Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаним позовом, в якому просить: «Розірвати Договір про розроблення проекту землеустрою, укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON] . Стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] (адреса проживання: [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] від 12.08.1997, РНОКПП [NUMBER] ) безпідставно отримані кошти в сумі 2500,00 гривень». Ухвалою судді від 06 квітня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] , відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного поводження без виклику сторін (а.с. 23). [PERSON] 01 лютого 2022 року надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити і не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.42). Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від нього також не надходило. З огляду на викладене та відповідно до ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити за згодою позивача заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до таких висновків. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997, яка відповідно до ст.9\~Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Забороняється відмова у розгляді справи в мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. За вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених чим Кодексом випадках. Відповідно до ст.76, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Встановлено, що наказом Держгеокадастру №6-412/14-19-СГ від 05.02.2019 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» [PERSON] було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою на території Березівської сільської ради, площею 0,05 га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва. 12.07.2019 [PERSON] сплатила ФОП [PERSON] 2500,00 грн., що підтвердилось копією квитанції до прибуткового касового ордера №31 від 12.07.2019 (а.с.17). Відповідно до вказаної квитанції підставою для сплати коштів зазначено «Виготовлення проекту відведення зем.діл.». Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Позивач надала суду копію завдання на розроблення проекту землеустрою (а.с.11), копію проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с.12-14), копію акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання (а.с.15), копію акту встановлення та узгодження меж земельної ділянки (а.с.16), які не містять підпису відповідача. Разом з тим, факт оплати позивачем коштів відповідачу в сумі 2500,00 гривень за виготовлення проекту відведення земельної ділянки та прийняття відповідачем вказаних коштів, суд розцінює як пропозицію позивача укласти договір та прийняття відповідачем цієї пропозиції, тобто укладення між ним договору. Статтею 526 ПК України передбачено що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ч.1, 2 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно із ч.2-4 ст.653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Відповідно до ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Отже, оскільки судом встановлено, що між сторонами був укладений договір про надання послуг і відповідач не виконав його у повному обсязі (доказів протилежного суду не надано), суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача про розірвання договору та стягнення сплачених за договором коштів як безпідставно утриманих. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід державного бюджету України судовий збір у сумі 908,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved