Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що відповідач є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . 26.09.2020 за вказаною адресою представниками позивача був складений акт про порушення №221, відповідно до якого було встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: наявність несанкціонованого газопроводу. При обстеженні ввідного газопроводу діаметром 15 мм до лічильника газу в місті входу (в стіні) в приміщення топкової було виявлено несанкціонований газопровід у вигляді перемички діаметром 15 мм, довжиною 7 см, яка з`єднує між собою ввідний газопровід та внутрішньобудинкову систему газопостачання. На перемичці, яку було виявлено після часткового демонтажу стіни, в наявності відсікаючий кран діаметром 15 мм. Кран знаходиться у відкритому положенні, таким чином газ обліковується некоректно, частина спожитого газу обліковувалась лічильником газу, частина - через несанкціонований газопровід. 22.10.2020 відбулось засідання комісії з розгляду актів про порушення, на якому прийнято рішення: акт про порушення задовольнити та здійснити нарахування необлікованих об`ємів природного газу за період з 26.09.2018 по 26.09.2020 в розмірі 75127,43 грн. У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість на користь акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» в сумі 75127,43 грн Представник позивача Щербачов А.П. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Надала до суду письмовий відзив та зустрічну позовну заяву, яку в подальшому уточнила та обґрунтовувала тим, що вважає дії працівників АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» щодо складання акту про порушення №221 від 26.09.2020 та здійснення в подальшому розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості неправомірними та такими, що суперечать нормам діючого законодавства та порушують її права як споживача. Жодного з`єднання чи перемичку вона не бачила. Разом з цим, представниками позивача, без її дозволу та за відсутності відповідача, були зруйновані стіна котельні та газорозподільна система, безпідставно вирізані труби. Крім того, актом про порушення не встановлено несанкціонованого відбору споживачем природного газу. В акті зазначається лише припущення, що можливо споживання газу обліковується некоректно, частково, але не зазначено в якій частці. Також, обов`язковою складовою визначення несанкціонованого газопроводу є втрата (споживання) природного газу, який не обліковується комерційним вузлом обліку, а факт витрати природного газу через газопровід, який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу) в будинку відповідача встановлений не був. Невстановлення факту витрат (споживання) природного газу через газопровід, який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу) свідчить про недоведеність витрат природного газу через газопровід, у зв`язку з чим відповідач вважає необґрунтованим нарахування заборгованості. Разом з цим, відповідач зазначила про незаконність проведення відеозйомки, оскільки вона не надавала відповідної згоди працівникам АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», а тому наданий до суду відеозапис є недопустимим доказом. У зв`язку з вищевикладеним, відповідач просив суд: скасувати акт про порушення №221 від 26.09.2020; скасувати рішення комісії АТ «Оператор газорозподільної мережі «Криворіжгаз» №51 від 22.10.2020 в частині нарахування необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості на суму 75127,43 грн, здійснені представником АТ «Оператор газорозподільної мережі «Криворіжгаз» на підставі акту про порушення; визнати незаконними дії АТ «Оператор газорозподільної мережі «Криворіжгаз» щодо руйнування 26.09.2020 стін та знищення внутрішньо будинкової газової системи у будинку [ADDRESS] ; зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної мережі «Криворіжгаз» за власний рахунок відновити зруйновані стіни та знищену внутрішньо будинкову газову систему у будинку [ADDRESS] ; визнати протиправними дії АТ «Оператор газорозподільної мережі «Криворіжгаз» по відключенню від газопостачання будинку [ADDRESS] та зобов`язати поновити за влесний рахунок газопостачання; стягнути з АТ «Оператор газорозподільної мережі «Криворіжгаз» моральну шкоду в сумі 100000,00 грн. Представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» надав до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якій зазначив про те, що 26.09.2020 у домоволодінні, що належить відповідачу було виявлено не обліковане споживання природного газу, зокрема, несанкціонований газопровід, внаслідок чого було нараховано заборгованість. Споживач несе відповідальність за пошкодження газових мереж, а також дій щодо під`єднання несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого порушується нормальний режим роботи ГРМ та/або здійснюється необліковане використання природного газу. Таким чином, представники газопостачальника діяли відповідно до діючого законодавства, не порушуючи права споживача. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічної позовної заяви слід відмовити, виходячи з наступних підстав. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. З урахуванням встановлених у справі обставин суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, що регулюють питання виконання зобов`язань та Кодексом газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015. Судом встановлено, що відповідно до постанови НКРЕКП №1274 від 16.04.2015 про видачу ліцензії на розподіл природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ ПАТ «Криворіжгаз», Позивачу видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в місті Кривий Ріг) та Криворізького району Дніпропетровської області в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні ПАТ «Криворіжгаз». Відповідно до абзацу 1 ч. 6 Розділу VII Закону України1 «Про ринок природного газу», введеного в дію з 01.10.2015, провадження діяльності з постачання та розподілу природного газу здійснюється на підставі чинних ліцензій, що були видані до дня введення в дію цього Закону, протягом трьох місяців після затвердження ліцензійних умов на провадження відповідного виду господарської діяльності згідно з положеннями цього Закону. Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджені постановою НКРЕКП від 16.02.2017 № 201, які набрали чинності з 26.03.2017. З метою приведення господарської діяльності з розподілу природного газу у відповідність до вимог законів України «Про ринок природного газу», «Про ліцензування видів господарської діяльності» та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16.02.2017 № 201, ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» подало до НКРЕКП заяву (вх. НКРЕКП від 19.06.2017 № ЛГ-246/17) про отримання ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу. У зв`язку з вищевикладеним постанови НКРЕКП №845 від 29.06.2017 року про видачу ліцензії на розподіл природного ПАТ «Криворіжгаз», Позивачу видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району) та Криворізького району Дніпропетровської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ». 12.04.2019 Загальними зборами акціонерів Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» Статут Товариства був затверджений в новій редакції, відповідно до якого були внесені зміни до повного та скороченого найменування Товариства та визначено, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» (ідентифікаційний код 03341397) є новим найменуванням Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» та є правонаступником всіх його прав і обов`язків. Відповідні зміни були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 14.05.2019. 04.06.2019 НКРЕКП винесено постанову № 943 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 29.06.2017 №845». Відповідно до вказаної постанови внесені зміни в повне та скорочене найменування ліцензіата. Так новими найменуваннями є: повне найменування - акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», скорочене найменування - А`Г «Криворіжгаз». У Кодексі газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 (далі - Кодекс), зазначено, що оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Таким чином, в розумінні п.4 глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем Позивач є оператором ГРМ. Згідно зі ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на підставі договорів, які укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. 06.11.2015 набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015р., які регулюють відносини між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/ газотранспортної системи. Відповідно до п.1 розділу 1 Правил, ці Правила розроблені на виконання пункту 17 частини 3 статті 4 Закону України «Про ринок природного газу» та регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС). Відповідно до п.2 розділу 3 Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2500, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що відповідач є власником домоволодіння та споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. 26.09.2020 працівниками позивача було складено акт про порушення №221, відповідно до якого було встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: наявність несанкціонованого газопроводу. При обстеженні ввідного газопроводу діаметром 15 мм до лічильника газу в місті входу (в стіні) в приміщення топкової було виявлено несанкціонований газопровід у вигляді перемички діаметром 15 мм, довжиною 7 см, яка з`єднує між собою ввідний газопровід та внутрішньобудинкову систему газопостачання. На перемичці, яку було виявлено після часткового демонтажу стіни, в наявності відсікаючий кран діаметром 15 мм. Кран знаходиться у відкритому положенні, таким чином газ обліковується некоректно, частина спожитого газу обліковувалась лічильником газу, частина - через несанкціонований газопровід. Акт про порушення підписаний відповідачем, яка зазначила, що за порушення їй не було відомо, а також те, що вона зацікавлена в швидкому та мирному вирішенні проблеми. Також, 26.09.2020 був складений акт про усунення порушення, згідно з яким вбачається, що представниками позивача усунуті вищевказані порушення, шляхом механічного від`єднання на місці приєднання до розподільчого газопроводу низького тиску. В п. 8 Акту про порушення відповідачу повідомлено, що комісія Оператора ГРМ з розгляду цього Акту буде проводити засідання 01.10.2020 за адресою: м. Кривий Ріг, пр.-т Металургів, 1. Листом від 29.09.2020 [PERSON] повідомлено про відкладення розгляду комісією Оператора ГРМ акту про порушення №221 від 26.09.2020 . Згідно з підпунктом 2 пункту 2, 3 глави 2 розділу XІ Кодексу до порушень, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу, належать: 1) відмова в доступі до об`єкта споживача, внаслідок чого представник Оператора ГРМ не здійснив контрольне зняття показань лічильника газу (ЗВТ) за їх наявності на об`єкті споживача; 2) відмова в доступі до об`єкта споживача, внаслідок чого представник Оператора ГРМ не здійснив демонтаж лічильника газу (ЗВТ), що призвело до порушення строку проведення періодичної повірки лічильника газу (ЗВТ) та/або його ремонту, або його монтажу після проведення періодичної повірки; 3) використання газу побутовим споживачем (за відсутності лічильника) у випадках, коли споживачем протягом місяця з дати настання відповідних змін не було письмово повідомлено Оператора ГРМ про зміни, що стосуються збільшення опалюваної площі та збільшення кількості осіб, зареєстрованих на об`єкті побутового споживача; 4) пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим; 5) відмова в доступі до об`єкта побутового споживача, який розраховується за нормами споживання, внаслідок чого Оператор ГРМ не здійснив за власний рахунок встановлення лічильника газу побутовому споживачу. До порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належать: 1) пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно; 2) фіксація коректором чи обчислювачем об`єму газу даних щодо збоїв в роботі комерційного ВОГ або його складових, внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно; 3) виявлення помилок в конфігурації даних обчислювача об`єму газу, що були введені при його первинному програмуванні, чи в протоколі параметризації (діаметр газопроводу звужуючого пристрою, кількість імпульсів, параметрів ФХП тощо), внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно; 4) перевищення діапазону обчислення вузла обліку тощо. За результатами розгляду акту про порушення, на засіданні комісії, прийнято рішення про задоволення акту та виконання нарахування за необлікований об`єм природного газу. Відповідно до п. 11 розділу 5 глави 11 Кодексу газорозподільних систем за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. При складанні акта-розрахунку враховується таке: 1) розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу; 2) розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період після 01-го числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення, включається в баланс поточного календарного місяця за загальними правилами і вважається об`ємом постачання природного газу споживачу його діючим постачальником. Виключенням є об`єм природного газу, нарахований несанкціонованому споживачу та споживачу, у якого відсутній постачальник, вартість якого має бути компенсована Оператору ГРМ за цінами закупівлі ним природного газу в поточному календарному місяці; 3) при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу має бути віднятий об`єм природного газу, фактично сплачений споживачем протягом періоду порушення. Виключенням є несанкціонований відбір природного газу поза охопленням комерційного вузла обліку; 4) при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу пільги та субсидії, на які має право побутовий споживач, не враховуються. Згідно з п. 1 глави 3 розділу 11 Кодексу у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Згідно з актом-розрахунком не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу відповідачу була нарахована сума заборгованості за період з 26.09.2018 по 26.09.2020 в розмірі 75127,43 грн, яка до теперішнього часу не сплачена. Абзацом першим пункту 3 глави 5 розділу III Кодексу передбачено, що власники газових мереж, у тому числі побутові споживачі та співвласники/особа, уповноважена на це співвласниками, внутрішньобудинкових систем газопостачання, які згідно з актом розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін відповідають за експлуатацію цих мереж та їх складових, забезпечують належну їх експлуатацію згідно з чинним законодавством, у тому числі ПБСГ, зокрема укладають відповідний договір із суб`єктом господарювання, який має право на виконання таких робіт. Відповідно до п. 3.2, 3.3 Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 р. № 285, власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)) повинен забезпечити утримання систем газопостачання відповідно до вимог чинного законодавства України. Власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)) відповідає за технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами. У зв`язку з вищевказаними нормами, відповідач, як власник домоволодіння та побутовий споживач природного газу є відповідальною особою за експлуатацію внутрішньобудинкових систем газопостачання та їх складових, та зобов`язана забезпечувати належну їх експлуатацію згідно з чинним законодавством. За таких обставин, посилання [PERSON] на те, що їй не було відомо про наявність несанкціонованого газопроводу у вигляді перемички суд сприймає як намагання уникнути відповідальності, оскільки вона, як власник домоволодіння, несе відповідальність за технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що було встановлено порушення відповідачем Кодексу газорозподільних систем, а отже обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги є доведеними повністю, внаслідок чого АТ «Криворіжгаз» отримав право на відшкодування завданих йому збитків в судовому порядку. Щодо вимог зустрічної позовної заяви суд приходить до таких висновків. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Частиною 1 статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Разом з цим, матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували посилання позивача за зустрічним позовом щодо неправомірності дій представників АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» під час здійснення перевірки домоволодіння [PERSON] , та які б відповідали вищевказаним критеріям щодо їх достатності, належності та допустимості, і тим самим підтверджували обставини порушення відповідачем ЗУ «Про захист прав споживачів», саме на тих умовах які заявлені позивачем за зустрічним позовом, а тому суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Разом з цим, оскільки інші вимоги зустрічної позовної заяви про скасування протоколу комісії №51 від 22.10.2020 в частині нарахування необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості; про зобов`язання відповідача відновити зруйновані стіни, внутрішньобудинкову газову систему; про визнання протиправними дій відповідача щодо відключення від газопостачання, про зобов`язання його відновити, а також про стягнення моральної шкоди є похідними від вимог щодо неправомірності дій представників АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» під час здійснення перевірки домоволодіння позивача, а тому, відповідно, задоволенню не підлягають за їх недоведеністю. Стосовно зустрічних позовних вимог про скасування складеного АТ «ОГС «Криворіжгаз» акту про порушення №221 від 26.09.2020 суд зазначає наступне. Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Предметом позову може бути матеріально-правова чи немайнова вимога, відносно якої суд повинен прийняти рішення. Предметом позову не можуть бути обставини, які виступають доказами у справі, оскільки такі акти підтверджують наявність або відсутність юридичних фактів, які входять до підстав позову. Складений працівниками Оператора ГРМ акт про порушення №221 є лише фіксацією порушення пов`язаного зі споживанням природного газу, яке було виявлено під час проведення перевірки дотримання положень Кодексу ГРС, тому оскарження лише факту складення таких актів, які не встановлюють для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Зазначені акти можуть бути визнані як доказ (із наданням йому відповідної їм оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема під час розгляду цієї справи судом надано оцінку щодо дійсності цих актів. Аналогічно правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц. У той же час судом встановлена правомірність дій АТ «ОГС «Криворіжгаз» під час перевірки домоволодіння позивача, а також доведено факт наявності несанкціонованого газопроводу та перевірено обґрунтованість донарахування АТ «ОГС «Криворіжгаз» об`єму природного газу на суму 75127,43 грн відповідно до та протоколу комісії №51 від 22.10.2020 в частині нарахування необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що обставини зазначені у первісному позові АТ «ОГС «Криворіжгаз» знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а заперечення та зустрічні вимоги [PERSON] є необґрунтованими, тому суд вважає її позицію намаганням ухилитися від відповідальності, внаслідок чого, первісні позовні вимоги підлягають задоволенню та з [PERSON] на користь АТ «ОГС «Криворіжгаз» підлягає стягненню вартість донараховного об`єму природного газу на вищевказану суму. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Отже з урахуванням задоволення первісного позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Крім того, оскільки позивача за зустрічним позовом звільнено від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід компенсувати за рахунок держави. Враховуючи викладене та

Outcome: approved