Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

У грудні 2021 року позивач Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] , мотивуючи його тим, що відповідно до ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу від 29.06.2017 № 847 позивач надає послуги з розподілу природного газу в межах території міста Житомир та Житомирської області (крім міста Коростишів та Коростишівського району), а також території сіл Бухни та Морозівка Погребищанського району та села Махаринці Козятинського району Вінницької області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації АТ "Житомиргаз". Між сторонами укладено Типовий договір розподілу природного газу, що підтверджується фактом споживання природного газу (далі - Типовий договір). Фактичне споживання природного газу підтверджується витягами про фінансовий стан з рахунку споживача [PERSON] в системі "Gasolina". Об"єкт споживача [PERSON] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] приєднаний до газорозподільної мережі, а відтак споживач має доступ до неї. На підставі п. 6.3 Договору та відповідно до встановленого для АТ "Житомиргаз" тарифу, за об"єктом відповідача визначено вартість послуг з розподілу природного газу на 2020 рік в період з 01 січня по 30 червня 2020 року у розмірі 369,67 грн (з ПДВ) за місяць, з 01 липня 2020 року - 411,20 грн (з ПДВ) за місяць, з 01 січня 2021 року - 94,86 грн (з ПДВ) за місяць. В порядку, визначеному п. 6.6 Типового договору, на адресу відповідача направлено рахунки на оплату за період січень 2020 - листопад 2021 року. 24.11.2021 на адресу [PERSON] була направлена вимога про сплату заборгованості та повторно направлено вищевказані рахунки на оплату. Станом на даний час послуги, що були надані позивачем за Типовим договором у період з січня 2020 року по листопад 2021 року не були оплачені, тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь вартість наданих послуг в розмірі 5728,64 грн за період з січня 2020 рік по листопад 2021 року та судовий збір в сумі 2270 грн. Ухвалою судді від 29.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У вищевказаній ухвалі відповідачу роз"яснено його право у п"ятнадцятиденний строк з дня її вручення подати відзив на позовну заяву, який має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з вищезазначених підстав та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] своїм правом на подання відзиву на позовну заяву в порядку ст. 178 ЦПК України не скористався, будь-яких документів на підтвердження заперечень проти позову на адресу суду не надав. В судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що жодного договору з відповідачем не підписував і згоди на оплату за послуги розподілу природного газу не давав. Товариство не надавало документальне підтвердження щодо сум нарахування за послуги розподілу природного газу. З січня 2020 року по 07.11.2021 ним спожито 885 метрів кубічних газу, за яким алгоритмом здійснюється нарахування за послуги розподілу природного газу і звідки взялася сума 4969,79 грн не зрозуміло. Постанова НКРЕКП про встановлення тарифу за надання послуг розподілу природного газу, на яку посилається товариство, є незаконною, оскільки не зареєстрована в Міністерстві юстиції та не набрала чинності. Враховуючи викладене, просить суд в позові відмовити повністю. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов наступного висновку. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду на захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів. З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що [PERSON] є споживачем природного газу, об"єкт якого розташований по [ADDRESS] . Сторони визнають, що даний нерухомий об`єкт приєднаний до газорозподільної мережі та відповідач має доступ до мережі. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу (далі - Типовий договір) (а.с.7-12). Відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» з 01 липня 2015 року функції постачання та розподілу природного газу розділені. Відповідно до п. 1.1 Типового договору цей договір є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Також згідно з п.1.3 Типового договору розподілу природного газу цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст.ст. 633, 634, 641-642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов Типового договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання споживачем підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував факту споживання природного газу за вищевказаним об"єктом. Таким чином, між сторонами укладено Типовий договір розподілу природного газу, що підтверджується фактом фактичного споживання природного газу. Доказів звернення відповідача до АТ «Житомиргаз» із заявою про розірвання Типового договору розподілу природного газу суду не надано. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг з газопостачання регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», Цивільним кодексом України. У відповідності до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги з постачання та розподілу природного газу. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 2 розділу III Правил, затверджених постановою Національної Комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України № 2496 від 30.09.2015, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Згідно ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов"язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов"язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Розрахунки за послугу розподілу природного газу, яка надається оператором ГРМ, здійснюються, виходячи із величини річної замовленої потужності об`єкта споживача та має оплачуватися споживачем рівними частками протягом календарного року (п. 1 глави 6 розділу 6 Кодексу газорозподільчих систем). Річна ж замовлена потужність об`єкта споживача на розрахунковий календарний рік визначається, виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року. Згідно довідки АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" від 06.12.2021 відповідно по даних обліку по особовому рахунку [NUMBER] , відкритому на ім"я споживача [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ) за підсумками 2018-2019 газового року загальний об"єм спожитого природного газу складає 4153,57 метрів кубічних, за 2019-2020 газовий рік - 564,62 метрів кубічних. Загальна сума заборгованості за період лютий 2020 року-листопад 2021 року становить 5728 грн 64 коп. Заяви від [PERSON] про припинення (розірвання) Типового договору розподілу природного газу, який укладений з АТ "Житомиргаз", не надходили (а.с. 18). Як вбачається з довідки про фінансовий стан розрахунків за послугу з розподілу природного газу від 24.11.2021 за об"єктом відповідача визначено вартість послуг з розподілу природного газу на 2020 рік в період з 01 січня по 30 червня 2020 року у розмірі 369,67 грн (з ПДВ) за місяць, з 01 липня по 31 грудня 2020 року - 411,20 грн (з ПДВ) за місяць, з 01 січня по 30 листопада 2021 року - 94,86 грн (з ПДВ) за місяць (а.с. 19). Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного оператора ГРМ з розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (абзац третій пункту 6.3 розділу 6 Типового договору розподілу природного газу). Оплата вартості послуги з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність (абзац пункту 6.1 розділу 6 Типового договору розподілу природного газу). Так, постановою НКРЕКП від 24 грудня 2019 року № 3020 для позивача визначено тариф на послуги розподілу природного газу на період із 01 січня 2020 року до 30 червня 2020 року 0,89 грн за один метр кубічний на місяць (без урахування ПДВ), з 01 липня 2020 - 1,09 грн за 1 метр кубічний на місяць (без урахування ПДВ) (а.с. 13); постановою НКРЕКП від 24 червня 2020 року № 1158 для позивача визначено тариф на послуги розподілу природного газу на період із 01 липня 2020 року до 31 грудня 2020 року 0,99 грн за один метр кубічний на місяць (без урахування ПДВ) (а.с. 14); постановою НКРЕКП від 30 грудня 2020 року № 2769 для позивача визначено тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 1,68 грн за один метр кубічний на місяць (без урахування ПДВ) (а.с. 15). Оплата вартості послуги з розподілу природного газу споживачем має здійснюватися на підставі рахунка оператора ГРМ. Розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним. Згідно розрахунку заборгованості за надання послуги розподілу природного газу станом на 24.11.2021 за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість за послуги з розподілу природного газу за період з 01 січня 2020 року по листопад 2021 року в сумі 5728,64 грн (а.с. 16-17). 24.11.2021 позивачем на адресу [PERSON] було надіслано вимогу в порядку ст. 530 Цивільного кодексу України за № 100-Сл-22618-1121 про сплату суми заборгованості щодо наданих послуг у період з січня 2020 року по листопад 2021 року у розмірі 5728 грн 64 коп, а також відповідні рахунки на оплату за вказаний період (а.с. 20- 44). Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, між сторонами існують правовідносини з постачання природного газу, які відповідачем не виконуються належним чином, що вбачається з наданих позивачем доказів по справі, внаслідок чого порушене право позивача згідно ст. 16 ЦК України підлягає захисту, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 2270 грн.

Outcome: approved