Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій (з урахуванням уточнено позовної заяви від 04.01.2022 року) просить позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно його малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; встановити опіку над [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , призначити опікуном (піклувальником) над ними та їх майном позивача [PERSON] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня пред`явлення до суду позовної заяви та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позов обґрунтовує тим, що позивач є бабусею [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Батьками дітей є [PERSON] , син позивача, та [PERSON] . Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 19.02.2019 р. у справі № 325/2006/18, провадження № 2/325/41/2019, за позовом [PERSON] до [PERSON] , остання позбавлена батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] 13.08.2021 року батько дітей, [PERSON] , надав нотаріально посвідчену заяву, якою відмовився від батьківських прав на його малолітніх дітей - дочки - [PERSON] та дочки - [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] . Малолітні онучки позивача фактично покинуті батьками та позбавлені батьківського піклування. Батьки проживають окремо від дітей, не цікавляться їх життям, матеріальної допомоги не надають, не забезпечують їх, участі у вихованні дітей не приймають, не піклуються про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Діти - [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачем і її чоловіком, дідусем онуків, [PERSON] . Вона з чоловіком повністю утримують та піклуються про онучок. Менша онука [PERSON] з дитинства хворіє, потребує постійного лікування та медичного обстеження. Лікуванням [PERSON] займається позивач, виконуючи приписи та рекомендації лікарів. З онукою [PERSON] вона перебуває на лікуванні в лікарні. Фактично з 2019 року вона повністю опікується онучками [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 10 листопада 2021 року позовну заяву залишено без руху і надано позивачу строк для усунення недоліків 10 (десять) днів з моменту отримання копії ухвали. 17 листопада 2021 року до суду позивачем подана заява про долучення доказів на виконання ухвали суду від 10 листопада 2021 року. Ухвалою судді від 18 листопада 2021 року відкрито загальне позовне провадження, залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Запорізької області, призначено підготовче засідання на 13 грудня 2021 року, витребувано з Органу опіки та піклування виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Запорізької області висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, а також висновок щодо доцільності встановлення над дітьми опіки позивачем. 04.01.2022 року позивачка подала уточнений позов, у якому крім позбавлення батьківських прав, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. Ухвалою суду від 10.01.2022 року підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду на 27.01.2022 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, на адресу суду надіслала заяву у якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про день, час та місце розгляду справи. 23.12.2021 року надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав визнав, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Третя особа - Служба у справах дітей Приазовської селищної ради об`єднаної територіальної громади в судове засідання уповноваженого представника не направила, будучи належним чином сповіщеною про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Запорізької області в судове засідання уповноваженого представника не направив, будучи сповіщеним телефонограмою про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з такого. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Судом встановлено, що батьками дітей - [PERSON] ,[INFO] , [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданих повторно 03.04.2018 року та 30.03.2018 року відповідно. Відповідно до довідок виконавчого комітету Олександрівської сільської ради №254 та №255 від 14.09.2021 року, позивач [PERSON] зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] . До складу її родини входять онуки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на її утриманні. Як вбачається з довідок виконавчого комітету Олександрівської сільської ради №226 від 14.09.2021 року та №258 від 04.10.2021 року відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , за вказаною адресою не проживає з 10 серпня 2021 року. Мешкає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до копії свідоцтва про народження відповідача [PERSON] серії [NUMBER] від 23 вересня 1984 року його матір`ю вказана позивач по справі [PERSON] . Заочним рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 19 лютого 2019 року у справі № 325/2006/18 (2/325/41/2019) [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В матеріалах справи наявні копії консультативних висновків спеціаліста від 11.06.2019 року та 18.10.2019 року відносно [PERSON] , [INFO] , з яких вбачається, що останній встановлений діагноз - лівосторонній нижній монопарез, як наслідок пренатальної патології афективно-респіраторні напади. Згідно копії заяви від 13.08.2021 року, посвідченої приватним нотаріусом Приазовського районного нотаріального округу Запорізької області Коверзнєвим Є.В. та зареєстрованої в реєстрі за №1159, [PERSON] відмовився від батьківських прав на його малолітніх дітей: дочки - [PERSON] , [INFO] , дочки - [PERSON] , [INFO] , які проживають за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до копії заяви від 16.11.2021 року [PERSON] зверталася до Органу опіки та піклування Олександрівської сільської ради з приводу призначення її опікуном над малолітніми онуками. Рішенням Олександрівської сільської ради №126 від 30.11.2021 року затверджено висновок органу опіки та піклування Олександрівської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією рішення та відповідного висновку. З копії рішення Олександрівської сільської ради №127 від 30.11.2021 року та додатку до нього вбачається, що вищевказаним рішенням затверджено висновок органу опіки та піклування про можливість громадянки [PERSON] , 1966 року народження виконувати обов`язки опікуна над малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Такі ж обов`язки на батьків покладені статтею 150 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 5 ст. 12 цього ж закону передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснено в пункті 16 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Суд вважає, що зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків і не приймає жодної участі у вихованні своїх малолітніх дітей, що проявляється у відсутності спілкуванні з дітьми та інтересу щодо їх життя і здоров`я, не прийняття участі у створенні дітям належних умов для їх нормального та всебічного розвитку. Ухилення відповідача від виховання дітей суперечить їх інтересам, перешкоджає їх нормальному вихованню в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини і сім`ї. Зважаючи на вищевикладене, а також на визнання відповідачем позовних вимог в частині позбавлення його батьківських прав, суд вважає, що захист прав малолітніх дітей шляхом позбавлення відповідача батьківських прав є виправданим і таким, що відповідає перш за все інтересам дітей. На підставі положень статей 166, 180, 182 СК України, позовні вимоги про стягнення аліментів також підлягають задоволенню, їх розмір є обґрунтованим. Відповідно до ч. 1 ст. 58 Цивільного кодексу України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно з ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Статтею 244 СК України передбачено, що опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу. Згідно з висновком органу опіки та піклування Олександрівської сільської ради громадянка [PERSON] , 1966 року народження, може бути призначена опікуном над малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Дослідивши дані про особу [PERSON] , викладені у вищевказаному висновку органу опіки і піклування, враховуючи, що остання є особою, яка може бути опікуном дитини, та відповідає вимогам, встановленим статтею 244 СК України, діти виховуються нею і вона є їх бабусею, суд вважає, що призначення позивача опікуном малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відповідає перш за все інтересам дітей, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останньою і документально підтверджені (квитанцією № 24 від 12 листопада 2021 року) судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 908,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved