Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №18389, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем 16.07.2021 щодо звернення стягнення заборгованості за Договором №АG 0465039 від 02.09.2019 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» на його користь сплачний ним судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачем зазначено, що 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №18389, щодо звернення стягнення заборгованості за Договором №АG 0465039 від 02.09.2019, укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро». Позивач вказав, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, нотаріус не отримував від нього та від відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення. Оскільки ніяких правовідносин і з відповідачем позивач ніколи не мав та не має, у зв`язку з тим, що ніяких фінансових договорів з ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» він не укладав, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості його перед відповідачем, а також суми відсотків, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В., серія ВП №66678253 від 26.09.2021 було звернуто стягнення на доходи, які позивач отримує у ГУНП у Вінницькій області, зокрема, заробітну плату. Вважає виконавчий напис №18389, щодо звернення стягнення заборгованості за Договором №АG 0465039 від 02.09.2019 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро», вчиненим з порушенням вимог законодавства та таким, що не підлягає виконанню. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву, вх.№579 від 31.01.2022, про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро», в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особя, яка не заявляє самостійні вимоги та бере участь на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, вх.№397 від 20.01.2022, в якій просив справу розглянути у його відсутність та винести рішення згідно чинного законодавства. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги та бере участь на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 30.12.2021 відкрито спрощене позовне провадження та призначено перше судове засідання у справі з повідомленням сторін. З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №18389, щодо звернення стягнення заборгованості за Договором №АG 0465039 від 02.09.2019, укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» з [PERSON] (а.с.8). Із копії заяви представника ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» про примусове виконання рішення від 20.08.2021 встановлено, що представник ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» Кирик А.В. звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. з заявою про примусове виконання рішення, а саме: виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. за №18389 від 16.07.2021 про стягнення із [PERSON] коштів у розмірі 11002 гривень (а.с.9). Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В., серія ВП №66678253 від 02.09.2021, було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №18389, виданого 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованості в розмірі 11002 гривні (а.с.10). Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В., серія ВП №66678253 від 26.09.2021, було звернуто стягнення на доходи позивача [PERSON] , які він отримує у ГУНП у Вінницькій області, зокрема, заробітну плату (а.с.11). Із копії загальних умов Договору позики №АG 0465039 від 02.09.2019, копії паспорта кредиту, копії додаткової угоди №АМ0146110 до Спеціальних умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії №АG 0465039 встановлено, що [PERSON] уклав з ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» Договір №АG 0465039 від 02.09.2019. Вказаний договір нотаріально не посвідчений. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з приписами ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що при його вчиненні приватний нотаріус керувався статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів за, якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Пунктами 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, визначено наступне: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Зокрема, доповнено переліком після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. На зазначений пункт посилався нотаріус у виконавчому написі. Проте, при вчиненні виконавчого напису не враховано, що пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року на час їх застосування, а саме 17.06.2021, був визнаний судом незаконним та не чинними, а саме Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Як вбачається з мотивувальної частини постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року: оскаржувані зміни порушують рівність кредитора та позичальника перед законом, визнаючи суб`єктивну і необґрунтовану належним (передбаченим законом) чином позицію заінтересованої особи (сторони кредитора) як істину на шкоду законним інтересам і сторони правочину (сторони позичальника). Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, з моменту її прийняття. В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20 червня 2018 року відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Частиною 2 статті 265 КАС України, якою врегульовано наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним, встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, оскільки пункт 2 Переліку з 22 лютого 2017 року визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Аналогічна позиція викладена у постанові ВП ВС від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17. Оспорюваний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. 16.07.2021 - в період часу, коли законодавством не було передбачено можливості вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений. З матеріалів справи вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. виконавчий напис було вчинено з порушенням встановленої законом процедури, оскільки стягувачем ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» не було надано оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору. Вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999. Отже, з огляду на той факт, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом були застосовані норми нормативно-правового акта, які скасовані судом та не діяли на момент його вчинення, виконавчий напис №18389 від 16.07.2021 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимира Олександровича про стягнення заборгованості необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідності 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням вищенаведеного, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду вказаної справи, а відтак підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України суд при вирішенні питання розподілу судових витрат присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 908,00 грн. за подачу позовної заяви згідно ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", а також в розмірі 454,00 грн. за подачу заяви про забезпечення позову, а всього у сумі 1 362,00 грн.

Outcome: approved