Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

До суду звернулася позивачка з позовом про визнання права на обов`язкову частку у спадщині. Позов мотивувала тим, що в провадженні приватного нотаріуса Бірюка О.В. перебуває спадкова справа №124/2021, відкрита після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Померлий [PERSON] є рідним дідом позивачки, батьком батька [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 2,6034 га, кадастровий номер 7120655100:02:001:0574, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Драбівської селищної ради та з земельної ділянки площею 4,9394 га, кадастровий номер 7120655100:02:001:0573, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Драбівської селищної ради. Після смерті діда, позивачка 21.09.2021 року звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на обов`язкову частку у спадщині, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва в усній формі. Позивачка вказує, що їй відомо про наявність заповіту діда та не визнає його оскільки для її родини було несподіванкою, що заповіт складено на ім`я відповідача. Позивачка вказує, що має право на обов`язкову частку у спадщині, оскільки згідно довідки до акта огляду МСЕК від 03.09.2018 року їй встановлено другу групу інвалідності, тобто вона має статус повнолітнього непрацездатного спадкоємця. Позивачка в судове засідання не з`явилась. Представник відповідача позовну заяву не визнав, заперечували проти її задоволення, пояснив суду, що позивачка не віднесена законом до осіб, які мають право на обов?язкову частку у спадщині після смерті діда. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника відповідача, суд дійшов до наступного. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про одруження від 10.10.2002 року [PERSON] та [PERSON] одружились, після одруження дружина отримала прізвище [PERSON] . 23.03.2004 року даний шлюб було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] . Як вбачається з копії свідоцтва про народження батько позивачки [PERSON] , народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Батько позивачки [PERSON] помер [INFO] . Згідно копії свідоцтва про смерть дід позивачки [PERSON] помер [INFO] . На випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт, складений 07.02.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Драбівського районного нотаріального округу Черкаської області Бірюком О.В., та зареєстровано в реєстрі за №259, яким належні йому земельні ділянки загальною площею 7,54 га, що знаходяться за адресою Черкаська область Драбівський район Драбівська селищна рада, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповів [PERSON] . З копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті батька звернувся син померлого [PERSON] , на ім`я якого складено заповіт. Окрім нього заяву про прийняття спадщини подала позивачка [PERSON] та [PERSON] , який 14.09.2021 року заявою відмовився від спадкового майна. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.2 ст.1220 ЦК України). Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Позивачка в позовній заяві не вказала та не додала будь-яких доказів, що її діду [PERSON] належало майно не охоплене заповітом. Відтак, спадкування після смерті [PERSON] відбулося за заповітом, і спадщину прийняв його син [PERSON] , який вчасно звернувся до нотаріуса з відповідною заявою. Згідно ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч.1 ст.1266 ЦК України). Суд вважає, що позивачка не довела належними і допустимими доказами того, що після смерті [PERSON] залишилось майно не охоплене заповітом, і на яке б за життя мав право успадкувати її батько [PERSON] . Батько позивачки [PERSON] помер раніше свого батька [PERSON] , а тому він не є спадкоємцем, якому належить право як непрацездатній особі на спадкування частини спадщини незалежно від наявності заповіту, як передбачено ч.1 ст.1241 ЦК України, оскільки в момент смерті він втратив цивільну працездатність, тобто мати права і обов?язки (ч.1, 4 ст.25 ЦК України). Відтак такі права не може успадкувати його дочка - позивачка по справі [PERSON] , в тому числі і за правом представлення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed