Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

07.09.2021 до суду надійшли матеріали позовної заяви [PERSON] , представник позивача адвокат Смірнов С.І., до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. В обґрунтування вимог позивач зазначає, що 05.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис за реєстровим №59669 про стягнення з неї на користь ТОВ ФК «Аланд» заборгованості в сумі 32954,87 грн. На підставі вищевказаного виконавчого напису нотаріуса, який оспорюється, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Романом Васильовичем 19.02.2021 відкрито виконавче провадження №64572137 про стягнення боргу в сумі 32954,87 грн. з боржника [PERSON] на користь ТОВ ФК «Аланд», виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 3295,49 грн. Позивач вважає, що вчинений виконавчий напис від 05.10.2020 за реєстровим №59669 є незаконним та таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що жодних відносин з відповідачем ТОВ ФК «Аланд» у неї не було і на даний час не існує. Ніяких документів, претензій від вказаного товариства позивач не отримувала. У липні 2021 року позивач дізналась що постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Р.В. 19.02.2021 відкрито виконавче провадження №64572137 про стягнення боргу в сумі 32954,87 грн. з боржника [PERSON] на користь ТОВ ФК «Аланд», виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 3295,49 грн. 09.08.2021 від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича витребувано копію виконавчого провадження №64572137 відкритого по виконавчому напису №59669 від 05.10.2020. За адресою вказаною у виконавчому написі та постанові про відкриття виконавчого провадження позивач ніколи на проживала, невірно вказаною є адреса місця її реєстрації. Вважає, що відповідачем свідомо було надано неправдиві відомості про її персональні дані з метою незаконного стягнення коштів. На підставі викладеного, просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса №59669 від 05.10.2020 щодо стягнення з неї на користь відповідача заборгованості в розмірі 32 954 грн. 87 коп. Ухвалою суду від 10.09.2021 відкрито провадження по справі, підготовче засідання призначено на 11.10.2021 (а.с.16) та в подальшому відкладено на 11.11.2021, 08.12.2021, з поважних причин (а.с.27). Ухвалою суду від 08.12.2021 справу призначено до судового розгляду на 28.12.2021 (а.с.43) та в подальшому відкладено на 04.02.2022. Ухвалою суду від 04.02.2022 постановлено провести заочний розгляд справи, з постановленням заочного рішення. Враховуючи, що всі учасники судового розгляду у судове засідання не з`явилися, суд розглядає справу з урахуванням положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. від 05.10.2020 громадянка України [PERSON] є боржником за Кредитним договором №1001146184 від 14.02.2012, укладеним з АТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ ФК «Аланд». Сума заборгованості за період з 11.08.2020 по 14.08.2020 складає 32454,87 грн., у тому числі: 24105,66 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 8349,21 грн. - прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом та 500 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Загальна сума, що підлягає стягненню 32954,87 грн. (а.с. 9). На підставі вищевказаного виконавчого напису нотаріуса, який оспорюється, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Романом Васильовичем 19.02.2021 відкрито виконавче провадження №64572137 про стягнення боргу в сумі 32954,87 грн. з боржника [PERSON] на користь ТОВ ФК «Аланд», виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 3295,49 грн. (а.с.11). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (постанова Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 299/1160/16-ц, провадження № 61-22900св18). Крім цього, слід зазначити, що оскільки у нотаріальному процесі бере участь одна сторона правочину, то нотаріус оцінює документи як докази лише однієї заінтересованої сторони - стягувача, який звернувся до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав, при цьому, останній повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. З наданих позивачем та витребуваних судом документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, а саме станом на 05.10.2020 боржник [PERSON] мала безспірну заборгованість перед стягувачем ТОВ ФК «Аланд», чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Судом не встановлено факту отримання позивачем повідомлення про наявність заборгованості та її розміру. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, враховуючи те, що відповідачем не було подано у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву та не додано відповідних доказів, які б підтверджували їх можливі заперечення, як і не надано приватним нотаріусом на вимогу суду документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис, для з`ясування наявності безспірності заборгованості, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Отже, враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] задоволені в повному обсязі, з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача 908 грн судового збору, сплаченого останньою при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved