Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 01 серпня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №341. За час спільного проживання з відповідачем у них народилася донька- [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що шлюб з відповідачем не склався. Подружні відносини між ними припинені з липня 2020 року. З цього часу разом не проживають, не спілкуються, не ведуть спільного господарства. Вважає, що збереження шлюбу недоцільне та небажане, оскільки наявність юридичної реєстрації шлюбу може породжувати її з відповідачем спільні права та обов`язки, просить шлюб розірвати. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 06.08.2021 року справу номер 466/7246/21 передано до розгляду судді Донченко Ю.В. 28.08.2021 року з ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Львова від 30.08.2021 р. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, дану справу призначено до судового розгляду у спрощеному позовному порядку. Позивач в судове засідання не з`явилася, в канцелярію суду за Вх. № 1971 від 27.01.2022 р. подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо винесення заочного рішення по даній справі. Відповідач в судове засідання, призначене на 15.09.2021 р., 29.09.2021 р., 13.10.2021 р., 20.10.2021 р., 09.11.2021 р. та 01.02.2022 р. не з`явився, хоча повідомлявся про час і місце розгляду справи. Виклик відповідача здійснений поштою за адресою його реєстрації: [ADDRESS] . Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу повернулось на адресу суду з відмітками «повертається», «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.20, 44). Причин неявки [PERSON] суду не повідомив, а також не повідомив про можливу зміну свого місця проживання чи перебування. Відповідно до п. п. 91, 99, 100, 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв`язку адресатам на поштову адресу або видаються в об`єкті поштового зв`язку. Рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" та "Судове повідомлення", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. У разі, коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу. У разі відмови адресата одержати судову повістку чи повідомлення особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку або повідомлення, вважається повідомленою. Виходячи з цього, порядку повідомлення адресата про надходження судової повістки або повідомлення, неявка адресата за її отриманням у поштовому відділенні є відмовою від її отримання, а тому повідомлення особи про судовий розгляд вважається належним. Суд за письмовою згодою позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу заочно на підставі наявних у справі доказів. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01 серпня 2013 року у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №341 (а.с.4). За час спільного проживання з відповідачем у них народилася донька- [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.12.2013 р.(а.с.5). Згідно матеріалів справи, сторони більше року проживають окремо, не спілкуються, не ведуть спільне домашнє господарство, подружніх стосунків не підтримують. Позивач в позовній заяві та в судовому засіданні вказує на те, що примирення між ними не можливе і просить шлюб розірвати. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції, і є частиною національного законодавства України. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Виходячи із положень ст. 112 Сімейного кодексу України, враховуючи дійсні взаємовідносини, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім`я між позивачем та відповідачем фактично розпалася, збереження сім`ї за таких обставин стало неможливим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, і шлюб має бути розірвано. Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи при пред`явленні позову до суду позивачкою сплачено судовий збір у відповідності до п.п.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 908,00 грн. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки сплачений нею судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved