Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3 000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дочкою 23 років або припинення навчання. Позовну заяву мотивує тим, що між нею та відповідачем був укладений шлюб. Шлюб на сьогоднішній день розірвано. Від цього шлюбу в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з нею. Знаходяться на її утриманні. Дочка навчається у Фаховому медичному коледжі КЗВО «Рівненська медична академія». Навчається на стаціонарній формі навчанні на спеціальності «Стоматологія». Державна форма навчання. Період навчання з 01 вересня 2021 року по 28 червня 2025 року. В зв`язку з цим дочка потребує матеріальної допомоги, а вона самостійно не може утримувати та навчати її. При цьому, відповідач зобов`язаний утримувати своїх дітей, спроможний це робити, є працездатною особою і є фізичною особою-підприємцем. У судовому засіданні позивач просила позов задовольнити з підстав у ньому наведених. Окрім того, вказала, що витрачає на дочку щомісячно не менше 5 тисяч гривень, однак доказів цього не збирала і до суду не подавала. Дочка навчається на державній формі навчання та проживає вдома. А відповідач спроможний сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки в розмірі 2 000 грн. 00 коп. Вказав, що на даний час отримує дохід в розмірі 10-12 тисяч гривень, однак сплачує аліменти ще на утримання неповнолітнього сина на користь позивача в розмірі 2 700 грн. та на його утриманні перебуває вагітна дружина. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне 06 листопада 2003 року. В зв`язку з реєстрацією шлюбу з [PERSON] 31 жовтня 2020 року позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 31 жовтня 2020 року. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 29 серпня 2019 року в справі №569/6037/19 змінено розмір аліментів та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення ними повноліття. [INFO] [PERSON] досягла повноліття. [PERSON] є студентом І курсу, спеціальності «Стоматологія» Фахового медичного коледжу КЗВО «Рівненська медична академія». Форма навчання очна (денна). Термін навчання з 01 вересня 2021 року по 28 червня 2025 року на державній формі навчання. Відповідач [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною третьою статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до частин першої та другої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Встановивши, що [PERSON] досягнула повноліття, продовжує навчання та потребує в зв`язку з цим матеріальної допомоги, суд доходить висновку, що відповідач, який є батьком [PERSON] , зобов`язаний надавати дочці таку допомогу до завершення навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років та може її надавати. Доказів відсутності у батька можливості надавати таку допомогу судом не встановлено. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, задовільний стан здоров`я [PERSON] та [PERSON] , потреби повнолітньої дочки, зокрема зауважує, що вона навчається на державній формі навчання, проживає вдома і не потребує витрат на проживання за місцем знаходження навчального закладу, матеріальне становище відповідача, який перебуває у працездатному віці і є фізичною особою-підприємцем, а також враховує перебування на утриманні відповідача інших осіб, зокрема необхідність сплати аліментів на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з рівності прав та обов`язків батьків, суд доходить висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача у розмірі 2 000 грн. 00 коп. щомісячно, на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім. Доказів про потребу стягнення коштів на утримання повнолітньої дочки в більшому розмірі позивач суду не надала. Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку про задоволення позову частково. На підставі частини першої статті 191 та статті 201 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити з дня пред`явлення позову, тобто з 08 грудня 2021 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial