Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 грн щомісяця до досягнення повноліття дитини. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області від 23.03.2020. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , який після шлюбу залишився мешкати разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Також на утриманні позивача перебувають ще двоє неповнолітніх дітей від інших шлюбів- [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач на даний час не працює, оскільки знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною Тому позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач повідомлена про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач повідомлений про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін не надійшло клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області від 23.03.2020. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 30.11.2013). Позивач зазначає, що відповідач не забезпечує дитину матеріально, дитина знаходиться на повному забезпеченні позивача. Дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується актом ОСН № 57 від 12.11.2021. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Виходячи з викладеного, а також враховуючи повне визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про наявність обов`язку відповідача приймати участь в утриманні дитини та обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при присудженні аліментів, судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як позивач у справі про стягнення аліментів. За змістом ч.1, 2, 6 ст.141 ЦПК України, а також враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved