Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа на стороні позивачки без самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] , третя особа на стороні відповідачки без самостійних вимог на предмет спору - Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Наумець Л.К., в якому просить визнати постанову приватного нотаріуса\~ незаконною та встановити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її брат - [PERSON] , [INFO] , який проживав за адресою: [ADDRESS] . Померлий брат [PERSON] був уродженцем і громадянином України, останнє місце реєстрації якого: [ADDRESS] . Після смерті брата позивачки залишилося спадкове майно: нерухомість - квартира за адресою [ADDRESS] , а також рухоме майно в Греції - мотоцикл, речі домашнього вжитку та деяке інше. Спадкоємцем першої черги за законом є мати спадкодавця [PERSON] - відповідачка [PERSON] , спадкоємцем другої черги за законом є сестра спадкодавця [PERSON] - третя особа на стороні позивачки [PERSON] - її рідна сестра [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] склав заповіт на все своє майно на користь позивачки у даній справі [PERSON] . Заповіт був складений спадкодавцем [PERSON] у Греції 01 вересня 2018 року і тоді ж посвідчений мировим суддею міста Нікея Грецької Республіки. Про існування зазначеного заповіту на ім`я позивачки [PERSON] остання на той час не знала (таємниця нотаріальної дії). 18 березня 2021 року відповідачка [PERSON] і третя особа [PERSON] виконали прохання позивачки [PERSON] та звернулися до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Наумець Л.K. (за місцем знаходження спадкового майна - квартири) з заявою, щоб приватний нотаріус призупинила вчинення нотаріальних дій до того часу, поки [PERSON] не завершить вирішення питання про оформлення в судовому порядку в Греції відповідних правовстановлюючих документів щодо отримання спадщини після смерті свого брата [PERSON] 22 квітня 2021 року мировим суддею міста Нікея у Греції було здійснено офіційний переклад заповіту з грецької мови на українську (копія судового протоколу про переклад заповіту і копія перекладеного заповіту додаються), про що в кінці квітня 2021 року позивачка [PERSON] дізналася про існування зазначеного заповіту. Оскільки позивачка [PERSON] на той час проживала і тепер проживає в Сербії, після офіційного оголошення їй тексту заповіту і його перекладу з грецької на українську мову мировим суддею міста Нікея Грецької Республіки 22 квітня 2021 року, позивачка звернулася в кінці квітня 2021 року до консула Посольства України в Республіці Сербія [PERSON] із заявою про те, що [INFO] помер її брат [PERSON] . 27 квітня 2021 року консул роз`яснила позивачці деякі положення чинного законодавства України стосовно права на спадкування. Але консул чомусь роз`яснила їй таке право тільки за законом, а що стосується права спадкування за заповітом і порядок реалізації цього права, консул не роз`яснила. Після того, як консулом було роз`яснено право [PERSON] на спадкування за законом, [PERSON] попросила свою матір - відповідачку [PERSON] і сестру - третю особу у даній справі на стороні позивачки [PERSON] , щоб вони звернулися до нотаріуса в Україні з заявою про призупинення нотаріальних дій, пов`язаних з оформленням права на спадщищину (квартиру) в м. Рівне, - до отримання нею, [PERSON] , відповідних судових документів від свого адвоката в Греції (за місцем смерті спадкодавця) щодо її вступу у право на спадкування. Позивачка відразу ж надіслала зазначені документи своїй матері [PERSON] і сестрі [PERSON] , а ті, в свою чергу, передали їх для відома приватному нотаріусу Наумець Л.К. Вивчивши отримані документи, нотаріус зажадала отримання від [PERSON] і [PERSON] перекладу заповіту з грецької на українську мову в бюро перекладів у м. Рівне, тому що переклад, вчинений мировим суддею міста Нікея у Греції, викликав у неї сумніви. В зв`язку з цим повторний переклад заповіту був здійснений в бюро перекладів у м. Рівне 25 травня 2021 року і повторно наданий в червні 2021 року приватному нотаріусу Наумець Л.К. Однак, приватний нотаріус Наумець Л.К. своєю постановою від 21.07.2021 відмовила позивачці [PERSON] в оформленні права на спадщину - у видачі свідоцтва про право на спадщину, зважаючи на те, що спадкоємцем першої черги за законом є їхня мати - відповідачка [PERSON] , а вона, позивачка [PERSON] , є спадкоємцем другої черги. Ухвалою Рівненського\~міського суду\~Рівненської області\~від 13.09.2021 у даній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 22.11.2021 клопотання позивачки про витребування доказів було задоволено та витребувано від приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Наумець Л.К. завірену копію спадкової справи щодо спадкування майна спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] , який на момент смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . Представник позивачки в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій вказала, що визнає позовні вимоги і не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій вказала, що просить справу розглядати без її участі і не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Наумець Л.К. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій вказала, що просить справу розглядати без її участі. Враховуючи вимоги\~ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 23.10.2020 Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №2283, позивачка [PERSON] народилась [INFO] та її матір`ю є відповідачка [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 03.03.2020 Виконавчим комітетом Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 73, відповідачка [PERSON] є матір`ю померлого брата позивачки [PERSON] . Відповідно до копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11697462 від 31.08.2006, померлому брату позивачки [PERSON] належала на праві приватної власності квартира за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до перекладеного з грецької мови Акту цивільного стану про смерть від 15.07.2021, [PERSON] помер [INFO] в м.Афіни, Греція. Згідно з копією заповіту, що був складений спадкодавцем [PERSON] у Греції 01 вересня 2018 року і тоді ж посвідчений мировим суддею міста Нікея Грецької Республіки, спадкодавець заповів усе своє майно для позивачки. 22 квітня 2021 року мировим суддею міста Нікея у Греції було здійснено офіційний переклад заповіту з грецької мови на українську (відповідно до копії судового протоколу про переклад заповіту та копії перекладеного заповіту). Відповідно до копії постанови приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Наумець Л.К. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.07.2021, позивачці [PERSON] було відмовлено в оформленні права на спадщину - видачі свідоцтва про право на спадщину, зважаючи на те, що спадкоємцем першої черги за законом є її мати - відповідачка [PERSON] , а вона, позивачка [PERSON] , є спадкоємцем другої черги. Як встановлено ст. 70 Закону України «Про міжнародне приватне право», спадкові відносини регулюються з урахуванням положень ст.ст. 71, 72 цього Закону правом держави, у якій спадкодавець мав останнє місце проживання, за винятком, якщо спадкодавцем не обрано в заповіті право держави, громадянином якої він був. У разі, якщо після складання заповіту його громадянство змінилося, вибір права спадкодавцем буде недійсним. Згідно із ст. 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлює, що спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України. Відповідно до ст. 45 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних сімейних і кримінальних справах, право спадкування майна, крім випадку, передбаченого пунктом 2 цієї статті визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої спадкоємець мав останнє місце проживання. Право спадкування нерухомого майна визначається за законодавством Договірної сторони, на території якої знаходиться це майно. За приписами ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу вимог ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220-1221,1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Як встановлено з матеріалів справи, позивачка [PERSON] є спадкоємицею за заповітом і не відмовляється від прийняття спадщини, та лише вона має безумовне право на її прийняття. Згідно із ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Як слідує зі змісту положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як зазначено в абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців: 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. В даному випадку спадкоємиця за заповітом - позивачка [PERSON] пропустила встановлений законом 6-місячний строк для прийняття спадщини з наступних поважних причин. Судом встановлено, що на час відкриття спадщини, тобто на день смерті спадкодавця [PERSON] [INFO] , позивачці [PERSON] не було відомо, що є заповіт на її ім`я та правомірно вважала, що право на спадкування належить матері спадкодавця - відповідачці [PERSON] , як спадкоємиці першої черги за законом. Про існування заповіту [PERSON] дізналася лише в кінці квітня 2021 року, після того як 22 квітня 2021 року мировим суддею міста Нікея у Греції було здійснено офіційний переклад заповіту з грецької мови на українську. Отже, про своє право на спадкування за заповітом позивачка [PERSON] дізналася тільки в кінці квітня 2021 року, а в травні 2021 року звернулася через свого представника за довіреністю від 05 травня 2021 року до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Наумець Л.К. з заявою про прийняття спадщини. Приватний нотаріус, знаючи що є заповіт спадкодавця [PERSON] про прийняття спадщини, 21.07.2021 все ж винесла постанову про відмову позивачці [PERSON] в прийнятті спадщини. Таким чином, позивачка пропустила встановлений строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому вимога про встановлення їй додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , є обґрунтованою та підлягає задоволенню судом. Крім того, згідно зі ст. 5 Закону України «Про нотаріат», нотаріус зобов`язаний сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам. Отже, Законом України «Про нотаріат» передбачено обов`язок нотаріуса сприяти громадянам у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, і право нотаріуса витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Неподання таких відомостей нотаріусу є однією з підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено можливість оскарження в судовому порядку нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту. Можливість оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні забезпечує законність нотаріального провадження і захист прав та інтересів учасників нотаріального процесу. Судовий контроль за діяльністю нотаріусів має забезпечити виправлення нотаріальних помилок, тлумачення чинного законодавства та сприяти дотриманню законності у сфері цивільних правовідносин, що виникають із вчинення нотаріальних дій. Підстави відмови нотаріуса або посадової особи у вчиненні нотаріальних дій визначаються ст. 49 Закону України «Про нотаріат». Обов`язок нотаріуса та відповідної посадової особи вчиняти нотаріальні дії передбачений ч.3 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», де встановлено заборону безпідставної відмови в її вчиненні. Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії можуть встановлюватися тільки цим Законом. Перелік підстав для відмови нотаріусом у вчиненні нотаріальних дій, зазначений у ст. 49 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 81) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці; 9) в інших випадках, передбачених законом. Аналогічні положення містить стаття 1 Глави 13 «Загальні положення» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про нотаріат» право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Предметом судової діяльності у справах про оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні є перевірка законності дії нотаріусів або відповідних посадових осіб, які вчиняють нотаріальні дії чи які відмовили в їх вчиненні. Враховуючи встановлені\~судом обставини\~у цій\~справі,\~враховуючи наявність заповіту спадкодавця [PERSON] , суд вважає, що постанова приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Наумець JI.K. від 21.07.2021 є незаконною та підлягає скасуванню, а позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved