Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] 163 969 гривень понесених витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування та судовій збір. В обґрунтування позову зазначено, що 21 серпня 2018 року відповідач, керуючи транспортним засобом марки «ІЖ», державний номерний знак [NUMBER] , у с. Українське Талалаївського району Чернігівської області вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу, не вжив своєчасно заходів до зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу, не надав перевагу у русі мотоциклу «Ява», державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, водій транспортного засобу «Ява» [PERSON] , отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події. Відповідно до вироку Талалаївського районного суду Чернігівської області від 27.02.2019 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. МТСБУ, у зв`язку із смертю потерпілого у ДТП, було виплачено страхове відшкодування на загальну суму 163 969 грн. За таких обставин, посилаючись на приписи ст.38 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 1191 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування та витрати щодо сплати судового збору. Ухвалою судді від 12.11.2021 відкрито провадження у даній справі та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань від учасників справи про розгляд справи за їх участі не надходило. Також відповідачем не подавався відзив на позов. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до вироку Талалаївського районного суду Чернігівської області від 27.02.2019 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання, з застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, у виді позбавлення волі на строк 6 років 25 днів ( а.с. 7-9 ). При постановленні вироку судом встановлено, що 21 серпня 2018 року в 19 год. 20 хв. [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи мотоциклом «ІЖ Юпітер 4К», реєстраційний номер [NUMBER] , не маючи посвідчення водія, виїхав на проїзну частину дороги від господарства [ADDRESS] в напрямку центру села. Під час здійснення маневру повороту [PERSON] проявив неуважність, не правильно оцінив дорожню обстановку, не переконався у безпечності свого руху, не надавши перевагу у русі мотоциклу «Ява», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався по проїзній частині вул. Перемоги в с. Українське у напрямку від центру села, у результаті чого відбулось зіткнення даних транспортних засобів. Внаслідок ДТП водій мотоцикла марки «Ява» [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження, які призвели до смерті потерпілого на місці події. [PERSON] в даній дорожній обстановці порушив вимоги Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, зокрема пункту 2.9 «а» ПДР України, згідно якого забороняється водієві керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; пункту 2.3 «б» ПДР України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; пункту 10.1 ПДР України, згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; пункту 10.2 ПДР України, який передбачає, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає. Зазначені порушення ПДР України стали причиною та умовою настання даної ДТП і знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, які настали в результаті ДТП. Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений [PERSON] , передбачена ч.2 ст. 286 КК України, так як своїми діями [PERSON] , як особа, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ( а.с. 7-9 ) Вирок суду набрав законної сили 01 квітня 2019 року та його звернуто до виконання ( а.с. 39 ). 25 серпня 2018 року видано свідоцтво серія [NUMBER] про смерть [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у с. Українське Талалаївського району Чернігівської області ( а.с. 22). Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, щодо транспортного засобу державний номерний знак [NUMBER] , не укладався, що підтверджується інформацією з Централізованої бази даних МТСБУ (а.с.17). 31 травня 2019 року до МТСБУ подано заяву від імені [PERSON] , мешканки м. Носівка, Чернігівської області, як законного представника неповнолітнього [PERSON] , про виплату страхового відшкодування у зв`язку зі смертю [PERSON] , внаслідок ДТП за участі водія [PERSON] , відповідно до заяви від 29.11.2018, що складається із витрат на поховання та відшкодування шкоди пов`язаної із втратою годувальника ( а.с.10-11 ). [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження ( а.с. 21) Батьки загиблого [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] відмовилися від належної їм частки страхового відшкодування на користь внука [PERSON] , [INFO] , про що склали письмову заяву від 21.05.2019, яка посвідчена нотаріально ( а.с. 18) 15 травня 2019 року МТСБУ видано наказ № 4639 про виплату [PERSON] 59726 грн за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди ( а.с. 30 ) Відповідно до платіжного доручення № 938062 від 16 травня 2019 року МТСБУ виплачено [PERSON] 59726 грн на підставі наказу № 4639 від 15.05.2019( а.с 31). 22 липня 2019 року МТСБУ видано наказ № 7264 про виплату [PERSON] 104243 грн за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди ( а.с. 29 ). Відповідно до платіжного доручення № 967967 від 23 липня 2019 року МТСБУ виплачено [PERSON] 104 243 грн на підставі наказу № 7264 від 22.07.2019 ( а.с. 31). Розмір відшкодування шкоди, виплаченої [PERSON] , визначено на підставі довідки МТСБУ № 1 від 24.04.2019 та довідки МТСБУ № 2 від 26.06.2019 ( а.с. 27, 28). Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961 -IV (далі по тексту Закон України № 1961 -IV) Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до підп..а п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961 -IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно приписів п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961 -IV Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Положеннями п. 27.2 та п. 27. 4 ст. 27 Закону № 1961 -IV визначено, що Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами, а також здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника за умови надання документів, що підтверджують такі витрати та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Відповідно до приписів статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Приписами п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Приписами статті 38.2.1. Закону № 1961 -IV визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до статті 13.1. Закону № 1961-IV учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Проте, відповідно до приписів п.п. 38.2.5. п 38.2. ст.. 38 Закону № 1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до особи, визначеної у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, яка причетна до дорожньо-транспортної пригоди, якщо вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Інформації щодо того, що відповідач входить до переліку осіб, визначених статті 13.1. Закону, останнім не надано. Вироком Талалаївського районного суду від 27.02.2019, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, так як своїми діями [PERSON] , як особа, яка керує транспортним засобом, 21 серпня 2018 року порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого [PERSON] , та встановлено, що під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] перебував у стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до приписів ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, враховуючи наведені вище обставини справи та норми Закону № 1961-IV, МТСБУ, яке у встановленому Законом порядку виплатило потерпілому страхове відшкодування у зв`язку із смертю [INFO] у дорожньо-транспортній пригоді [PERSON] , має право в порядку регресу стягнути виплачене відшкодування в повному обсязі у розмірі 163 969 гривень з відповідача [PERSON] , як із винної в дорожньо-транспортній пригоді особи, цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована на момент ДТП, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. МТСБУ сплачено судовий збір у розмірі 2270 грн відповідно до платіжного доручення № 889174 від 22 лютого 2021 року та 867 грн 09 коп відповідно до платіжного доручення № 903511 від 16 березня 2021 року. Так як МТСБУ заявлено позов до [PERSON] на суму 163 969 гривень, то розмір судового збору, який підлягав сплаті за його подання становить 1,5 % від ціни позову, що складає 2459 грн 54 коп. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2459 грн 54 коп грн. у відшкодування сплаченого судового збору.

Outcome: approved