Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу між ними та визначення місця проживання дитини. Подану заяву мотивують тим, що 28 вересня 2021 року між сторонами було укладено шлюб. Ще до укладення шлюбу в них народилась дочка [PERSON] [INFO] . Проте сумісне життя між ними не склалося, почуттів один до одного не залишилось, шлюб є тільки форматним і зберігається виключно на папері. Сторони проживають окремо, дочка постійно проживає разом із [PERSON] і залишається проживати з нею після розірвання шлюбу, що сторони узгодили між собою. Заявники у судове засідання не з`явились, від їх представника надійшла заява про розгляд справи без участі заявників та їх представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.09.2021 (а.с.4), сторони зареєстрували шлюб 28 вересня 2021 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 2294. Ще до реєстрації шлюбу [INFO] у сторін народилась дочка [PERSON] (а.с.8). 11 листопада 2021 року між сторонами укладено договір про визначення місця проживання дитини та участь батьків у вихованні, який посвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дуб`як І.М., та зареєстровано в реєстрі за № 873 (а.с.9). Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені, примирення неможливе, питання щодо місця проживання та виховання дитини вирішено між сторонами у добровільному порядку. За умовами ч. 3 ст. 293 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження. У відповідності до ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. В порядку ч. 2\~ст. 115 СК України\~після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно зі ст. 141 СК мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст.157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Враховуючи що заявники самостійно визначили місце проживання дитини, уклавши відповідний договір, то вказане питання не підлягає вирішенню під час розгляд спільної заяви подружжя про розірвання шлюбу. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Заявник [PERSON] просила суд про відновлення дошлюбного прізвища. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що прізвище [PERSON] змінити на дошлюбне « [PERSON] ». Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до ч.\~2\~ст.\~104,\~109,\~112,\~113,\~115,\~141,\~157\~СК Українист.ст. 10, 81, 259, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved