Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

Адвокат Власов Вадим Юрійович, який діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що сторони перебувають у шлюбі, але більше ніж 20 років спільно не проживають та не спілкуються. Де, на сьогоднішній день перебуває відповідачка,позивачеві не відомо. Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою вона не цікавиться. На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Ухвалою Сєвєродонецького\~міського суду\~Луганської області\~від 23.09.2021\~за позовною\~заявою адвоката Власова Вадима Юрійовича, який діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відкрито провадження по справі та призначено цивільну справу до розгляду. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23.12.2021 залучено до\~участі в\~цивільній справі\~ за позовною\~заявою адвоката\~Власова Вадима\~Юрійовича,\~який діє\~в інтересах\~ [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~про визнання\~особи такою,\~що втратила\~право користування\~житловим приміщенням, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] Сєвєродонецьку міську\~військово-цивільну\~адміністрацію Сєвєродонецького\~району Луганської\~області. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Власов В.Ю. позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, посилаючись на доводи викладенні в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечували. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що відповідачка з 2000 року у зазначеній квартирі не проживає, останній раз бачила відповідачку у 2014 році. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідачка довгий час у квартирі не проживає, останній раз бачила її у 2014 році. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час і місце судового засідання справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Представник третьої особи Сєвєродонецької міської\~військово-цивільної\~адміністрації Сєвєродонецького\~району Луганської\~області в судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 25.01.2022 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Як зазначено в ст. 13 ч. 3 Конституції України, власність зобов`язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону. Пленум Верховного\~Суду України\~у постанові\~від 12.04.1985\~року №\~2\~«Про деякі\~питання,\~що виникли\~в практиці\~застосування судами\~Житлового кодексу\~України» підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного, реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах. У постанові Верховного\~Суду України\~від 16.01.2012\~у справі\~№ 6-57цс11 зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування якої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. ( ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення. Згідно зі ст. 71 ЖК України, громадянин може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, якщо більше 6 місяців не проживає без поважних причин в спірній квартирі. Отже, тимчасова відсутність особи повинна бути безперервною та, згідно загального правила, яке наведено вище, перевищувати строк у шість місяців та відбуватися без поважних причин. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається. що згідно з копією ордеру на житлову площу у гуртожитку №147, виданого 30.10.1989 Сєвєродонецьким державним виробничим об`єднанням «Азот», [PERSON] надане право на зайняття з сім`єю з 4 осіб житлової площі у гуртожитку по [ADDRESS] , площею 17,8 кв.м. Склад сім`ї: [PERSON] , [PERSON] дружина, [PERSON] донька, [PERSON] онука. Відповідно до копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 10.08.2021 №15593, виданої 10.08.2021 Управлінням адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку, за адресою: Україна, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, Шосе Будівельників, буд. 13а, кім.64, зареєстровані: [PERSON] , [INFO] заявник, [PERSON] , [INFO] дружина, [PERSON] , [INFO] - донька, [PERSON] , [INFO] онука. Отже, враховуючи показання свідків, якими підтверджено, що відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає більше шести місяців без поважних причин, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги стосовно визнання відповідача такою, що втратила право користування кімнатою, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved