Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

10 листопада 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини. Позовна заява обґрунтована тим, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 27.08.2020 року по справі № 521/17505/18 позов [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів задоволено, вирішено стягнути на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі 2000 грн, щомісячно, але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, до повноліття дитини, починаючи з набрання рішенням чинності. На даний час такий розмір стягнених аліментів є незначним для утримання дитини, а тому позивачка просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, які присуджені вищевказаним рішенням суду на утримання сина, на стягнення у розмірі 1/4 частки від ycix видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, і до досягнення донькою повноліття Ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 17.11.2021 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, її представник подавав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач у судове засідання не прибув, його представник подала заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до відзиву на позовну заяву відповідач визнав позовні вимоги частково в розмірі 1/7 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного вію починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення ним повноліття. В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначила, що відповідно до судового наказу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03.10.2019 року про стягнення з нього на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 вересня 2019 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідач є також батьком неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . З наявних у справі доказів вбачається, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 27.08.2020 року по справі № 521/17505/18 позов [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів задоволено, вирішено стягнути на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі 2000 грн., щомісячно, але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, до повноліття дитини, починаючи з набрання рішенням чинності. Відповідно до копії судового наказу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03.10.2019 року у справі №130/1939/19 вбачається, що з відповідача було стягнуто на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 вересня 2019 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України (надалі - СК України). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Також, відповідно до вказаної норми СК України саме стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. При цьому обов`язок батьків дитини по утриманню дитини є спільним, на чому в сімейному законодавстві робиться акцент. Батьки дитини мають рівні обов`язки з надання утримання дитині, оскільки, згідно ч. 1 ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Частиною 2 ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обов`язок по утриманню дитини лежить як на батькові, так і на матері, отже забезпечення спільної дитини повинно покладатися на обох. Частина 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Україною 27.02.1991 року, наголошує: в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У ч. 2 ст. 51 Конституції України та 180 СК України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Позивач просить стягнути аліменти на утримання дитини у частці від доходу батька дитини, змінивши спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми. При визначенні частки доходу відповідача, яка підлягає стягненню в якості аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , суд враховує наявність на утриманні відповідача доньки, [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені, а саме приходить до висновку, що стягненню підлягають аліменти в розмірі 1/5 частини від заробітку (доходу) відповідача. Разом з цим, так, як закон спеціально не встановлює особливості визначення часу з якого аліменти підлягають стягненню у новий спосіб та розмір, то можна дійти висновку, що відповідні зміни настають з часу набрання законної сили новим рішенням суду. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: partial