Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] .Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить право на земельну частку(пай) у розмірі 5,08 умовних кадастрових гектари реформованого КСП «Камянобрідське», розташованого на території Фасівської сільської ради Володарсько-Волинського (нині Хорошівського) району Житомирської області, яка належала їй, як такій, що прийняла спадщину після смерті свого сина [PERSON] , померлого [INFO] , але не оформила своїх спадкових прав. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері [PERSON] . Звернувшись до приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу Житомирської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), [PERSON] відмовлено у видачі відповідного свідоцтва, оскільки нею не було подано правовстановлюючого документу, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай). Позивач просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] право на земельну частку (пай) в землях колективної власності КСП «Кам`янобрідське» розташованого на території Фасівської сільської ради Володарсько-Волинського району (нині Хорошівського району) Житомирської області, розміром 5,08 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості). Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 10.08.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явились, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідача, Новоборівської селищної ради, в судове засідання не з`явився, селищний голова подав до суду клопотання про проведення судового засідання за відсутності представника селищної ради за наявними документами, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 22.05.2003 року виконкомом Фасівської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області (а.сп. 7). Відповідно до листа відділу у Хорошівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 28.05.2021 року за №97-6-0.23-156/170-21, у списках громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, що мають право на земельну частку (пай), який є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Кам`янобрідське» (Серія ЖТ №13-17-0002 виданого 01 грудня 1995р.) за №183 записаний [PERSON] , місце проживання с.Кам`яний Брід (а.сп.8). Також, відповідно до вказаного вище листа відділу у Хорошівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Володарсько-Волинською райдержадміністратицією по Фасівській сільській раді за №177 міститься запис щодо реєстрації сертифіката на право на земельну частку (пай) гр. [PERSON] , серія ЖТ №0178395, дата реєстрації 20.05.97р., КСП «Кам`янобрідське», розмір земельної частки (паю) 5,08 умовних кадастрових гектарів, вартість 4744 грн. У графі «місце проживання власника сертифіката» зазначено с.Кам`яний Брід. У графі «Підпис власника сертифіката на земельну частку (пай)» підпис відсутній, що свідчить про те, що даний громадянин сертифікат не отримав. Згідно проектно-технічної документації із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та складання державних актів на право власності на земельну ділянку громадянам, із земель реформованого КСП «Кам`янобрідське» Фасівської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області в списках громадян, які померли за №30 міститься запис: [PERSON] ; серія та номер свідоцтва про смерть - [NUMBER] ; серія та номер сертифіката - [NUMBER] ; місце проживання - Кам`яний Брід (а.сп.8). Згідно пунктів 1, 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року) цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Таким чином, оскільки спадкодавець [PERSON] , помер [INFO] , то судом, відповідно, застосовуються положення Цивільного Кодексу УРСР (в редакції 1963 року), які діяли на час смерті спадкодавця. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Статтями 529, 530 ЦК УРСР в редакції 1963 року, передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкодавець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно з довідками Новоборівської селищної ради №192/02-25/04 та №193/02-25/04 від 03.06.2021 року, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] на момент смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; разом із ним за шість місяців до смерті, на день смерті та протягом шести місяців після смерті були зареєстровані та проживали: мати - [PERSON] , [INFO] , сестра - [PERSON] , [INFO] (а.сп.10). Згідно з довідкою виконавчого комітету Новоборівської селищної ради №194/02-25/04 від 03.06.2021 року, [PERSON] , [INFO] , фактично прийняла спадщину після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] , до 6-ти місяців і розпорядилась його особистими речами (а.сп.11). Таким чином, на підставі довідок виконавчого комітету Новоборівської селищної ради підтверджено, що [PERSON] , фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , тобто у відповідності до положень ст.549 ЦК УРСР (1963 року). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №66586246 від 24.09.2021 в спадковому реєстрі відсутня інформація про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] (а.сп.30). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 30 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарсько-Волинського районного управління юстиції у Житомирській області (а.сп.6). На виконання ухвали суду від 30.11.2021 року, в приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Толстіхіної Н.Д. витребувано копію спадкової справи, зареєстрованої у Спадковому реєстрі за №67664107 (номер у нотаріуса 144/2021), заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно з дослідженими матеріалами спадкової справи №144/2021, єдиним спадкоємцем на майно померлої [INFO] [PERSON] , є її дочка [PERSON] , [INFO] . Звернувшись до приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу Житомирської області Толстіхіної Н.Д. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), листом №297 від 11.06.2021 року [PERSON] відмовлено у видачі відповідного свідоцтва, оскільки нею не було подано правовстановлюючого документу, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.сп.5). Зі змісту листа відділу у Хорошівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 28.05.2021 року за №97-6-0.23-156/170-21 вбачається, що [PERSON] сертифікат серії ЖТ № 0178395 не отримав, оскільки значиться у списках померлих. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. На підставі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Як убачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. В силу ст.116 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (ст.126 ЗК України). Статті 81,131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. В судовому засіданні встановлено, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом, через відсутність правовстановлюючого документу, не може реалізувати своє право на спадкування після [PERSON] , померлої [INFO] , яка прийняла спадщину після смерті свого сина [PERSON] , померлого [INFO] до шести місяців і не оформила своїх спадкових прав. Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права. Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Відсутність правовстановлюючого документу на право на земельну частку (пай) та неможливість його успадкування внаслідок цього має розцінюватися як невиправдане втручання в приватну сферу особи, є порушенням її прав, які потребують захисту в судовому порядку, а тому ефективним способом захисту, який є адекватним змісту порушеного права і не суперечить закону, є саме визнання права на частку (пай) за позивачами в порядку спадкування за законом. Як спадкоємець, що прийняв спадщину, позивач має право на оформлення спадкових прав, тому позовні вимоги підлягають до задоволення, порушене право позивача підлягає судовому захисту. Визнання права на земельну частку (пай) за позивачем буде відповідати принципу пропорційності в питанні захисту прав позивача, як спадкоємця. На підставі викладеного,

Outcome: approved