Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 24.02.2016 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 57. Від спільного проживання народився син [PERSON] , [INFO] . Однак, сімейне життя у сторін не склалося, міцної сім`ї вони не створили, як наслідок, подружні стосунки припинено, а шлюб носить формальний характер. А тому, шлюб просить розірвати, залишити прізвище « [PERSON] », а сина залишити проживати з матір`ю. Позивач [PERSON] просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву відповідно до якої проти задоволення позову не заперечує, справу просить розглянути у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Сторони по справі зареєстрували шлюб 24.02.2016 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 57 (а.с. 4). Від спільного проживання народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 7), який проживає з позивачем (а.с. 5). Сімейне життя у сторін не склалося, міцної сім`ї вони не створили, як наслідок, подружні стосунки припинено, а шлюб носить формальний характер. У відповідності до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 Сімейного кодексу України). Згідно із ч. 2ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. За приписами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в заяві зазначила, що після розірвання шлюбу хоче надалі іменуватися цим прізвищем, а тому після реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивача слід залишити « [PERSON] ». Сина [PERSON] , [INFO] слід залишити при матері. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 55, 56, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved