Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 19 березня 2004 року Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №240, неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити до його повноліття на проживання з позивачкою. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначила, що з відповідачем зареєструвала шлюб 19 березня 2004 року у Святошинському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №240. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього місяця вони не підтримують шлюбні відносини. Причиною розпаду сім`ї є різні погляди на подружнє життя, нерозуміння один одного, що є причиною для сварок. Вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно, шлюб необхідно розірвати. Ухвалою судді Баранівського районного суду від 13.09.2021 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, справу призначено до розгляду по суті з повідомлення сторін, роз`яснено відповідачу наслідки неподання відзиву на позов у встановлений судом строк (а.с. 15). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просила позов задовольнити, судові витрати залишити за нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений, що підтверджується наявністю телефонограми в матеріалах справи. Відзиву на позов не надіслав. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, враховуючи відсутність заперечень проти позову з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 19 березня 2004 року Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №240, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 15.08.2019 року (а.с.8). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Сторони не мають наміру відновлювати подружні стосунки, збереження шлюбу неможливе, що відповідачем не спростовано. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним Кодексом, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України). Згідно зі ст.51 Конституції України та ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги відсутність заперечень проти позову з боку відповідача, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя не можливе, позивач наполягає на розлученні, відповідач не заперечує, а також враховуючи, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам обох сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Спір про місце проживання дитини у сторін відсутній. З письмової згоди позивача, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, залишаються за останнім.

Outcome: approved