Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

Вакуліч Юрій Іванович , в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до Корецької міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права на сертифікат на право на земельну частку (пай). В обґрунтуванні позовних вимог зазначає, що [INFO] помер його батько [PERSON] , що підтверджує свідоцтво про смерть [NUMBER] від 03.09.1996. Після смерті батька відкрилася спадщина, а саме: право на земельну частку (пай). Батько за життя заповіт не складав. 10.11.2021 року приватним нотаріусом Корецького районного нотаріального округу Дицяк Т.М. відкрито спадкову справу після смерті батька за його заявою (Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 67237380). При ознайомленні із документами необхідним для видачі свідоцтва про спадщину, встановлено відсутність оригіналу сертифіката про право на земельну частку (пай), який виданий на ім`я батька. На даний час оригінал сертифіката був втрачений, у зв`язку із цією обставиною нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину, тому йому було відмовлено у вчиненні відповідної нотаріальної дії. Відповідно до наявної копії право на земельну частку (пай) спадкодавцю належало на підставі сертифіката про право на земельну частку (пай) серія РВ № 0165485 виданого 19 серпня 1997 року, який зареєстрований 19.08.1997 року за № 58360 в Книзі реєстрації сертифікатів. Також, вказує, що сертифікат про право на земельну частку (най) серія РВ № 0165485 від 19 серпня 1997 року, який зареєстрований 19.08.1997 року за № 58360 в Книзі реєстрації сертифікатів був виданий на ім`я « [PERSON] », а згідно свідоцтва про смерть по-батькові батька записано, як « [PERSON] », тому є необхідність встановлення належності право встановлюючого документу спадкодавцю. Представник позивача в підготовчому судовому засіданні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач, Корецька міська рада Рівненської області, явку представника у підготовче судове засідання не забезпечила, подала заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності їх представника. Позовні вимоги визнає повністю. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що батьком позивача був [PERSON] . Чому в свідоцтві про народження позивача та сертифікаті про право на земельну частку (пай) батько позивача вказаний як « [PERSON] » їм невідомо, вважають, що сталась помилка в правовстановлюючих документах. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухавши представника позивача, покази свідків, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив такі обставини справи та надав їм правову оцінку. [INFO] помер батько позивача, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 03 вересня 1996 року серії [NUMBER] . 10.11.2021 року приватним нотаріусом Корецького районного нотаріального округу Дицяк Т.М. відкрито спадкову справу після смерті батька за заявою [PERSON] (Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 67237380). Відповідно до наявної копії право на земельну частку (пай) спадкодавцю належало на підставі сертифіката про право на земельну частку (пай) серія РВ № 0165485 виданого 19 серпня 1997 року, який зареєстрований 19.08.1997 року за № 58360 в книзі реєстрації сертифікатів. Сертифікат про право на земельну частку (най) серія РВ № 0165485 від 19 серпня 1997 року, який зареєстрований 19.08.1997 року за № 58360 в Книзі реєстрації сертифікатів був виданий на ім`я [PERSON] , а згідно свідоцтва про смерть по-батькові батька позивача записано, як « [PERSON] ». Згідно довідки Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області № 29-17- 0.10-6069/2-21 від 01.12.2021 року, вартість земельної частки (паю) по КСП ім. Короленка на території колишньої Харалузької сільської ради Корецького району становить 72743,22 грн. Родинні стосунки між позивачем та спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження [NUMBER] від 18.10.1975 року та свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 05.05.1995 року. Відповідно до довідки, виданої старостою Даничівського старостинського округу № 03-08/327 від 07 квітня 2021 року [PERSON] проживав в [ADDRESS] разом з дочкою, [PERSON] . Відповідно до постанови приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Дицяк Т.В. від 10 листопада 2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №68006859 від 31 грудня 2021 року, довідки із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №68006860 від 31 грудня 2021 року спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] заведена 10 листопада 2021 року за заявою [PERSON] , заповіт-відсутній. Згідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР спадкоємцями за законом у рівних частках є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки померлого, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга). За вимогами ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визначається, що спадкоємець, прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, оскільки [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті свого батька [PERSON] , цивільна правоздатність якого припинилася, прийняла спадщину, інші спадкоємці на спадкове майно не претендують, правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) спадкодавець втратила, що перешкоджає позивачу оформити право на спадкове нерухоме майно через нотаріальну контору, а тому суд вважає за можливе його позов задовольнити з ухваленням рішення в підготовчому засіданні. При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Оцінивши усі надані докази, в їх сукупності, в тому числі пояснення представника позивача, позивача та покази свідків, суд дійшов висновку про доведеність факту належності [PERSON] , який помер [INFO] сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ №0165485 від 19 серпня 1997 року, який зареєстрований 19.08.1997 року за № 58360 в Книзі реєстрації сертифікатів та був виданий на ім"я [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved