Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

у грудні 2021 року представник позивача адвокат Оніпко Наталя Олександрівна, яка діє в інтересах [PERSON] , звернулась до суду із позовом до Добропільської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді належної їй квартири [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіт не складала. На момент смерті була вдовою, оскільки її чоловік - [PERSON] помер [INFO] . Померла не мала дітей та близьких родичів, тож інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. За оформленням спадщини після її смерті ніхто, крім позивача, не звертався. Позивач прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , оскільки на момент смерті фактично проживала разом з нею більше п`яти років за адресою: [ADDRESS] . Нотаріусом було відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не встановлено факту існування родинних стосунків між [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] . Інформація про реєстрацію заповіту, складеного [PERSON] , у Спадковому реєстрі відсутня. Позивач [PERSON] доводиться померлій [PERSON] падчеркою, оскільки батько позивача - [PERSON] , був чоловіком померлої [PERSON] , які з моменту реєстрації шлюбу спільно мешкали, та останньою адресою реєстрації їх місця проживання була квартира за адресою: [ADDRESS] . Останні роки свого життя [PERSON] та [PERSON] мали похилий вік та хворобливий стан здоров`я, потребували сторонньої допомоги та постійного догляду. У грудні 2015 року позивач із своєю родиною забрали їх до себе аби мати змогу доглядати. Батько позивача - [PERSON] , помер [INFO] . [PERSON] залишилась проживати з [PERSON] та [PERSON] у квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яку вони доглядали до дня її смерті, а саме до [INFO] . Після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] здійснили її поховання на кладовищі у місті Добропілля, отримали свідоцтво про смерть та допомогу на поховання. Позивач, [PERSON] , та померла [PERSON] спільно проживали з грудня 2015 року по день смерті останньої. Мешкали вони як родина, вели спільне господарство, у них були спільні кошти та спільні витрати. [PERSON] , окрім позивача та її родини не мала інших близьких людей чи родичів, через похилий вік та хвороби потребувала догляду, тож позивач була єдиною близькою людиною, яка здійснювала догляд та піклування за [PERSON] до дня смерті останньої. [PERSON] за життя відносилась до позивача як до рідної дочки, у них були теплі родинні стосунки. Таким чином, позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] , але оформити спадщину у неї немає можливості, оскільки вона не може підтвердити факт проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем. У зв`язку з цим просила встановити факт проживання [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , в період з грудня 2015 року і до часу відкриття спадщини, тобто до [INFO] . У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з мотивів викладених в позовній заяві та просили його задовольнити. Представник Добропільської міської ради в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті Допитаний в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] суду пояснив, що доводиться позивачу чоловіком, та з батьком позивача та [PERSON] він знайомий все своє життя. Він з дружиною дуже часто ходили до них у гості, усі свята проводили разом. Потім [PERSON] та [PERSON] вони забрали до себе та доглядали за ними до смерті. Допитаний в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] суду пояснив, що йому відомо що в подружжя [PERSON] та [PERSON] проживали [PERSON] та [PERSON] , яких вони доглядали, а після смерті поховали. Додав, що вони мешкали разом з грудня 2015 року. Допитана в якості свідка [PERSON] , суду пояснила, що батька позивача вона знала давно, ще по роботі. Він прийшов у 2009 році разом з [PERSON] . Вони постійно були разом. У грудні 2015 року позивач разом з чоловіком забрали їх до себе. З того часу вони проживали разом. [PERSON] також допомогала доглядати [PERSON] , коли подружжя [PERSON] кудись від`їжджали. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 17 березня 1998 року Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області. (а.с. 7-8) Позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] (а.с. 18), якому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру від 17 червня 2002 року (а.с. 22) та копією акту про приймання в експлуатацію закінченої реконструкцією квартири [PERSON] від 22 травня 2002 року (а.с. 21). [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27 січня 2021 року Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с. 9). На момент смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 27 січня 2000 року Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області (а.с. 10-11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається: з квартири [ADDRESS] ; квартири [ADDRESS] , а також грошових внесків у АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Ощадбанк» (спадкова справа № 94/2021, а.с. 40-60) Позивач [PERSON] доводиться померлій [PERSON] , [INFO] , падчеркою, що підтверджується: - копією свідоцтва про народження позивача - [PERSON] , серія [NUMBER] , виданого відділом РАЦС м. Добропілля Донецької області, батьками якої записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17); - копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Добропілля Донецької області, відповідно до якого [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після чого змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 18); - копією свідоцтва про розірвання шлюбу між батьками позивача [PERSON] та [PERSON] , серія [NUMBER] , виданим відділом РАЦС м. Добропілля Донецької області від 26 серпня 1982 року (а.с. 19); - копією свідоцтва про укладення шлюбу між батьком позивача - [PERSON] та [PERSON] , серія [NUMBER] , виданим відділом РАЦС м.Добропілля Донецької області 11 серпня 1990 року (а.с. 20). Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Клепановою О.А. було заведено спадкову справу № 94/2021 за заявою [PERSON] про прийняття спадщини до майна спадкодавця [PERSON] , що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 64693131 від 13 травня 2021 року (а.с. 15, 49). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 липня 2021 року № 694/02-31, приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Клепановою О.А. було відмовлено [PERSON] в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що відкрилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , тому що нотаріусом не встановлено факту існування родинних стосунків між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). Разом з тим, з акту обстеження на предмет проживання, складеного сусідами та депутатом Добропільської міської ради, вбачається, що [PERSON] , 1940 року народження, з грудня 2015 року і до дня своєї смерті, [INFO] , проживала однією родиною з падчеркою - [PERSON] , 1977 року народження, чоловіком падчерки - [PERSON] , 1962 року народження, за адресою: [ADDRESS] . Члени родини доглядали її до дня смерті, тобто до [INFO] (а.с. 26). Крім того, до матеріалів позовної заяви долучено фотографії на 4-х аркушах (а.с. 27-30), на яких зображена [PERSON] разом з позивачем, з онукою [PERSON] , з чоловіком [PERSON] , чоловіком позивача [PERSON] та з іншими членами родини, під час святкування родиною свят, та у вільній невимушеній обстановці. Також, факт проживання позивачки разом зі спадкодавицею [PERSON] з грудня 2015 року і до моменту її смерті підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які суду показали, що [PERSON] постійного проживала з [PERSON] до дня її смерті, за адресою: [ADDRESS] . Чоловік [PERSON] та батько позивача - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11 червня 2019 року Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с. 13). Інших спадкоємців як за законом так і за заповітом судом встановлено не було (а.с. 64, 65). Згідно частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За положеннями статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 Цивільного кодексу України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 Цивільного кодексу України). Згідно статті 1264 Цивільного кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (стаття 1268 Цивільного кодексу України). Судом встановлено та підтверджується копією спадкової справи, що з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] зверталась лише [PERSON] . Крім того, згідно інформації Добропільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області від 25 січня 2022 року, актові записи про народження дітей у [PERSON] , [INFO] , в архіві відділу не виявлено. Перевірку проведено у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позивач [PERSON] , яка є падчеркою померлої [PERSON] , постійно проживала разом зі спадкодавицею з грудня 2015 року по день її смерті [INFO] , а тому позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. Щодо того факту, що зареєстроване місце проживання померлої не співпадає з місцем її фактичного проживання станом на день її смерті, то суд зазначає наступне. Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» (в редакції, яка діяла на момент смерті спадкодавиці) громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Суд вважає, що в судовому засіданні були досліджені докази, які в сукупності підтверджують факт постійного проживання з грудня 2015 року [PERSON] зі спадкодавицею [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] , по день її смерті, тобто понад п`ять років. На підставі викладеного та

Outcome: approved