Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПОЛЮС-ДНІПРО», третя особа - Магдалинівська районна державна адміністрація про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Позивач посилається на те, що він є спадкоємцем майна [PERSON] , померлого [INFO] , який є його дідусем, зокрема земельної ділянки, площею 5.102 гектарів, розташованої на території Приютської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 1222386500:02:018:0273. 17 вересня 2015 року [PERSON] було зареєстровано право власності на вищевказану земельну ділянку. За життя дідусем позивача, [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОПОЛЮС-ДНІПРО» 28 березня 2005 року було укладено договір оренди землі, згідно умов якого останньому надано в користування строком на 10 років земельну ділянку площею 5.102 га. Однак, незважаючи на те, що строк дії договору оренди сплинув ще 28.03.2015 року, а сам орендодавець помер [INFO] товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОПОЛЮС-ДНІПРО» продовжує користуватися земельною ділянкою без відповідних правових підстав. Відповідач на спірній земельній ділянці розмістив систему зрощення, кожен рік проводить посів та скошування сільськогосподарських культур без відома та згоди позивача, при цьому витрати по сплаті орендної плати не несе. Крім того, відповідачем всупереч норм чинного законодавства, було незаконно, без жодних погоджувальних документів прокладено через земельну ділянку ґрунтову дорогу. Позивач намагався неодноразово вирішити конфлікт з приводу земельної ділянки у позасудовому порядку, однак відповідачем до теперішнього часу вказана вимога не виконана. На підставі наведеного позивач звертається до суду та прохає зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОПОЛЮС- ДНІПРО» усунути [PERSON] перешкоди в користуванні земельною ділянкою загальною площею 5.102 гектарів, кадастровий номер 1222386500:02:018:0273 та звільнити земельну ділянку шляхом знесення (демонтування) за власний кошт сторожки, систем зрощування, що розташовані на даній земельній ділянці, та приведення земельної ділянки у первісний стан, що відповідає її цільовому призначенню. У судове засідання позивач не з`явився, надавши до суду заяву в якій прохав розглянути справу без його участі. Раніше в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідача в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву в якій прохає розглянути справу без його участі, позовні вимоги не визнає. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5.102 гектарів, розташованої на території Приютської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 1222386500:02:018:0273 (а. с. 7, 25-26). [PERSON] (помер [INFO] (а. с. 24)) та товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОПОЛЮС-ДНІПРО» 28 березня 2005 року було укладено договір оренди землі, згідно умов якого останньому надано в користування строком на 10 років земельну ділянку площею 5.102 га, кадастровий номер - 1222386500:02:018:0273 (а. с. 17-22). Згідно схеми розміщення ґрунтової (польової) дороги відносно меж земельних ділянок складеної 27.04.2021 року ФОП [PERSON] вбачається, що дорога не проходить через земельну ділянку кадастровий номер - 1222386500:02:018:0273, будинок охорони розташований за її межами (а. с. 96-97). Згідно акту обстеження земельної ділянки від 01 грудня 2021 року складеного комісією у складі представників Чумаківської сільської ради, поліцейського офіцера Чумаківської ОТГ, земельна ділянка кадастровий номер - 1222386500:02:018:0273 без ознак сільськогосподарської діяльності ТОВ «АГРОПОЛЮС- ДНІПРО» (а. с. 205). Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке суд захищає у спосіб, встановлений ч.2 ст.16 ЦК України або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Згідно із ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У ч. 2 ст. 90 ЗК України передбачено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Власники земельних ділянок зобов`язані, зокрема, не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів (п. г) ч.1 ст.91 ЗК України). Відповідно до ч. 3 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин. Відповідно до ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин. За приписами ч. 1, 2, п. д) ч. 3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування інших, передбачених законом, способів. У пункті 7 постанови Пленум Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивачем, як власником заявлені вимоги щодо усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, однак доказів, які б свідчили про порушення відповідачем прав позивача до суду не надано. З огляду на предмет позову та обставини справи, враховуючи норми права, якими регулюються вказані правовідносини, суд вважає позовні вимоги є необґрунтованими та не підтвердженими відповідними доказами. У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки відповідачем здійснено витрати пов`язані із залученням спеціаліста інженера-геодезиста та сплачено за вказані послуги грошові кошти в розмірі 3 500 грн., у зв`язку із чим судові витрати підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

Outcome: approved