Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування вимог вказує, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 09 вересня 2003 року, який було розірвано в установленому законом порядку. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей, які проживають з позивачем. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 18 вересня 2018 року ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 09 серпня 2018 року до досягнення ними повноліття. На даний час, враховуючи вік дітей, стан їх здоров`я, розмір витрат на позашкільні гуртки, сума, яка стягується з відповідача не може належним чином забезпечити її потреби. Враховуючи вказане, [PERSON] просить збільшити розмір аліментів та стягувати по 3000 грн. на кожну дитину щомісячно. Ухвалою суду від 15 грудня 2021 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження. 17 січня 2022 року на адресу суду надійшла письмова заява відповідача про визнання позовних вимог. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Позивач подала до суду заяву про здійснення розгляду справи без її участі, в якій позов підтримує та просить задовольнити. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.6), та [PERSON] , [INFO] (а.с.7), шлюб між ними було розірвано (а.с.5). Діти проживають разом із позивачем. На підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2018 року з відповідача в користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 09 серпня 2018 року (а.с.8-9). Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить про те, що за позовом одержувача аліментів суд може збільшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов`язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд вважає доведеним, що у зв`язку з збільшенням потреб та розвитку дітей, підвищенням рівня прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився. Діти мають потребу в соціальному розвитку та навчанні, а також у профілактичних заходах покращення стану здоров`я, на що необхідні матеріальні витрати, якими позивач не може забезпечити їх в повній мірі. З огляду на вказане, розмір аліментів, що стягуються з відповідача, не відповідає звичайним потребам неповнолітніх дітей, а тому позовні вимоги щодо збільшення розміру аліментів є обґрунтованими. Відповідач є здоровим, працездатним, інших утриманців не має. Частиною 2 ст. 182 СК України, передбачений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін, факт визнання позовних вимог відповідачем, а також визначений Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який з 1 січня 2022 року для дітей віком від 6 до 18 років становить - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Враховуючи вказане, на думку суду, [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання кожної дитини в розмірі 3000 грн., щомісячно, до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що визначений розмір аліментів є достатнім та справедливим. Аліменти у зміненому розмірі стягуються з дня набрання чинності рішенням суду. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 908,00 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved