Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

В травні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки гроші за договором позики з урахуванням пені в розмірі 400 000грн., посилаючись на те, що 25.10.2020р. між ним та відповідачкою був укладений договір позики, згідно якого відповідачка взяла у нього в борг гроші в розмірі 200 000 грн., які зобов`язалась повернути до 25.10.2021р. шляхом сплати щомісячних платежів до 20 числа кожного місяці по 16 000грн. Однак, у визначений договором спосіб відповідачка гроші не повертає, жодного щомісячного платежу на погашення заборгованості не здійснила, чим порушує взяте на себе зобов`язання, що є передбаченою ч. 2 ст. 1050 ЦК України підставою для дострокового стягнення суми боргу. У разі порушення виконання зобов`язання відповідно до умов договору відповідачка сплачує пеню у розмірі 5% від суми боргу за кожен день прострочення, тому позивач просить стягнути також пеню, яка за 175 днів прострочення становить 1 750 000грн., проте позивач просить стягнути пеню в розмірі 200 000грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.08.2021р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 30-31). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 4 листопада 2021р. закрито підготовче провадження (а.с. 37-38). Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, просять слухати справу у їх відсутність, позов підтримують, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідачка в судове засідання не з`явилась повторно, про день розгляду справи повідомлялась належним чином, відзиву на позовну заяву не подала, а тому суд вважає можливим слухати справу у її відсутність відповідно до ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 25.10.2020р. [PERSON] взяла в борг у [PERSON] гроші в сумі 200 000грн., які зобов`язалась повернути до 20.10.2021р., сплачуючи до 20 числа місяця частину суми боргу у розмірі 16 000грн. на реквізити карткового рахунку. Даний договір позики укладений сторонами у простій письмовій формі (а.с. 11). Однак, відповідачка своїх зобов`язань не виконала та щомісячних платежів на повернення боргу не здійснювала. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оскільки відповідачка належним чином своїх зобов`язань по поверненню взятих в борг коштів не виконує, заборгованість у строки, передбачені договором позики не повертає, з неї на користь позивача підлягає достроковому стягненню заборгованість за договором позики в розмірі 200 000грн. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Частиною 1 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Розпискою про отримання коштів [PERSON] також зобов`язалась у разі порушення виконання зобов`язання сплатити пеню у розмірі 5% від суми боргу за кожен день прострочення. Як вбачається з розрахунку позивача, пеня на 175 днів прострочення становить 1 750 000грн. (200 000грн. х 5% х 175). Суд не може погодитися з таким розрахунком пені виходячи з наступного. Так, відповідно до умов договору відповідачка взяла на себе зобов`язання повертати борг щомісячно до 20 числа кожного місяця. Тому, виходячи з вимог ч. 3 ст. 549 ЦК України несвоєчасно виконане відповідачкою зобов`язання за період з 21.11.2020р. по 20.12.2020р. становить 16 000грн., за період з 21.12.2020р. по 20.01.2021р. становить 32 000грн., за період з 21.01.2021р. по 20.02.2021р. становить 48 000грн., за період з 21.02.2021р. по 20.03.2021р. становить 64 000грн., за період з 21.03.2021р. по 20.04.2021р. становить 80 000грн., за період з 21.04.2021р. по 20.05.2021р. становить 92 000грн. Розмір пені за вказаний період становить 16 000х5%х30днів+ 32 000х5%х31дн.+48 000х5%х31дн.+64 000х5%х29дн.+80 000х5%х31дн.+92 000х5%х30дні = 502 800грн. Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню борг в розмірі 200 000грн., пеня в розмірі 200 000грн., а всього підлягає стягненню 400 000грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved