Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

У квітні 2021 року позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить суд: 1) позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] ; 2) стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дати подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач, починаючи з 2015 року, не виявляє щодо сина жодного матеріального та морального піклування, не бере участі у його вихованні, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не цікавиться його життям. В судове засіданні позивач та її представник не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, вимоги, викладені у позові, підтримали у повному обсязі, просили суд задовольнити їх. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, причина його неявки суду не відома. Представник третьої особи також в судове засідання не з`явився, надав висновок про доцільність позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина. Судове засідання провести без його участі. Враховуючи те, що від відповідача заперечення та заява про розгляд справи у його відсутність не надходила, то суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Суд, дослідивши надані суду письмові докази по справі, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Із матеріалів справи вбачається, що батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати), що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Після розірвання шлюбу позивачу було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.10). 26 квітня 2016 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу отримала прізвище [PERSON] (а.с.11). Починаючи з 2015 року і по теперішній час неповнолітній [PERSON] проживає разом із позивачкою, знаходиться на її повному утриманні, що також підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Із Висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради вбачається, що [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Спеціалістами служби відвідана адреса реєстрації відповідача: [ADDRESS] , з метою проведення бесіди та з`ясування його думки. Однак за вказаною адресою гр. [PERSON] не проживає вже більше року. Зі слів родичів, які там мешкають, він веде асоціальний спосіб життя, засобів зв`язку не має і контакти ні з ким не підтримує. Дитина проживає разом з матір`ю, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на повному її утриманні. Батько дитини з 2015 року не приймає ніякої участі у житті сина, не цікавиться його здоров`ям та успіхами; не вітає на день народження та не телефонує; матеріально не допомагає. Згідно інформації, наданої Миколаївською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 54, в якій навчається [PERSON] , батька дитини жодного разу не бачили, на батьківські збори він не з`являвся та не цікавився успіхами сина. Відповідно до соціально-психологічного висновку Миколаївського міського центру соціальних служб встановлено, що по відношенню до батька [PERSON] проявляє амбівалентні почуття, з одного боку проявляє прихильність, з іншого, образу через те, що батько відсутній тривалий час та не спілкується з ним. При питаннях, пов`язаних з батьком, спостерігається підвищений рівень тривожності та скутість. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення батька, [PERSON] , від виховання своєї дитини. Згідно з частиною третьою статті 155, пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, а ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved