Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом. Вказує, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області 25 березня 2008 року), який був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS] . Після смерті чоловіка [PERSON] залишилось спадкове майно: - житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за [ADDRESS] . Звернувшись до приватного нотаріуса Царичанського районного нотаріального округу Сало В.В. для видачі свідоцтва про право на спадщину, отримала постанову від 20.02.2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстави відсутності документа на ім`я спадкодавця, що посвідчує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Зазначила, що перебуваючи в шлюбі з чоловіком, вони в 1976 році почали будувати будинок. Чоловік, як забудовник, оформив з виконавчим комітетом Царичанської районної ради народних депутатів договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності житловою площею не більше 60 кв.м., який був завірений нотаріально. В 1980 році вони побудували будинок і почали в ньому проживати. У 1988 році був виготовлений технічний паспорт на будинок. Оформленням документів на будинок займався її чоловік. Чи оформив документи чоловік до кінця, вона не знала. Вже 40 років проживає в даному будинку. На час смерті чоловіка в будинку проживала вона та син [PERSON] із своєю сім`єю, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпропетровської області від 31.07.2020 року за №1617. Таким чином, вони з сином фактично прийняли спадщину, але до нотаріуса для оформлення документів не зверталися. Син із своєю сім`єю переїхали жити в придбаний ними будинок, а вона залишилась проживати сама. У 2020 році вирішила оформити у відповідності до законодавства документи на будинок та звернувшись до нотаріуса лише тоді виявила відсутність будь-якого документу, що посвідчував би право власності на житловий будинок. В наявності є лише технічний паспорт на житловий будинок, де власником будинку записаний її покійний чоловік [PERSON] . На сьогодні, реєстрація (оформлення) права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року регулюється Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» із змінами та доповненнями №1952-IV від 01.07.2004 року та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (затвердженим Постановою КМУ від 25.12.2015р. за №1127) На підставі викладеного прохає визнати за нею, у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить слухати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій прохав, судове засідання провести без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В силу п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області 25 березня 2008 року) (а.с.7). Відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності житловою площею не більше 60 кв.м., [PERSON] була надана на праві безстрокового користування земельна ділянка загальною площею 1000 кв.м. по [ADDRESS] , призначена для будівництва житлового будинку та належить [PERSON] (а.с.8-9). Як вбачається з технічного паспорту виготовленого станом на 12.07.2021р. на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , рік будівництва житлового будинку 1975 рік (а.с.48 -50). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.02.2020р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.18). За довідкою, виданою виконавчим комітетом Царичанської селищної ради Дніпропетровської області від 31.07.2020 року №1617 [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] починаючи з 10 лютого 1978 року і по день смерті. На день смерті разом з ним проживали дружина - [PERSON] , [INFO] з 10 листопада 1978 року і по цей час; син - [PERSON] , [INFO] з 07 лютого 2000 року і по цей час; невістка - [PERSON] , [INFO] , починаючи з 07 лютого 2000 року і по цей час; онука - [PERSON] , [INFO] , починаючи з 19.07.2000 року і по цей час (а.с.17). З інформації приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Сало В.В. від 28.08.2021 року №481/02-14 вбачається, що на майно [PERSON] , померлого [INFO] , за заявою позивача [PERSON] про прийняття спадщини заведено спадкову справу (а.с.55 -74). Частиною першою статті 182 ЦК України передбачено, що право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації. Згідно за ст.331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту його державної реєстрації. Встановлено, що спадкодавець за життя не оформив документи на належне йому нерухоме майно та не зареєстрував його належним чином. Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 р. № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється: по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05.08.1992 р., могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України по справі № 6-137цс13 від 18.12.2013 р. Згідно акту від 12.07.2021р. №21/0712-1 при проведенні обстеження домоволодіння [ADDRESS] , встановлено, що відповідно до Постанови КМУ №406 від 07.06.2017р., а також згідно листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України №40-12-2409 від 01.09.2011р. не належать до самочинного будівництва: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року; будівлі та споруди зазначеного домоволодіння відповідають вимогам безпечної їх експлуатації (а.с.96). Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом від 17.07.97 № 475/97-ВР, передбачено право фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Судом встановлено, що відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.ст.177,190 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, інше майно, результати робіт, послуги, майнові права, тощо. Відповідно до ч.1 ст.178 ЦК України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватись або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі здійснення будівництва згідно із законом та смерті забудовника, всі його права та обов`язки як забудовника, входять до складу спадщини. Згідно за п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Проаналізувавши вищевикладене, а саме те, що право власності на спадкове майно не було зареєстровано за життя його власника, що нині є перешкодою у прийнятті позивачем спадщини за законом, визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. При вирішенні питання про розподіл судового збору, судом враховується позиція позивача не стягувати судовий збір із відповідача. На підставі викладеного, та

Outcome: approved