Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Царичанського районного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 22 вересня 2001 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №72. Від даного шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , однак у досудовому порядку розірвати шлюб в порядку ст. 106 СК України спільної згоди не досягнуто. Зазначає, що причиною розпаду сім`ї стали їхні різні погляди на подружнє життя, сварки та непорозуміння, внаслідок чого вони вже рік проживають окремо, а тому сім`я розпалась остаточно. Таким чином, враховуючи, що шлюб набув формального характеру, спільне подружнє життя та примирення є неможливим, просить суд задовольнити заявлені нею позовні вимоги. Ухвалою суду від 02 грудня 2021 року по даній справі відкрито спрощене позовне провадження та відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Відповідачу [PERSON] було направлено за зареєстрованим місцем проживання копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження, разом із позовною заявою та додатками, які повернулися до суду 06 січня 2022 року з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Крім того, з метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи, 10 січня 2022 року судом було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Однак відповідач [PERSON] станом на 25 січня 2022 року відзив на позов до суду не подав. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню наступних підстав. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони в даній справі зареєстрували свій шлюб 22 вересня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис №72, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбних відносин неповнолітніх дітей сторони не мають. Шлюбні стосунки сторони по справі не підтримують протягом тривалого часу, проживають окремо, їх шлюб набув формального характеру й тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При вирішенні питання про розподіл судового збору, судом враховується позиція позивача не стягувати судовий збір з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved