моральної так і з правової точки зору. У судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, розгляд справи просить провести за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв не надала, відзив на позов до суду також не надходив. Представник третьої особи - Смирновської сільської ради Пологівського району Запорізької області в судовому засіданні зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Враховуючи згоду представника позивача, суд вважає необхідним розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст. 280-282 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, в якій вказано вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав відносно дитини, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків. Згідно ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності; 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Згідно ч.ч.1-5 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.12.2010 р. по 07.04.2020 р., що підтверджується копією заочного рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області № 319/77/20 від 07.04.2020. Від шлюбу сторони мають синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копії свідоцтв про народження дітей. Згідно копії довідки Смирновської сільської ради Більмацького району Запорізької області № 1122 від 24.11.2020 [PERSON] має склад сім`ї: [PERSON] (мати), [PERSON] (батько), [PERSON] (син) та [PERSON] (син). Відповідно до копії характеристики Титовської філії Олексіївського НВК «ЗОШ І-ІІІ ст. - ДНЗ» [PERSON] прийшов до третього класу у кінці першого семестру у зв`язку зі зміною місця проживання. За період навчання у школі мама не приймала участі у вихованні дитини, жодного разу не з`являлась у школі та не цікавилася успіхами дитини. Вихованням та навчанням [PERSON] займаються тато, бабуся, дідусь. Вони опікуються підготовкою дитини до школи, відвідували батьківські збори, класні свята та займаються лікуванням. Стосунки у родині теплі, позитивні. Мама з дитиною не проживає довгий час. Бажання приймати участь у піклуванні за дитиною не виявляє. Згідно копії розрахунку заборгованості боржника по аліментам від 16.11.2020 борг [PERSON] по аліментам становить 18246,21 грн. Згідно довідки КЗ «Заклад дошкільної освіти (Ясла-Садок) комбінованого типу «Бджілка» Смирновської сільської ради Більмацького району Запорізької області № 02-03/11 від 20.11.2020 [PERSON] , [INFO] відвідує заклад дошкільної освіти з 19.11.2019. Хлопчик завжди доглянутий, охайний. До ЗДО [PERSON] приводять і забирають бабуся - [PERSON] або батько [PERSON] . Вони спілкуються з вихователями з приводу дошкільної освіти дитини, цікавляться справами [PERSON] , відвідують батьківські збори. За словами [PERSON] мати з ними не проживає. За період відвідування дитиною ЗДО матір на території закладу не бачили. Згідно ст. 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Смирновської сільської ради Пологівського району Запорізької області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Смирновської сільської ради Пологівського району Запорізької області № 12 від 20.01.2022 позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є доцільним. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» №2402-ІІІ від 26.04.2001р. встановлено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з принципом шостим Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959р., дитина повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини та є крайнім заходом. Судом встановлено, що [PERSON] взагалі не приймає участі у житті дітей, вихованням, лікуванням, утриманням синів не займається ,аліменти на їх утримання не сплачує; з дітьми не спілкується, не виявляє бажання займатись їх вихованням, не зверталася до позивача з приводу побачень із дітьми, хоча місцезнаходження дітей їй відоме, і позивач не заперечував проти спілкування матері з дітьми. Ухилення від виконання батьківських обов`язків передбачає систематичне невиконання обов`язку турбуватися про дитину та наявність вини батьків, що належить до обов`язкових умов позбавлення батьківських прав. Вирішуючи питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] суд повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, зокрема ставлення відповідачки до дітей, приходить до висновку, що зазначені вище фактори поведінки, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як свідоме та систематичне ухилення відповідачки від виховання синів і нехтування нею своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про її винну поведінку щодо дітей. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність обґрунтованих підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її малолітніх синів. За таких обставин, позов, заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів малолітніх дітей, судом визнається таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ст.166 ч.2 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Вирішуючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги всі обставини, на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved