Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з останнього на свою ( [PERSON] ) користь матеріальну шкоду завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 7 770 грн. 00 коп. та моральну шкоду, в розмірі 10 000 грн. 00 коп. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17.11.2020 року у денний час, більш точного часу досудовим розслідуванням та судом не встановлено, відповідач [PERSON] , перебуваючи в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , в якій він ( [PERSON] ) проживав разом зі своєю співмешканкою [PERSON] та ним (позивачем [PERSON] ), діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, викрав, належний йому ( [PERSON] ) телевізор марки «LG», моделі 32LF650V, вартістю 7770 грн., чим спричинив йому (позивачу) майнову шкоду на зазначену суму. Вироком Ленінського районного суду міста Кіровограда від 17.03.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 80-ти годин громадських робіт. З огляду на зазначене та враховуючи те, що суб`єктом відповідальності згідно з ст. ст. 1166, 1167 ЦК України є відповідач [PERSON] , останній зобов`язаний відшкодувати йому ( [PERSON] ), як потерпілому у кримінальному провадженні № 12020125020002229 від 27.11.2020 року матеріальну шкоду в розмірі 7 770 грн., виходячи з вартості викраденого телевізора марки «LG», моделі 32LF650V та моральну шкоду, яка оцінюється в розмірі 10 000 гривень, виходячи з характеру скоєного злочину та враховуючи, що відповідач [PERSON] увійшовши в довіру до нього (позивача), скористався його (позивача) гарним відношенням до нього та вчинив злочин з корисливих мотивів. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.04.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки для їх подання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи судом повідомлявся в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом поміщення оголошення на веб-сайті судової влади України про виклик відповідача в судове засідання, при чому з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, а також відзив на позов відповідач не подавав, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні, надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] , зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення, під якими розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України. До способів захисту цивільних прав, серед іншого, належить: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що [PERSON] вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за наступних обставин. Так, 17.11.2020 року у денний час, більш точного часу досудовим розслідуванням та судом не встановлено, [PERSON] знаходився у квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , в якій проживав разом з співмешканкою [PERSON] та її братом [PERSON] . Знаходячись у вищевказаній квартирі у [PERSON] виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, [PERSON] , перебуваючи у вищевказаній квартирі, діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, викрав, належний [PERSON] телевізор марки «LG», моделі 32LF650V, вартістю 7770 грн. В подальшому, [PERSON] з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому [PERSON] майнової шкоди на загальну суму 7770 грн. Зазначені обставини встановлені вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.03.2021 року (справа № 405/48/21), яким [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 80-ти годин громадських робіт. Вирок суду набрав законної сили 17.04.2021 року. За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Отже, як встановлено вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.03.2021 року, в результаті злочинних дій відповідача [PERSON] , позивачу [PERSON] було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 7 770 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. При цьому, зі змісту вказаного вироку вбачається, що потерпілий [PERSON] в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020125020002229 від 27.11.2020 року за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, з цивільним позовом не звертався. Крім того, як вбачається з висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 12020125020002229 від 09.12.2020 року № 5152/20-27, - ринкова вартість телевізора марки «LG», моделі 32LF650V чорного кольору з комплектуючим аксесуаром, а саме з пультом марки «LG», чорного кольору, який придбаний 05.11.2016 року за 11 699 грн., новим, телевізор був у технічно справному стані без пошкоджень, діагональ екрану 32, з дозволом 1920х1080, підтримка 3D-C 3D, який був у використанні, станом цін на 17.11.2020 року, складала 7,770 грн. 00 коп. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачені статтею 1166 ЦК України, частиною першою якої встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом вказаних норм зобов`язання з відшкодування шкоди - це такі цивільно-правові зобов`язання, в яких потерпіла сторона (кредитор) має право вимагати від боржника (заподіювача шкоди) повного відшкодування протиправно завданої шкоди шляхом надання відповідного майна в натурі або відшкодування збитків. З огляду на положення ст. 509 ЦК України та з урахуванням приписів статей 11, 22, 599, 1166 - 1168 ЦК України факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник) (правова позиція Верховного Суду України №6-954цс16 від 26 жовтня 2016 року). Крім того, для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, г) вина. Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, що коментується, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. Мова йде про реальну шкоду та упущену вигоду (ст. 22 ЦК України). Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. З огляду на зазначене, з урахуванням обставин, встановлених вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.03.2021 року, суд дійшов висновку, що дослідженими матеріалами справи встановлено наявність шкоди, спричиненої позивачу [PERSON] , протиправну поведінку відповідача, причинний зв`язок між протиправними діями відповідача [PERSON] та завданою ним матеріальною шкодою позивачу [PERSON] , та вини відповідача [PERSON] у спричиненні шкоди позивачу [PERSON] , на підставі чого, вимоги позивача в частині відшкодування відповідачем [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 7 770,00 грн., завданої вищевказаним кримінальним правопорушенням підлягають задоволенню в повному обсязі. Окрім того, позивачем [PERSON] пред`явлено також позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди у розмірі 10 000 грн., які підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, серед іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Пленум Верховного Суду України у п.3 Постанови № 4 від 31.03.1995 року " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п.9 вказаної постанови). Враховуючи наведене, а також враховуючи, що відповідача [PERSON] притягнуто до кримінальної відповідальності щодо вчинених дій відносно позивача [PERSON] , а також, те, що існує причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою відповідача і моральною шкодою, яку він завдав позивачу, що виразилась у його душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього, та позбавленням його відповідачем прав щодо користування належним йому (позивачу) майном телевізором марки «LG», який був таємно викрадений відповідачем та яким останній розпорядився на власний розсуд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи також, що розмір відшкодування моральної шкоди не може бути надмірним та має кореспондувати глибині та силі страждань, яких зазнав позивач у зв`язку з порушенням його прав, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід визначити в розмірі 1 500 грн. 00 коп., який, на переконання суду, буде адекватним моральним стражданням позивача. Крім того, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп., враховуючи, що позивач, в силу вимог Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при пред`явленні позову про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial