Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 29 квітня 2006 року між позивачем та відповідачкою був укладений шлюб, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану складено відповідний актовий запис за № 376. За час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Спору між сторонами відносно місця проживання дитини не виникає. Підставами для розірвання шлюбу являються ті обставини, що між подружжям відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на сімейні відносини та обов`язки. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб носить виключно формальний характер. З липня 2013 року сторони проживають окремо та з цього часу не ведуть спільне господарство. Враховуючи викладене, позивач звернулася до суду з вимогою розірвати шлюб між ним: [PERSON] та відповідачем: [PERSON] . В судовому позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Суд, заслухавши думку позивача, дослідивши позовну заяву та додані до неї докази, враховуючи думку сторін, дійшов наступного висновку. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 29 квітня 2006 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, про що складено відповідний актовий запис за № 376. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачкою не склалось, шлюб носить формальний характер, сторони не ведуть спільне господарство та проживають окремо більш ніж вісім років. Згідно ч.1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1\~ст. 105 СК України\~встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Положенням ч.2\~ст.112 СК України\~визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін . Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, а враховуючи заяву позивача про не стягнення суми судового збору з відповідачки, суд вважає можливим, не стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] суму витрат, здійснених позивачем зі зверненням до суду з даної позовною заявою.

Outcome: approved