Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до Стеблівської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. Позов підписала представник позивача адвокат Чайка О.В., на підтвердження повноважень якої до матеріалів справи надано належні докази. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, у тому числі на 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 3,3426 га, кадастровий номер № 7122588100:06:001:0027, яка розташована на території колишньої Сидорівської сільської ради та на даний час увійшла до складу Стеблівської селищної ради. Спадкоємцем за законом вказаної частини земельної ділянки стала [PERSON] . Однак [INFO] [PERSON] померла, залишивши за життя заповіт, яким заповіла на користь позивача належну їй земельну ділянку. Позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] , але отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану 1/2 частку земельної ділянки вона не може, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа на неї. Ураховуючи викладене, просить визнати за нею у порядку спадкування за заповітом право власності на 1/2 частку спірної земельної ділянки. При прийнятті позовної заяви до розгляду та відкритті провадження у справі суд в ухвалі від 11.10.2021 звертав увагу позивача на те, що позовна заява надійшла до суду поштою, однак документи, що додані до неї не відповідали опису, а сааме були відсутні копія свідоцтва про право на спадщину за законом та копія свідоцтва про смерть [PERSON] , про що канцелярією суду було складено відповідний акт від 24.09.2021. З огляду на викладене позивачу було запропоновано надати суду належним чином засвідчені копії цих документів, які були зазначені у позові як додатки, проте фактично не додавалися. Ухвалою суду від 25.11.2021 підготовче засідання закрито та справу призначено до розгляду. Підготовче судове засідання проводилося у відсутність учасників. Разом з тим, 26.11.2021 від представника позивача надійшло клопотання, у якому ставилося питання про поновлення строку для подання вищевказаних доказів, до якого додавалося клопотання про долучення доказів. Клопотання аргументовано тим, що представнику позивача лише 25.11.2021 стало відомо, що під час подання позову помилково до нього не було долучено вищевказаних доказів. Представник зазначала, що долучення цих матеріалів має пряме та важливе значення для розгляду справи. Ознайомившись з аргументами, викладеними у клопотанні, урахувавши, що докази, про долучення яких просила сторона позивача, були зазначені у позовній заяві та помилково до неї приєднані не були, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вказаних клопотань про поновлення строку подання доказів та про долучення доказів. Учасники справи належним чином були повідомлені про дату, час та місце слухання справи. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, проте подали заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте подав заяву про здійснення розгляду справи без його участі. Рішення просив ухвалити відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 41). З огляду на викладене суд дійшов висновку про можливість здійснення розгляду у відсутність учасників. На підставі ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Зі свідоцтва про смерть від 15.05.2012 серії [NUMBER] вбачається. що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 64). Після його смерті [PERSON] , [INFO] , отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 08.08.2013. Спадщина складалася з Ѕ частки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,3426 га, кадастровий номер № 7122588100:06:001:0027, розташованої в межах Сидорівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Факт видачі вказаного свідоцтва був зареєстрований в Спадковому реєстрі 08.08.2013, що підтверджується відповідним витягом № 34792681 (а.с. 57, 58). Право власності на вказану Ѕ частку земельної ділянки (паю) було зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.08.2019 № НВ-0003654942019 (а.с. 13-15). [PERSON] померла [INFO] у віці 87 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.02.2014 серії [NUMBER] (а.с. 7). За життя [PERSON] залишила заповіт від 14.11.2013, відповідно до якого заповіла належну їй на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом земельну ділянку (пай) на користь позивача [PERSON] (а.с. 8, 9). Позивач [PERSON] звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріуса. У постанові державного нотаріуса Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Гончаренко Ю.І. від 02.07.2021 зазначено, що позивач [PERSON] спадщину за заповітом після смерті [PERSON] прийняла, але видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану Ѕ частку земельної ділянку нотаріус не може, тому що правовстановлюючий документ відсутній (а.с. 11). З довідки державного нотаріуса від 02.07.2021 № 435/02-31 вбачається, що інші особи не зверталися з заявами про прийняття у спадщину вказаного спірного майна (а.с. 12). Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За приписами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Позивач ставить питання про визнання за нею в порядку спадкування за заповітом права власності на Ѕ частку земельної ділянки. Для оформлення спадкових прав в Україні діє система органів нотаріату, які є належними суб`єктами надання послуг з оформлення громадянами спадкових прав. Згідно з приписами пунктів 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється на підставі документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У судовому засіданні було встановлено, що державний нотаріус визнав факт прийняття позивачем спадщини у встановленому порядку, проте відмовив останній у видачі свідоцтва про право на спадщину виключно з підстави відсутності правовстановлюючого документа на спірне майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивачем доведено, що вона відповідно до приписів чинного законодавства вступила у спадщину після смерті [PERSON] , якій на праві власності належала спірна земельна ділянка, однак через відсутність правовстановлюючого документа визнання за позивачем права власності на спадкове майно можливе лише у судовому порядку. З огляду на викладене, аналізуючи зібрані в справі та досліджені докази, ураховуючи відсутність заперечень відповідача щодо задоволення позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved