Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Котовського міськрайонного суду Одеської області із вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначає, що вона є власником будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки про склад сім`ї та/або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №2136 від 25.08.2021 виданої реєстраційним відділом Подільської міської ради Подільського району Одеської області за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 4 (четверо) осіб: [PERSON] . [INFO] - власник; [PERSON] , [INFO] - чоловік власниці; [PERSON] , [INFO] - дочка власниці; [PERSON] , [INFO] , який не є членом сім`ї та родини. Факт реєстрації відповідача за [ADDRESS] , позивачкою було виявлено під час реєстрації права власності на вказаний житловий будинок в порядку договору купівлі-продажу. Відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаному будинку, але жодного дня за цією адресою не проживав, його особистих речей в будинку позивача немає. Сторони не спілкуються та місце проживання відповідача позивачу не відоме. На телефонні дзвінки відповідач не відповідає. Позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спору, але на даний час відповідач з реєстраційного обліку не знялася, прохання подати заяву про зняття з реєстрації місця проживання ігнорувала. У зв`язку з даними обставинами, позивач змушений звернутись до суду для захисту своїх прав та інтересів, як власник будинку. Реєстрація відповідача створює позивачу, як власнику, незручності в отриманні житлової субсидії. Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28.09.2021 провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання. Позивачка в підготовче судове засідання не звилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутності. В підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, але до суду повернулося поштове відправлення, надіслане на адресу відповідача, вказану у позові, з поміткою АТ «Укрпошта» - «повертається, адресат відсутній за вказаною адресою», у зв`язку з чим судове засідання проведено за відсутністю відповідача. Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 13.12.2021 було закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд. В судове засідання відповідач [PERSON] знову не з`явилявся, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, у тому числі на офіційному сайті суду, але до суду повернулися поштові відправлення, надіслані на адреси відповідача, вказані у позові з помітками АТ «Укрпошта» «повертається, адресат відсутній за вказаною адресою». Таким чином, відповідно до ст. 280 ЦПК України, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала. Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СРВ № 418483 від 09.06.2005. Відповідно до будинкової книги для прописки громадян, проживаючих у будинку по [ADDRESS] , зареєстровано 4 (четверо) осіб: [PERSON] . [INFO] - власник; [PERSON] , [INFO] - чоловік власниці; [PERSON] , [INFO] - дочка власниці; [PERSON] , [INFO] , який не є членом сім`ї та родини. Відповідно до довідки голови квартального комітету вулиць: Симонова, Успенської, І. Франка, Молодіжної м. Подільськ Одеської області № 30 від 27.08.2021, зазначено, що на житловій площі, яка належить [PERSON] , по [ADDRESS] , зареєстрований але не проживає [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997, відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 156 ЖК УРСР, члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, на підставі наведеного судом встановлено, що відповідач не проживає в даному будинку з моменту реєстрації [PERSON] права власності на вказаний житловий будинок, а саме з 2005, тобто понад 16 років, його особистих речей в будинку немає. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном. Доказів того, що позивач перешкоджав відповідачу в користуванні жилим приміщенням матеріали справи не містять. Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні, докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке належить позивачці на праві приватної власності. Згідно п.26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З вищенаведеного вбачається, що рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою.

Outcome: approved