Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

В червні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та просив суд постановити рішення, яким визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, будинком [ADDRESS] . Позивач [PERSON] просив суд розглянути справу без його участі,проти винесення заочного рішення суду не заперечував (а.с.3). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованими повідомленням(а.с.24); відзив на позовну заяву відповідач не подала, а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Встановлено, що [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №150918 належить право власності на земельну ділянку площею 0,150 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Відповідно до технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок [ADDRESS] на зазначеній земельній ділянці побудовано житловий будинок загальною площею 60,5 кв.м.(а.с.6-8). Відповідно до довідки №1066 від 28 травня 2021 року виданою виконавчим комітетом Обухівської селищної ради за адресою [ADDRESS] зареєстрованими значаться: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Довідкою наданою квартальним комітетом №5 Обухівської селищної ради від 02 червня 2021 року зазначено, що [PERSON] близько трьох років не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.14), вказане також підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 02 червня 2021 року(а.с.12). Листом №1296 від 10 листопада 2021 року Обухівською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області надано інформацію, що згідно облікових даних [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 21 грудня 2017 року(а.с.31). На запит Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області до ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області повідомлено, що вжитими заходами встановити будь-які відомості щодо місцезнаходження [PERSON] не виявилося можливим(а.с.34-35). У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Постановою Верховного Суду України від 16.01.2012р. встановлено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до п.п.2 п. 26 Правил реєстрації місця проживання зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Тобто, для зняття з реєстрації місця проживання достатньо рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Статтею 405 ЦК України регулюється право членів сім`ї власника житла на користування цим житлом. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (частина друга статті 405 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не проживає в будинку без поважної причини близько трьох років, у позивача виникли перешкоди в користуванні своїм майном, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням: житловим будинком [ADDRESS] , що є підставою для зняття з реєстрації за вищевказаною адресою. У відповідності до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: approved