Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

19 травня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 27 грудня 2013 року відповідачка [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, та підписала заяву б/н про надання банківських послуг, згідно із якою отримала від позивача кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, та зобов`язалася повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідачки у заяві. Відповідачка підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському офіційному сайті www.privatbank.ua згідно ліцензії НБУ № 22 від 29 липня 2009 року, а на теперішній час відповідно до ліцензії НБУ № 22 від 05 жовтня 2011 року, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у анкеті - заяві. Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку із порушенням умов кредитного договору, станом на 20 квітня 2021 року відповідач має прострочену заборгованість в розмірі 17200 грн. 67 коп., яка складається із: заборгованості по простроченому тілу кредиту в сумі 4440 грн. 09 коп.; заборгованості за простроченими відсотками в сумі 9734 грн. 88 коп.; нарахованої пені в сумі 3025 грн. 70 коп.; За наведених обставин позивач вважає, що оскільки відповідач у строк, вказаний в договорі своїх зобов`язань по договору не виконує, позивач просить стягнути з відповідача зменшену заборгованість в сумі 14674 грн. 97 коп., де розмір пені зменшений до 500 грн. 00 коп., з за кредитним договором № б/н від 27 грудня 2013 року, судові витрати у розмірі 2270 грн. 00 коп.. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві розгляд справи просив проводити у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідачки про місце, день та час розгляду справи. Судом поміщене оголошення на сайт та спрямовані судові повістки за останньою відомою адресою місця проживання [PERSON] . Однак, відповідачка, будучи повідомленою у встановленому законом порядку (належним чином), про час і місце судового розгляду справи, не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзив, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутності від неї до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка, будучи повідомленою належним чином про дату, час і місце розгляду справи не з`явилася без повідомлення причин неявки, не подала відзив, а позивач не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних чи доказів із постановленням заочного рішення, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, та про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів з постановленням заочного рішення. В ході розгляду справи судом були розв`язані заяви та клопотання сторін та прийняті процесуальні рішення. Ухвалою суду від 31 травня 2021 року у справі відкрито спрощене провадження, витребувано у акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» оригінал кредитного договору б/н (анкети-заяви) укладеного між відповідачем та ПАТ КБ «ПриватБанк», задоволено клопотання про огляд веб-сайту із залученням спеціалісту. Ухвалою суду від 03 лютого 2022 року вирішено розглядати справу у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню з огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні ним докази. Відповідно до анкети-заяви 06 грудня 2013 року відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, та підписав заяву б/н про надання банківських послуг, згідно із яким отримав від позивача кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, та зобов`язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. За змістом анкети-заяви не видно, які саме умови кредитування, викладені, зокрема, у витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» «Універсальна, CONTRACT», «Універсальна, GOLD» надавалися відповідачеві. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» «Універсальна, CONTRACT», «Універсальна, GOLD», не підписані позичальником. Зі змісту витягу видно, що з 01 січня 2013 року всі картки «Універсальна 30 днів пільгового періоду» переведені на тарифний план «Універсальна, 55 пільгового періоду», З 01 вересня 2014 року проводиться зміна тарифного плану «Універсальна, CONTRACT» на «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», або «Універсальна, GOLD». Процентна ставка по кредитним картам «Універсальна» та «Універсальна, GOLD» відбулися зміни процентної ставки, з 01 вересня 2014 року тільки для витрат здійснених після 01 вересня 2014 року, з 01 квітня 2015 року змінені тарифи обслуговування кредитних карток «Універсальна» та «Універсальна, GOLD». За умовами вказаних карток процентна ставка змінена лише за тратами, здійсненими після 01 вересня 2014 року, та тратами, здійсненими з 01 квітня 2015 року відповідно; Відповідно до представленого банком розрахунку заборгованості, у зв`язку із порушенням умов кредитного договору, станом на 20 квітня 2021 року відповідачка має прострочену заборгованість в розмірі - 17200 грн. 67 коп., яка складається із: заборгованості по простроченому тілу кредиту в сумі 4440 грн. 09 коп.; в тому числі: 00 грн. 00 коп.- заборгованості за поточним тілом кредита; заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 00 грн. 00 коп.; заборгованості за простроченими відсоткам в розмірі 9734 грн. 88 коп.; заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно із ст. 625 ЦК України в сумі 00 грн. 00 коп.; нарахованої пені в сумі 3025 грн. 70 коп.; нарахованої комісії в розмірі 00 грн. 00 коп.; відповідно до довідки, позивачем відповідачу було надано кредитну картку з перевипуском та строком дії: 5168742309602351 27 грудня 2013 року по 31 липня 2017 року. Із змісту виписки по картковому рахунку видно, що відповідачка починаючи з 11 грудня 2013 року позивач користувався карткою та здійснив останню операцію по використанню кредитних коштів 03 вересня 2014 року. В період з 29 грудня 2013 року по 24 лютого 2014 року відповідачем використано кредитні кошти на загальну суму 3581 грн. 89 коп., нарахована комісія за зняття готівки становить 140 грн. 00 коп., комісія(членський внесок) у сумі 40 грн.00 коп.. Після внесення готівки в розмірі 900 грн. 00 коп. залишок заборгованості по тілу кредиту становить 2861 грн. 89 коп.. В період з 28 лютого 2014 року по 25 березня 2014 року відповідачкою використано кредитні кошти на загальну суму 222 грн. 29 коп., нараховані комісія(членський внесок) у сумі 20 грн.00 коп., проценти за користування кредитом в сумі 124 грн. 67 коп.. Після внесення готівки в розмірі 500 грн. 00 коп. залишок заборгованості по тілу кредиту становить 2728 грн. 85 коп.. В період з 28 березня 2014 року по 19 квітня 2014 року відповідачкою використано кредитні кошти на загальну суму 535 грн. 35 коп., нараховані комісія(членський внесок) у сумі 20 грн.00 коп., проценти за користування кредитом в сумі 72 грн. 91 коп., комісія в сумі 00 грн. 46 коп. Після внесення готівки в розмірі 400 грн. 00 коп. залишок заборгованості по тілу кредиту становить 2957 грн. 57 коп.. В період з 20 квітня 2014 року по 22 травня 2014 року відповідачкою використано кредитні кошти на загальну суму 848 грн. 47 коп., нараховані комісія(членський внесок) у сумі 20 грн.00 коп., проценти за користування кредитом в сумі 74 грн. 19 коп., комісія в сумі 10 грн. 91 коп. Після внесення готівки в розмірі 300 грн. 00 коп. залишок заборгованості по тілу кредиту становить 3611 грн. 14 коп.. В період з 24 травня 2014 року по 16 червня 2014 року відповідачкою використано кредитні кошти на загальну суму 328 грн. 70 коп., нараховані комісія(членський внесок) у сумі 20 грн.00 коп., проценти за користування кредитом в сумі 86 грн. 50 коп., комісія в сумі 00 грн. 21 коп. Після внесення готівки в розмірі 196 грн. 00 коп. залишок заборгованості по тілу кредиту становить 3850 грн. 55 коп.. В період з 17 червня 2014 року по 31 липня 2014 року відповідачкою використано кредитні кошти на загальну суму 86 грн. 00 коп., нараховані комісія(членський внесок) у сумі 20 грн.00 коп., проценти за користування кредитом в сумі 95 грн. 55 коп., комісія в сумі 00 грн. 87 коп. Після внесення готівки в розмірі 400 грн. 00 коп. залишок заборгованості по тілу кредиту становить 3652 грн. 97 коп.. В період з 01 серпня 2014 року по 24 серпня 2014 року відповідачкою використано кредитні кошти на загальну суму 198 грн. 62 коп., нараховані комісія(членський внесок) у сумі 20 грн.00 коп., проценти за користування кредитом та іншими в сумі 194 грн. 71 коп., комісія в сумі 07 грн. 49 коп. Після внесення готівки в розмірі 400 грн. 00 коп. залишок заборгованості по тілу кредиту становить 3673 грн. 79 коп.. В період з 28 серпня 2014 року по 03 вересня 2014 року відповідачкою використано кредитні кошти на загальну суму 56 грн. 00 коп., комісія в сумі 00 грн. 57 коп. Станом на 03 вересня 2014 року залишок заборгованості по тілу кредиту становить 3729 грн. 79 коп., нараховані комісія на суму 00 грн. 57 коп комісія(членський внесок) у сумі 20 грн.00 коп.. Після чого, відбувалося нарахування процентів за користування кредитними коштами, за прострочений кредит, штрафів, пені, комісія(членський внесок) у сумі 700 грн.00 коп., відміна штрафів за рішенням банку, автоматичне погашення кредитних коштів на загальну суму 04 грн. 00 коп.. Судом досліджені Умови і правила надання банківських послуг. Дата та час редакції вказаних умов та правил не надається. Відповідно до п. п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, не скористалася своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши представлені в силу статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд доходить висновку про те, що відповідачка належним чином не виконує зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії позичальника є неправомірними, у зв`язку із чим, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом підлягають частковому задоволенню. Так, як вбачається з представленої виписки, непогашене тіло кредиту становить 3729 грн. 79 коп., нараховані комісія на суму 00 грн. 57 коп., комісія(членський внесок) у сумі 720 грн.00 коп. Суд звертає увагу на те, що відповідно до виписки по рахунку, позивачем у кредитну заборгованість відповідача нараховані кошти за договором «Страхування кредитного ліміту» в розмірі 10 грн. 00 коп.. Судом було вжито всіх заходів про витребування доказів щодо нарахувань по спірному кредитному договору, однак позивачем докази укладання з відповідачем договору страхування суду не представлені, у зв`язку з цим, нараховані суми боргу по виписці суд виключає. Із виписки видно, що відповідачці були також нараховані проценти за користування кредитними коштами за ставкою 2.3 відсотки за використання кредитного ліміту на місяць за кредитними операціями до 01 вересня 2014 року, 2,7 відсотка - за операціями з 01 вересня 2014 року до 31 березня 2015 року, 3.5 відсотка за операціями з 01 квітня 2015 року. Суд частково погоджується із нарахуванням вказаної суми відсотків, з огляду на такі встановлені судом обставини та відповідні ним докази. Так, судом виключені із кредитної заборгованості нараховані кошти за договором «Страхування кредитного ліміту», а тому проценти на вказані кошти не можуть бути нараховані. Суд також звертає увагу на те, що в копії анкети-заяви не видно на які саме умови кредитування погоджувався відповідач. При цьому співставлення з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» «Універсальна, CONTRACT», «Універсальна, GOLD», виписки по рахунку, довідки про надання кредитної картки дозволяє дійти висновку про те, що кошти відповідачеві надавалися на умовах «Універсальна, GOLD». При цьому, суд зазначає, що відповідно до представленого витягу за умовами тарифного плану «Універсальна, GOLD» видно, що процентна ставка у збільшеному розмірі нараховується до витрат, які здійснюються після зміни процентної ставки. Як видно із виписки по рахунку останні витрати відповідачкою були здійснені 03 вересня 2014 року, тобто до відповідних змін процентної ставки, отже нараховані проценти за ставкою, більшої ніж 2,3 % річних судом відхиляється, за виключення витрат вчинених 03 вересня 2014 року до яких застосовується ставка 2,7 відсотки. При цьому, суд зазначає, що згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абз. 2 ч. 1 ст.1048 ЦК про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст.1050 ЦК. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст.625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі правові висновки, узгоджуються з позицією Великої палати ВС, висловленою у постанові від 28 березня 2018 року у справі №14-10цс18 (444/9519/12) У ст. 1050 ЦК передбачено: якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи, що строк кредитування закінчився за спливом строком дії картки - 30 липня 2017 року, то суд вважає, що розмір процентів за користування кредитними коштами, який підлягає стягненню слід визначити у розмірі 2,3 % річних за користування кредитними коштами на суму 3673 грн. 79 коп. тау розмірі 2,7 % річних за користування кредитними коштами на суму 56 грн. 00 коп. у період з 03 вересня 2014 року по 31 липня 2017 року, що становить 3040 грн. 72 коп.(2991 грн. 20 коп.(3673, 79*2,3%*12:360днів*1062) + 53 грн. 52 коп.(56, 00*2,7%*12:360днів*1062), з яких суд вираховує суму автоматичного погашення кредитних коштів в розмірі 04 грн. 00 коп., згідно із випискою по рахунку). З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки за користування кредитними коштами на суму 3040 грн. 72 коп.. У цій справі кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК, однак з такими вимогами позивач до суду не звертався. Розв`язуючи спір в частині стягнення пені, суд виходить з таких вимог чинного на момент нарахування законодавства. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і сплата неустойки. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014. За змістом ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Положення частин першої і другої цієї статті не поширюються на нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики: укладеними з громадянами України, місцем проживання яких є територія проведення антитерористичної операції, крім населених пунктів згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону, якщо такі договори укладені після 1 травня 2021 року або до яких після 1 травня 2021 року за погодженням сторін вносилися зміни в частині продовження строків виконання зобов`язань та/або зменшення розміру процентів, штрафних санкцій. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р,м. Слов`янськ Донецької області визначено як населений пункт, в якому проводилась антитерористична операція. Суд також зазначає, що виходячи з аналізу норм ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», за якими банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції, слід дійти висновку, що у випадку нарахування пені та/або штрафів у період проведення АТО, вони повинні бути скасовані. При цьому, розпорядження КМУ про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року, лише чітко визначає коло осіб, на яких розповсюджується дія норм ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», і у сенсі ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», не є початком відліку часу з якого розповсюджується заборона на нарахування пені та штрафів. Як встановлено у судовому засіданні, останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідачки по справі [PERSON] є м. Слов`янськ Краматорського району Донецької області, тобто населений пункт який згідно із розпорядженням КМУ від 02 грудня 2015 року № 1275-р, віднесений до населених пунктів де проводилася антитерористична операція. З врахуванням встановлених обставин та відповідних їм норм чинного законодавства, за спірними правовідносинами встановлений мораторій на стягнення пені та штрафів. З огляду на викладене, з урахуванням періоду нарахування заборгованості, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення пені в сумі - 500 грн. 00 коп. - задоволенню не підлягає. Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із роз`ясненнями п. 36 Постанови Пленуму ВССУ України № 10 від 17 жовтня 2014 року, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Позивачем при зверненні до суду з даним позовом був сплачений судовий збір в розмірі 2270 грн. 00 коп.. Так позивач при зверненні до суду просив стягнути з відповідача 14674 грн. 97 коп., з яких судом задоволено вимоги про стягнення коштів на загальну суму 7491 грн. 08 коп., що становить 51 % від вимог позивача. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1158 грн. 76 коп., що становить 51 % від суми 2270 грн. 00 коп.. На підставі наведеного,

Outcome: partial