Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

У грудні 2021 \~року [PERSON] та [PERSON] , через свого представника - адвоката Козирєвої А.В., звернулися до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування належною їм на праві власності квартирою [ADDRESS] та стягнення з відповідача судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що вони є співвласниками вище вказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02 грудня 2021 року, після смерті [PERSON] та [PERSON] . У належній їм квартирі з 2012 року зареєстрований відповідач [PERSON] , внук спадкодавців, який за вказаною адресою відразу після реєстрації фактично не проживає і не користується житлом з 2012 року, має своє житло у м.Миколаєві. Останні три роки проживає в Польщі, але його адреса не відома. Реєстрація відповідача перешкоджає їм вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Вирішити спір у добровільному порядку не представляється можливим за відсутності будь-яких відомостей про місце знаходження та зв"язку з відповідачем. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримала та підтвердила обставмини викладені в позовній заяві, та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що позивачі є співвласниками квартири [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ [PERSON] володіє 1/2 часткою нерухомого майна на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02 грудня 2021 року, посвідченого Снігурівською державною нотаріальною конторою Миколаївської області Коваль Ю.В. зареєстровим № 1109, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.6-7). [PERSON] володіє іншою 1/2 часткою нерухомого майна на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02 грудня 2021 року, посвідченого Снігурівською державною нотаріальною конторою Миколаївської області Коваль Ю.В. зареєстровим № 1108, після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] (ас.8-9). 23 березня 2012 року у вище вказаній квартирі, за згоди власників, зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] , уродженець м.Херсон, що підтверджується витягом № 1827-12/2021 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб та довідкою Центру надання адміністративних послуг Снігурівської міської ради від 14 грудня 2021 року (а.с.12, 20). Актом депутата Снігурівської міської ради Ткаченко О.М. від 13 грудня 2021 року, встановлено що \~ [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але за місцем реєстрації не проживає і ніколи не проживав за вказаною адресою, що підтвердили\~сусіди [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] .\~Підпис депутата\~засвідчено заступником\~з питань\~діяльності виконавчих\~органів С.Голдун\~та скріплено\~печаткою (а.с.\~27). Допитані в судовму засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] пояснили, що відповідач жодного дня не проживав в квартирі, та вони його жодного разу в квартирі не бачили. Конституцією України\~передбачено як захист права власності, так і захист права на житло. Статтею 41 Конституції України\~встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. За положеннями\~статті 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. \~ \~ За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. \~ \~ \~ Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. \~ \~ За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. \~ \~ \~ \~ Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме порушене право та з яких підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до частини 1\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною 1\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У\~статті 81 ЦПК України\~зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Подібний висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 490/12384/16-ц. Звертаючись до суду позивачі зазначили, що відповідач [PERSON] фактично відразу після реєстрації в квартирі не проживав, тобто за місцем реєстрації не проживає без поважних причин більше десяти років. Будь-яких намірів проживати не виявляв, проживає в іншому житлі. Відповідач [PERSON] не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування наявності зв`язку зі спірним жилим приміщенням чи поважних причин відсутності у ньому понад встановлені житловим законодавством строки. Таким чином, у ході судового розгляду підтверджено обставини щодо права власності позивачів на житлове приміщення, відсутність відповідача,\~ за\~зареєстрованим місцем\~проживання близько\~десяти років, відсутності доказів щодо створення позивачами перешкод у користуванні житлом, участі відповідача в утриманні квартири чи виявлення інтересу до житла. Доказів поважності причин відсутності відповідача понад зазначений термін судом не встановлено, так само як і наявності домовленості між сторонами про інший строк збереження права на проживання у квартирі. При цьому реєстрація відповідача створює для позивача перешкоди у користуванні житлом та позбавляє права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном. Оцінивши докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному\~та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку,\~що вимога\~позивачів про\~визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, підлягає задоволенню. На прохання позивачів, суд не стягує на їх користь судові витрати з відповідача.

Outcome: approved