Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Позивач звернуся до суду із вищевказаними позовними вимогами. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є власницею 9/50 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 15 березня 2013 року, №690, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Масловець JI.C. Згідно п. 1 даного Договору купівлі-продажу на земельній ділянці площею 766 кв.м. розташовано: житловий будинок (літера «А»), гл/битн обкл. цеглою, житловою площею 35 кв.м, житлова прибудова (літера «А1») житловою площею 13,3 кв.м, та господарчі і побутові будівлі і споруди: пг- погріб, JI- гараж, К літня кухня, 3 - вбиральня, Н - вбиральня, 1 - паркан, 3 - водопровід, 6 - хвіртка, 5 - паркан, 7 - паркан. 22.10.2014 року земельну ділянку, на якій розташований будинок, вона отримала у власність. Попередній власник, який виступив продавцем 9/50 часток житлового будинку, повідомив їй, що він зняв з реєстрації своє місце проживання та місце проживання членів своєї родини. В 2019 р. вона дізналася, що у будинку, який їй належить на праві власності залишаються зареєстрованими сторонні для її сім`ї люди, які були членами сім`ї попередніх власників, а саме: - [PERSON] ; - [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] . Названі громадяни у вказаному будинку [ADDRESS] не проживають і не мають жодного відношення до нього. Такими діями відповідачі створюють позивачці перешкоди у користуванні її нерухомим майном. На підставі вищевикладеного, позивач просить усунути перешкоди у користуванні власністю, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування 9/50 часток житлового будинку [ADDRESS] . Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.05.2021 р. відкрито провадження по даній справі, призначений її розгляд в порядку загального позовного провадження та наданий час учасникам справи для надання заяв по суті справи. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив його задовольнити, з підстав зазначених у позові, відносно ухвалення заочного рішення по справі не заперечували. \~ \~ Відповідачі\~в судове\~засідання не\~з`явилися повторно,\~з урахуванням\~положень п.\~4\~ч.\~8\~ст.\~128\~ЦПК України,\~про час,\~місце і\~дату слухання\~справи повідомлені\~ належним\~чином.Відзиву на позовну заяву та будь-яких інших заяв, клопотань до суду не надали. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що існують всі умови для ухвалення заочного рішення, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, в порядку заочного розгляду, на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце повідомлений, надав заяву про слухання справи за його відсутності, просить винести обґрунтоване рішення по справі. Суд, вислухав пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та інші докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником 9/50 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також земельної ділянки за цією адресою, на підставі договору купівлі-продажу від 15 березня 2013 року, №690, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Масловець JI.C., свідоцтва про право власності на нерухоме майно видане реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції 22.10.2014 р. З відомостей, що містяться в реєстрі територіальної громади м. Запоріжжя та наданих Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради вбачається, що місце проживання відповідачів зареєстроване у вищевказаному будинку. Відповідно до свідчень свідків [PERSON] , [PERSON] , які є сусідами позивачки, останнім відомо, що відповідачі не є родичами позивачки, ніколи не бачили, щоб вони мешкали у спірному будинку, з 2013 р. в цьому будинку мешкає лише позивачка зі своєю родиною. Відповідно до Акту не проживання осіб від 09.04.2021 р., складеного за участю позивачки, свідка [PERSON] , [PERSON] відповідачі не мешкають у вищевказаному будинку з 2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 401 ЦК України, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Згідно ч. 1 ст. 402 ЦК України, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до п. 4 ст. 406 ЦК України, сервітут припиняється у разі: припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Однією з підстав припинення права власності, відповідно до ст. 346 Цивільного кодексу України є відчуження власником свого майна. Члени сім`ї попереднього власника втрачають право користування квартирою із переходом права власності на квартиру до нового власника, оскільки право користування є похідним від прав власника, членом сім`ї якого вони були (правова позиція Верховного Суду України у постанові від 05.11.2014 по справі № 6-158цс 14 та Верховного Суду у постанові від 22.05.2019 по справі № 180/1388/17). Відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. З огляду на вищезазначене, відповідачі, які отримали право користування житловим приміщенням за згодою попереднього власника цього житлового приміщення, як його члени родини, із переходом права власності до нового власника, позивача, втратили право користування вищезазначеним нерухомим майном. Реєстрація відповідачів у будинку, частка якого належить позивачці на праві приватної власності, перешкоджає їй у здійсненні нею права користування та розпорядження належним їй майном, оскільки вона вимушена нести додаткові фінансові витрати на утримання цього нерухомого майна та не може скористатися у повній мірі своїм правом на розпорядження належним їй майном. \~ \~ \~ \~ Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, законні, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, оскільки відповідно до вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved