Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, при цьому зазначивши, що з 06 грудня 2019 року вони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Олевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області за актовим записом № 144. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося, на даний час сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, примирення між сторонами неможливе.Також позивачка просить стягнути з відповідача на її користь сплачені судові витрати у розмірі 908 грн. 00 коп. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді Винару Л.В. Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 29.10.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву з проханням розгляд справи проводити без її участі у зв`язку з карантином. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі у зв`язку з карантином. Позовні вимоги визнає. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов. Заперечення стосовно розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони з 06.12.2019 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Олевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області за актовим записом № 144, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від спільного проживання в шлюбі сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 5). Позивачка не перебуває на обліку з приводу вагітності в КНП «Олевська центральна лікарня», що стверджується медичною довідкою від 07.09.2021 року № 138 (а.с. 9). Під час спільного проживання у шлюбі між позивачкою та відповідачем виникли неприязні відносини, які створили обстановку при якій збереження сім`ї є неможливим, і у зв`язку з чим сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо та примирення між сторонами неможливе. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.ст.110,112 СК України з яких слідує, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка у поданій до суду позовній заяві запевнила суд про те, що її рішення про розірвання шлюбу є остаточним і відповідає її волі. Обставин, які перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. В даному випадку суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливим, тому шлюб між ними слід розірвати. Позивачка, як сторона, на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 2 ст. 141 ЦПК України на стягнення з відповідача понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с. 1).

Outcome: approved