Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла його дружина - [PERSON] . Після її смерті позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадщина складається з суми недоотриманої пенсії в сумі 80148,48 грн., яка належала спадкодавцеві [PERSON] . З вказаним свідоцтвом він звернувся до відповідача, однак виплачено було 49254,25 грн. У зв`язку із викладеним, позивач просить стягнути з відповідача на його користь недоотриману суму пенсії, яка увійшла до складу спадщини, в розмірі 30894,23 грн. 1.2. Відповідачем надано письмовий відзив, в якому зазначено, що 23.01.2020 позивач звернувся до них з заявою про виплату недоотриманої пенсії його померлої дружини [PERSON] та надав свідоцтво про право на спадщину, в якому вказана недоотримана сума пенсії - 80148,48 грн. за період з 01.02.2015 по 08.05.2019. У зв`язку з тим, що розрахунок недоотриманої пенсії проводиться не більше ніж за три роки до дня звернення відповідно до вимог ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», станом на 23.01.2020 недоотримана пенсія за період з 22.01.2017 по 08.05.2019 склала 49254,25 грн. Зазначена сума була виплачена позивачу. Відповідач заперечує проти стягнення з нього витрат на правову допомогу, оскільки представником позивача не було надано достатніх доказів на підтвердження їх понесення. Враховуючи викладене, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. 1.3. В судовому засіданні представник позивача присутня не була, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у позовній заяві просила розглядати справу без її участі та без участі позивача. Представник відповідача в судовому засіданні присутня не була, надала до суду письмовий відзив, якому просила розглядати справу без її участі. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин. 2.1. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06.07.2019 Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] померла [INFO] у м. Луганськ Луганської області, Україна, про що 06.07.2019 складено відповідний актовий запис № 11517. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 18.11.2019 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Леденьовим І.С., спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її чоловік - [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії в сумі 80148,48 грн. Відповідно до копії службового чеку від 15.07.2020 та копії талону до разового доручення, виданого УПФУ в м. Сєвєродонецьку, позивачу була здійснена виплата пенсії в сумі 49254,25 грн. 2.2. Спірні правовідносини в цій справі зводяться до питання про те, чи повинен відповідач сплатити позивачу решту недоотриманої суми пенсії, яка вказана у свідоцтві про право на спадщину. 3. Релевантні джерела права 3.1. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини 3.2. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Згідно ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. 4.2. Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна. За таких підстав, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь [PERSON] грошові кошти, набуті ним в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії, яка належала за життя [PERSON] , в розмірі 30894,23 грн. (80148,48 грн. належних до виплати спадкоємцю - 49254,25 грн. фактично виплачених спадкоємцю = 30894,23 грн.). 4.3. Також, суд вважає за необхідне окремо відзначити, що ця справа підлягала розгляду саме за правилами цивільного судочинства, адже предметом позовних вимог був захист цивільних (спадкових) прав спадкоємця на отримання належного їй спадкового майна, яке протиправно утримує у себе інша особа. При цьому, належним відповідачем за цими вимогами є саме Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, адже за змістом статті 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» саме на Пенсійний фонд покладено, зокрема, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій. Правильність вищевказаних висновків суду в частині юрисдикції спору та в частині належності відповідача підтверджується практикою Верховного Суду, яка відображена в постанові від 14 червня 2018 року по справі № 527/346/16-ц. 5. Розподіл судових витрат 5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією №15615 від 13.12.2021 про сплату судового збору у сумі 908 грн. 00 коп. Враховуючи викладене, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп. 5.2. Відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Представник позивача у позовній заяві вказала про наявність у позивача витрат на правничу допомогу. Зокрема, до позовної заяви додано копію договору про надання правничої допомоги, укладеного 17.06.2021 із адвокатом Ракицькою І.М. Зі змісту вказаного договору вбачається, що адвокат зобов`язався надати правову допомогу та представляти права і законні інтереси клієнта. Гонорар адвоката складає 3000 грн., які клієнт сплачує в момент підписання договору. Відповідно до довідки, виданої 17.06.2021 адвокатом Ракицькою І.М., Леонтьєв М.П. сплатив їй 3000 грн. за надання правової допомоги за договором б/н від 17.06.2021. Гроші отримані готівкою 17.06.2021. Однак, суд звертає увагу на те, що представник позивача або позивач всупереч вимог ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України не надали детального опису робіт для визначення розміру витрат на правничу допомогу. Без такого опису суд позбавлений можливості встановити складність та обсяг фактично виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, що був витрачений на виконання цих робіт (надання послуг). Розділ 2 договору про надання правової допомоги із назвою «Права та обов`язки сторін» не замінює собою опис робіт, оскільки в цьому розділі лише перелічуються права та обов`язки адвоката, проте не вказано які з цих повноважень та в якому обсязі використав адвокат. Крім того, неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу. Аналогічний підхід застосовано Верховним Судом у постанові від 23.11.2020 по справі № 638/7748/18. В підсумку, суд вважає за необхідне відмовити у стягненні з відповідача на користь позивача суми в розмірі 3000 грн. в якості витрат за отримання позивачем правової допомоги.

Outcome: approved