Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

Адвокат Білозьоров О.Б., що діяв в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом, в якому просив витребувати майно з чужого незаконного володіння. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] перебував у шлюбі з відповідачкою та рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28.03.2014 року шлюб було розірвано. Згідно рішення суду по справі № 263/856/14-ц поділено майно подружжя та транспортний засіб легковий седан модель FSOLanosTF69Y марки DAEWOO номер [NUMBER] , 2007 року випуску, синього кольору, об`єм двигуна 1498, право власності на який визнано за [PERSON] . Всупереч рішенню суду відповідач не віддає вищевказаний автомобіль та ігнорує його листи та звернення. Він звертався до поліції із заявою про злочин, однак отримав відмову, в якій національна поліція визнає дане питання цивільно-правовими відносинами. Таким чином відповідачка відмовляється добровільно віддати належне позивачу майно. Просив вилучити у [PERSON] транспортний засіб легковий седан модель FSOLanosTF69Y марки DAEWOO номер [NUMBER] , 2007 року випуску, синього кольору, об`єм двигуна 1498 у повному комплекті на користь [PERSON] . Відповідачка [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву в якому зазначила, що вона дійсно з [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 31 жовтня 2003 року. Під час шлюбу ними були придбані: квартира за адресою: [ADDRESS] та автомобіль Ланос Деу державний номерний знак [NUMBER] , 2007 року випуску. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 28 березня 2014 року шлюб між ними було розірвано та проведений поділ майна, за яким за нею було визнано право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , а за відповідачем право власності на автомобіль Ланос Деу державний номерний знак [NUMBER] , 2007 року випуску. З цього часу їй невідома доля зазначеного автомобіля, [PERSON] був єдиним, відомим їй, його власником та користувачем. Разом з тим, починаючи з квітня 2019 року, через п`ять років після розподілу майна, [PERSON] почав безпідставно звинувачувати її у навмисному утриманні та неповерненні йому спірного автомобіля. З цього приводу Центральним відділом поліції ГУНП Донецької області у м. Маріуполі проводилося досудове розслідування за зверненням [PERSON] про притягнення її до кримінальної відповідальності , та йому було відмовлено. Вважала, що такі дії позивача зумовлені тим, що з весни 2019 року, позивач вирішив «надавити» на неї та залякати її після того, як виконавча служба заявила йому про його обов`язок погасити заборгованість по сплаті аліментів на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Також , зазначила, що позивач не привів ніяких обґрунтувань та доказів на підтвердження позову та безпідставно заявляє, що вона, начебто, утримує автомобіль та не віддає його. Оскільки позивачем позов не доведений, просила відмовити у його задоволенні. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження, по справі призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 лютого 2020 року цивільну справі передано за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 2 лютого 2021 року закрито підготовче провадження у цивільній справі, справу призначено до судового розгляду. Представником позивача адвокатом Білозьоровим О.Б. подана заява про розгляд справи за його та позивача відсутністю . Відповідачка та її представник адвокат Харитонова Г.Л. до судового засідання не з`явились, надали заяву про слухання справи у їх відсутності. Позов не визнали з підстав, зазначених у відзиві на позов. Просили застосувати позовну давність. Розгляд справи було призначено на 31.01.2022 року. Згідно з ч.6 ст.259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Враховуючи складність справи, виготовлення судового рішення відкладено на 3 дні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного висновку. У відповідності\~до \~ч.ч.1,2\~ст.\~2\~ЦПК України\~завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно зі\~статтею 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 15 ЦК України\~ визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що з 31.10.2003 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28 березня 2014 року шлюб між ними було розірвано та проведено розподіл майна, за яким було припинено право спільної сумісної власності , та визнано за позивачем [PERSON] право власності на транспортний засіб легковий седан модель FSOLanosTF69Y марки DAEWOO номер [NUMBER] , 2007 року випуску, синього кольору, об`єм двигуна 1498, а за відповідачкою [PERSON] (в наступний час прізвище [PERSON] ) було визнано право власності на квартиру [ADDRESS] . Рішення не оскаржувалося та набуло законної сили 08.04.2014 року ( а.с.11). За приписами\~ч.ч.\~1,\~2,\~4\~ст.\~12\~ЦПК України\~ цивільне\~судочинство здійснюється\~на засадах\~змагальності сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Виконуючи положення п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України, за клопотанням представника позивача, судом було витребувано з Територіального сервісного центру МВС №1441 в Донецькій області Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Донецькій області( філії ГСЦ МВС) інформацію щодо спірного автомобіля. Листом від 31.07.2020 р. № 31/5-1441-913 Територіальний сервісний центр МВС №1441 в Донецькій області повідомив, що відповідно до інформації Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 29.07.20р. автомобіль DAEWOOFSOLANOSTF69Y, 2007 року випуску, синього кольору, куз. № [NUMBER] , який належав [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований 31.05.2014 р.(по теперішній час) у Центрі ДАІ 1422( ЦНППВАЗ м. Ясинувата) за громадянкою [PERSON] , [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] , підставою для реєстрації є довідка-рахунок ВІА 435658 від 28.05.2014 р. видана «ПП [PERSON] ». У зв`язку з тим, що реєстрація відбулась у Центрі ДАІ 1422 ( ЦНППВАЗ м. Ясинувата), копії відповідних документів надати не мають можливості ( а.с.86). Інших доповнень до позову або клопотань з боку позивача та його представника до суду не надходило. За приписами\~ч.\~3\~ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому засіданні встановлено, що у відповідачки [PERSON] відсутній спірний автомобіль та проти цього не заперечував позивач та його представник. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачений обов`язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Власник має право реалізувати\~ своє право на захист\~ шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна з чужого незаконного володіння. Не може \~бути пред`явлений позов до осо\-би, яка не володіє річчю, що є предметом спору. У п. 86 постанови від 14 листопада 2018 року по справі № 183/1617/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача (близький за змістом підхід сформулював Верховний Суд України у висновку, викладеному у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14). Враховуючи, що позивачем не доведено наявність спірного автомобіля саме у відповідачки, позов про витребування майна задоволенню не підлягає. У відповідності до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., а відповідно до ЗУ «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року (в редакції від 15.12.2017 року) з 01 січня 2019 року, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, а саме 840,00 гривень. Відповідно до\~п.2\~ч.2\~ст.141\~ЦПК України,\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі відмови в позові на позивача. У зв`язку з тим, що позивачу у позові відмовлено, тому з нього на користь держави у відповідності до п.п.1, п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» повинна бути стягнута сума недоплаченого судового збору за ставками, що діяли на час звернення до суду, а саме 71,60 грн. (840 грн. 768,40 грн.). На підставі ст.ст.\~2,12,\~13,\~76-81,\~89,\~133,\~258,259,263-265,352\~ ЦПК України, ст.ст. 387,388 ЦК України , суд

Outcome: approved