Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно трьох неповнолітніх дітей та [PERSON] батьківських прав відносно однієї неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що відповідачі є батьками дітей, однак свідомо ухиляються від покладених на них законом батьківських обов`язків, не цікавляться життям та здоров`ям дітей, не піклуються про їх фізичний та духовний розвиток. Сторони в судове засідання не прибули. Представник органу опіки в письмовій заяві до суду просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Причини неявки відповідачів невідомі, про час і місце судового розгляду повідомлені вчасно та належним чином. Правом подати відзив на позов не скористались. В підготовчому засіданні від 20.12.2022 заперечували щодо позовних вимог, при цьому зазначили, що дітей жодного разу не провідували і не допомагали їм, однак не хочуть, щоб їх відбирали. Дослідивши письмові матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, крім інших, орган опіки та піклування (ст.165 СК України). Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Крім того, відповідачка також є матір`ю [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , відомості про батька яких записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. На протязі 2021 року умови проживання відповідачів за адресою с. Кикова, Новоград-Волинського району неодноразово обстежувались комісією, якою було встановлено, що вбудинку незадовільні санітарно-гігієнічні умови. Відповідач [PERSON] систематично зловживає спиртними напоями. Стан житлового будинку, де проживають сторони, незадовільний, продукти харчування в обмеженій кількості, місце для сну та вільного дозвілля дітей відсутнє, світло в будинку відключене за борги. З Висновку органу опіки та піклування Стриївської сільської ради Новоград-Волинського району слідує, що за Розпорядженням Пулинської районної державної адміністрації №201 від 02.12.2020 діти у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для їх життя та здоров`я відібрані у відповідачів та влаштовані на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] . Діти перебувають на первинному обліку дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування в службі у справах дітей Стриївської сільської ради Новоград-Волинського району. 04.08.2020 Новоград-Волинським міськрайонним судом було винесено рішення, яким неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] відібрано у відповідачів без позбавлення батьківських прав та стягнено аліменти на їх утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 17.04.2020 і до досягнення ними повноліття. Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідачів відносно їх неповнолітніх дітей. Звертаючись до суду з даним позовом, якому передувала виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, позивачем були вжиті усі можливі заходи та міри з метою захисту інтересів дітей щодо їх права на батьківське піклування. Конституцією України (ст.51) визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку (ст.8 Закону України "Про охорону дитинства"). Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У Принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Ст.3 Конвенції про права дитини наголошує, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню їх інтересів. Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків (ст.164 СК України). Це є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Безумовно, інтереси дітей є надзвичайно важливими, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, і позбавлення останніх батьківських прав є крайнім, виключним та надзвичайним способом впливу на них. Матеріалами справи підтверджено та не спростовано беззаперечними доказами, що відповідачі самоусунулися від виконання батьківських обов`язків, переклавши всю відповідальність за життя своїх дітей на державу та інших людей, що суд сприймає як свідоме нехтування своїми обов`язками. Розуміючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, враховуючи положення ПП ВСУ №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд вважає доведеним факт ухилення [PERSON] та [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, а позовні вимоги органу опіки та піклування про позбавлення їх батьківських прав обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України він стягується з відповідачів в дохід держави в розмірі 908 грн.

Outcome: approved