Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

До Теребовлянського районного суду Тернопільської області звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої неправомірними діями. Обґрунтовуючи позовну заяву позивач зазначає, що незаконними діями відповідача, які полягають у вчиненні дрібного хуліганства, їй завдано майнову та моральної шкоди. Так, постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 15.05.2020 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 119 грн. Згідно із цією постановою [PERSON] 28.03.2020 року о 17 год.50 хв. в с. В. Говилів Теребовлянського району стріляв по пляшці із пневматичного пістолета та пошкодив два склопакети [PERSON] в його житловому будинку, чим порушив громадський порядок і спокій громадян. Вартість всіх послуг з ремонту двох склопакетів на час звернення до суду із позовом позивач визначала у 30000 грн., які вона просить суд стягнути з відповідача. Окрім цього, вказала, що через незаконні дії [PERSON] їй, як особі пенсійного віку, завдано моральну шкоду, яка виразилася у емоційному стресі, душевних стражданнях, негативних емоціях, переживаннях з приводу пострілів із пневматичного пістолета по склопакетах, встановлених в належному їй на праві власності житловому будинку, через що вказані склопакети стали непридатними для подальшого використання, а тому просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 10000 грн. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимогив частині майнової шкоди просили задовольнити у розмірі 1027 грн., тобто у розмірі, який визначено висновком експерта, що проводив судову будівельно-технічну експертизу у справі, а також моральну шкоду у розмірі 10000 грн. . Такодж просили стягнути із відповідача судові витрати, понесені позивачем. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Зокрема, не заперечив щодо стягнення з нього в користь позивача 1027 грн. майнової шкоди, просив суд відмовити у стягненні моральної шкоди, оскільки вважає, що своїми діями жодної моральної шкоди позивачу не спричиняв. Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 15 травня 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. Постанова набрала законної сили 26.05.2020 року. Відповідно до зазначеної постанови 28.03.2020 року о 17.50 хв. в с. В. Говилів Теребовлянського району [PERSON] стріляв по пляшці із пневматичного пістолета та пошкодив два склопакети [PERSON] в його житловому будинку, чим порушив громадський порядок і спокій громадян. Як вбачається із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Теребовлянського бюро технічної інвентаризації від 16.01.2008 року №17392025 власником домоволодіння за адресою [ADDRESS] , є [PERSON] . Із довідки, виданої виконкомом Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області від 10.06.2020 року №229/1/2 - 19 - д вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрована і проживає в [ADDRESS] і має такий склад сім`ї: син - [PERSON] , невістка - [PERSON] , внучка [PERSON] , внук [PERSON] , внучка [PERSON] . Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Статтею 1192 ЦК України передбачено, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин спарви суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до висновку експерта за результатами проведеної судової будівельно - технічної експертизи у цивільній справі № 606/1338/20 Тернопільського відділення Київського науково - дослідного інституту судових експертиз № 1328/20 - 22 від 23.09.2021 року вартість будівельних робіт - відновленню конструкції металопластикового вікна у житловому будинку по [ADDRESS] , внаслідок його пошкодження при пострілах по них із пневматичного пістолета, станом на день проведення обстеження, становить 1027 грн. Вартість проведеної експертизи становить 3922.56 грн., що підтверджується актом здачі - приймання висновку експерта №1328/20 - 22 за ухвалою судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області Ромазан Л.С. від 22.11.2020 року у цивільній справі №606/1338/20. Отже, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов в частині відшкодування майнової шкоди підлягає частковому задоволенню, оскільки з вини відповідача позивачу завдано збитків у зв`язку з пошкодженням належного їй майна у розмірі 1027 грн., що не заперечується самими сторонами. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У пункті 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві. Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Суд, враховуючи, що внаслідок протиправних дій відповідача, тобто пошкодження належного їй майна, призвели до незначних вимушених змін у життєвих стосунках, зусилля, які необхідні для відновлення попереднього стану, глибину фізичних і душевних страждань, а тому вважає, що відшкодування моральної шкоди необхідно визначити у розмірі 1 000 грн. Вказана сума відповідає вимогам розумності і справедливості, а тому позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені останньою і підтверджені документально судові витрати в сумі 1681.60 грн. судового збору та 3922.56 грн. вартості проведеної судової будівельно-технічної експертизи.

Outcome: partial