Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свій позов мотивувала тим, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . 25.03.2006р. в зазначеному житлову будинку було зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON] , який є її сином. В 2007 році [PERSON] виїхав до м. Дніпро, з того часу він не проживає в її будинку, його речі в будинку відсутні, а з 2010 року вона взагалі припинила спілкування з сином. Проте його реєстрація у належному їй будинку суттєво впливає на оплату за комунальні послуги та ускладнює отримання субсидії. Просила усунути перешкоди у здійсненні права користування майном шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] . Ухвалою суду від 19.11.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Міскевич А.Л. позовну заяву підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] , сповіщений про час, дату та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Тому суд у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою позивачки [PERSON] .. Зазначила, що сина позивачки вона не бачила вже років 10, він не приїжджає до матері десь з 2007-2008 років. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що разом працювала з позивачкою, знає її з 1970 року. Знає, що [PERSON] проживає в будинку [ADDRESS] сама років 20. Син позивачки вже давно до неї навіть не приїжджає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з 1973 року товаришує з позивачкою, їх сини також дружили. [PERSON] поїхав навчатися, потім приїжджав до матері, але останній раз вона його бачила на похованні бабусі років 10-15 тому. Вона буває вдома у позивачки один - два рази на тиждень, в її будинку речей її сина немає, син туди не з`являється. Вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області від 19.12.2012р., номер в реєстрі №2472, та Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №184398 від 29.01.2013р. (а.с. 4-5). Як вбачається з матеріалів справи, в будинку [ADDRESS] , зареєстрований також відповідач [PERSON] , що підтверджується витягом з домової книги на житловий будинок та довідкою відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради від 22.10.2021 року (а.с.9-10, 18). Відповідно до довідки вуличного комітету №21 від 08.10.2021р., за адресою: [ADDRESS] [PERSON] не проживає з 2007 року (а.с.12). Згідно з актом, який міститься в матеріалах справи, в житловому будинку [ADDRESS] , [PERSON] не проживає з 2007 року, комунальні послуги не сплачує, його речі в будинку відсутні (а.с.11). Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. За таких обставин судом встановлено, що відповідач більше одного року не проживає в будинку [ADDRESS] , проте зареєстрований, а наявність реєстрації місця проживання особи в житловому приміщенні, яка в ньому не проживає, є перешкодою у здійсненні позивачем прав власника нерухомого майна. Приймаючи до уваги викладене, аналізуючи письмові докази, суд вважає, що відповідач чинить перешкоди позивачу у здійсненні нею права користування та розпорядження належним їй на праві власності майном, тому ці перешкоди слід усунути шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного та

Outcome: approved