Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 15 серпня 1992 року. Мотивує заяву тим, що з липня 2021 року шлюбні відносини припинені і з цього часу проживають окремо. Причиною припинення шлюбних відносин є те, що протягом останніх років відносини з відповідачем постійно погіршувались. В результаті цього зникло взаєморозуміння. Чоловік неодноразово вчиняв подружні зради та домашнє насильство відносно позивачки. Відповідач нехтує сімейними цінностями, не хоче підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватись про побудову сімейних відносин на почуттях любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Спроби примиритись не дали результатів. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечить інтересам позивача. Відповідач своєї згоди на припинення шлюбних відносин не надав. На момент подання позову майнового спору не мають. З урахуванням положень ст. 274 ЦПК України при відкритті провадження вирішено провести розгляд цієї справи в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Від представника позивача адвоката Юрко С.С. надійшла заява про розгляд справи за його та позивача відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився. Представник відповідача адвокат Марискіна О.О. в судовому засіданні позов визнала, проти його задоволення не заперечувала. Пояснила, що шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинені. Виходячи з приписів ст.ст. 43, 223 ЦПК України суд постановив слухати справу за відсутності позивача та його представника. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків. Між сторонами зареєстровано шлюб 15 серпня 1992 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 5). Подружжя спільних неповнолітніх дітей не має. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Строк на примирення надавати недоцільно, оскільки жоден з подружжя цього не бажає. Таким чином, суд вважає встановленим, що збереження сім`ї в подальшому неможливо, шлюб сторін існує формально, суперечить інтересам обох з подружжя. Тому суд приходить до висновку, що шлюб підлягає розірванню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved