Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

01 грудня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Починаючи з травня 2021 року діти проживають разом з матір`ю на повному її матеріальному забезпеченні. Але коштів не вистачає, оскільки діти часто хворіють та потребують постійного лікування. Відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Відповідач працездатний, отримує дохід, інших осіб на утриманні не має, тому має змогу сплачувати аліменти. Оскільки угоди щодо добровільної сплати аліментів не досягнуто, для вирішення цього питання, позивач звертається до суду і просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. За змістом ч.2, п.4 ч.6 ст.19, п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження малозначні справи, в тому числі - справи про стягнення аліментів. Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч.1 ст.279 ЦПК України). Ухвалою судді від 07.12.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін. На підставі даної ухвали відповідачу було надано строк для подачі відзиву або інших клопотань пов`язаних із розглядом даної позовної заяви. Відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, копія ухвали отримана позивачем 10.12.2021 року , копія ухвали з позовом та додатками до нього отримані відповідачем 04.01.2022 року (штрих-кодові ідентифікатори - № 5110001233600, 5110001233589). (а.с.19, 22). Тобто, дотримуючись вимог ч.ч. 2-6 ст. 128 ЦПКУ, суд повідомив учасників справи про вчинення відповідної процесуальної дії належним чином. Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України, відповідачем подано не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. 24.04.2010 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, серії [NUMBER] , актовий запис № 17. (а.с.7). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження, видане 03.08.2011 року виконавчим комітетом Очеретуватської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 08) та [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження, видане 03.08.2011 року виконавчим комітетом Очеретуватської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 07). (а.с.5,6). Враховуючи відсутність добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації їх обов`язку щодо утримання і матеріального забезпечення дітей - наявні правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на їх утримання. Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Щодо вимоги позивача про розмір стягуваних аліментів в твердій грошовій сумі, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, при цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до п.1 ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів, крім інших обставин, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини. З долучених, в якості доказів, копій медичних документів вбачається, що діти мають хронічні захворювання, у зв`язку з чим, систематично проходять відповідне лікування. Тому, суд вважає, що розмір заявлених вимог позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на кожну дитину, обґрунтований. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, починаючи з 01.12.2021 року - 2618 гривень. На підставі викладеного, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дітей, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, суд вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі, про який клопоче позивач. При визначені розміру аліментів судом враховані обставини, передбачені ст.182 СК України. У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів - їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (ч.1 ст.192 СК України). Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід стягувати з 01.12.2021 року, тобто з дня надходження до суду вказаного позову. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Крім цього, враховуючи норми ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved