Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

Процедура (рух) справи: У червні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, яка постачалась в квартиру [ADDRESS] за період з 01 жовтня 2017 р. по 01 червня 2021 р. в розмірі 23990,47 грн. - основний борг, 2788,32 грн. - втрати від інфляції, 1369,95 - 3% річних, судовий збір в розмірі 2270 грн. та 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 05 серпня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заочним рішенням суду від 25 жовтня 2021 року позов задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут», заборгованість за спожиту послугу з постачання теплової енергії за період з 01 жовтня 2017 року по 01 червня 2021 рокув сумі 23990,47 грн. - основний борг, 2788,32 грн. - втрати від інфляції, 1369,95 - 3% річних, а також судовий збір в сумі 2270 грн., та витрати на правничу професійну допомогу в розмірі 5000 грн. 10 листопада 2021 року від представника відповідача - адвоката Летюки І.І. до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення Світловодського міськрайонного суду від 25 жовтня 2021 року. Ухвалою суду від 23 листопада 2021 року заочне рішення суду від 25 жовтня 2021 року скасовано та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позивач подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та участі відповідача, позовні вимоги не визнають у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Аргументи позивача, Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут»: Позовні вимоги позивач мотивує тим, що між [PERSON] та СП ТОВ «Світловодськпобут» 25.11.2014 року укладено договір про надання послуг централізованого опалення, постачання гарячої води, відповідно до п.28 якого, його укладено на 5 (п`ять) років. Договір вважається щороку продовженим, якщо місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. СП ТОВ «Світловодськпобут» відповідно до рішення виконавчого комітеті Світловодської міської ради від 15.08.2012 року за № 742 «Про визначення виконавці житлово-комунальної послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання (копію додано) є виконавцем послуг з централізованого опалення в м. Світловодськ і проводить забезпечення тепловою енергією багатоквартирні будинки. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII) виконавцем комунальної послуги постачання теплової енергії є теплопостачальна організація. Позивачем надано відповідачу послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] . Позивач проводив та проводить нарахування відповідно до постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про встановлення тарифів та рішень виконавчого комітету Світловодської міської ради про встановлення тарифів. За отриману послугу з постачання теплової енергії відповідач кошти не сплачував, у зв'язку із чим виникла заборгованість за опалення квартири, яка за період з 01 жовтня 2017 року по 01 червня 2021 року становить 23 990 грн. 47 коп., сума інфляційного нарахування на суму боргу становить 2788,32 грн. та сума трьох відсотків річних становить 1369,95 грн. Крім того, представник позивача - адвокат Новак Ю.П. подав заяву про відшкодування судових витрат, а саме судового збору у розмірі 2270 грн. та витрат на правничу (професійну допомогу адвоката) у розмірі 5000 грн. На підставі викладеного, просить задовольнити позов про стягнення з відповідача, [PERSON] , нарахованої заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач, СП ТОВ «Світловодськпобут», надав суду письмові докази. Аргументи відповідача, [PERSON] : Відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, та зазначив, що з жовтня 2017 року послугами СП ТОВ "Світловодськпобут" не користується, оскільки у 2017 року встановив індивідуальний прилад опалення у відповідності до дозволу, виданого міжвідомчою комісією від 23 липня 2015 року. Зазначає, що оскільки позивачем подано до суду позов про стягнення з нього заборгованості за період починаючи з 01 жовтня 2017 року, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. В обґрунтування своїх заперечень відповідач надав до суду: - копію Витягу з протоколу№5 засідання міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП від 23 липня 2015 року; - копію акту про відключення будинку від мереж ЦО і ГПВ, затвердженого рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань про відключення від мереж ЦО і ГВП, протокол №4 від 16 серпня 2017 року. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяв сторін по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Встановлені судом обставини справи: Спільне підприємство товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» відповідно до рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради за №742 від 15 серпня 2012 року є виконавцем послуг з централізованого опалення в м. Світловодську та проводить забезпечення тепловою енергією багатоквартирні будинки. Згідно рішень виконавчого комітету Світловодської міської ради та наказів СП ТОВ «Світловодськпобут», у м. Світловодську у період з 2017 по 2021 роки було проведено опалювальні сезони. Між [PERSON] та СП ТОВ «Світловодськпобут» 25.11.2014 року укладено договір про надання послуг централізованого опалення, постачання гарячої води до квартири [ADDRESS] . Відповідно до п.28 договору, його укладено на 5 (п`ять) років. Договір вважається щороку продовженим, якщо місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. Відповідно до п. 1,4 пункту 17 про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 25.11.2014 р. визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки та дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг. На даний час договір між сторонами не розірвано. Із розрахунку заборгованості, наданого позивачем встановлено що, відповідачу [PERSON] нараховано заборгованість по особовому рахунку № [NUMBER] , за теплову енергію спожиту за адресою: [ADDRESS] , за період з 01 жовтня 2017 року по 01 червня 2021 року, в сумі 23 990,47 грн. - основний борг, 2788,32 грн. - втрати від інфляції, 1369,95 - 3% річних. Суд зазначає, що на підставі рішення міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (протокол №5 від 23 липня 2015 року) [PERSON] , в числі інших мешканців м. Світловодська, було надано дозвіл на відключення квартири [ADDRESS] , за наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення. В Додатку № 1 до вказаного рішення міститься реєстр громадян яким було надано дозвіл на відключення квартир, в якому [PERSON] зазначений під №9. 19 липня 2017 рокупредставником власника будинку "Житлосервіс 2012", представником монтажної організації та [PERSON] підписано Акт про відключення квартири [ADDRESS] від внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. Вказаний акт згідно протоколу від 16 серпня 2017 року №14 затверджено рішенням Міжвідомчої комісії виконавчого комітету Світловодської міської ради з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП. У червні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, яка постачалась в квартиру [ADDRESS] за період з 01 жовтня 2017 р. по 01 червня 2021 р. в розмірі 23990,47 грн. - основний борг, 2788,32 грн. - втрати від інфляції, 1369,95 - 3% річних, судовий збір в розмірі 2270 грн. та 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Відповідач заперечив проти стягнення з нього нарахованої заборгованості, оскільки у вказаний період не користувався послугами СП ТОВ «Світловодськпобут». Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами. Оцінка суду (джерела права): Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Правовідносини, що існують між сторонами, регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, які затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198 (далі по тексту - Правила користування тепловою енергією), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правила надання послуг), Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, який затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі - Порядок відключення від мереж ЦО і ГВП). Згідно зі статтею 13 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина перша статті 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 6 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з частиною шостою статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом. Статтею 15 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що основними завданнями державного регулювання діяльності у сфері теплопостачання, зокрема є захист прав споживачів; забезпечення рівних можливостей доступу суб`єктів відносин у сфері теплопостачання на ринок теплової енергії; запобігання монополізації та створення умов для розвитку конкурентних відносин у сфері теплопостачання. Суб`єктами відносин у сфері теплопостачання у розумінні статті 1 зазначеного Закону є фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Частиною 3 статті 19 Закону передбачено, що споживач або суб`єкт теплоспоживання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо. Згідно ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. У п.39 Правил користування тепловою енергією передбачено право споживача вибирати теплопостачальну організацію, а також відмовитися від послуг теплопостачальної організації, про що попереджає письмово теплопостачальну організацію в строк, передбачений договором. Пунктами 24, 25, 26 Правил надання послуг визначено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Повноваженнями щодо визначення правил (умов, порядку) реалізації споживачами права на відмову від послуг з централізованого опалення (ЦО) та гарячого водопостачання (ГВП) наділено виключно Міністерство регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України. Наказом №4 Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року затверджено Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин. Процедура відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП визначена Порядком відключення від мереж ЦО і ГВП. Відповідно до п. 1.2 Порядку для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від вказаних мереж. Згідно з п. 2.1. Порядку для вирішення питання відключення житлового будинку (будинку) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. Якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, Комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку. Про відмову у розгляді заяви Комісія повідомляє заявника у десятиденний строк ( п.2.2.3). Відповідно до п. 2.2.1 Порядку при позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) опалення. Згідно з п. 2.3. Порядку отримання технічних умов може виконуватися безпосередньо заявником або відповідно до договору проектною чи проектно-монтажною організацією. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Відповідно до п. 2.5. Порядку відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання та власника, наймача (орендаря) квартири, або уповноваженої ним особи. Згідно з п. 2.6 Порядку по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Статтею 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Висновок суду: Вирішуючи позовні вимоги Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» про стягнення з відповідача [PERSON] боргу за спожиту теплову енергію, суд виходить з такого. Судом встановлено, що на підставі рішення міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (протокол №5 від 23 липня 2015 року) [PERSON] , в числі інших мешканців м. Світловодська, було надано дозвіл на відключення квартири [ADDRESS] , за наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення. В Додатку № 1 до вказаного рішення міститься реєстр громадян яким було надано дозвіл на відключення квартир, в якому [PERSON] зазначений під №9. 19 липня 2017 рокупредставником власника будинку "Житлосервіс 2012", представником монтажної організації та [PERSON] підписано Акт про відключення квартири [ADDRESS] від внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. Вказаний акт згідно протоколу від 16 серпня 2017 року №14 затверджено рішенням Міжвідомчої комісії виконавчого комітету Світловодської міської ради з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП. Суд зазначає, що правомірність рішення, підстав відключення помешкання позивача від мереж ЦО і ГВП та процедури встановлення автономного опалення не є предметом спору, що розглядається судом. Відомостей про скасування рішення міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (протокол №5 від 23 липня 2015 року) матеріали справи не містять. Таким чином, відключення [PERSON] квартири [ADDRESS] від мереж централізованого опалення проведено на підставі діючого на час відключення відповідного рішення постійно діючої міжвідомчої комісії виконкому Світловодської міської ради, створеної місцевим органом виконавчої влади, тому таке відключення є правомірним, та не може вважатись самовільним. Затвердивши 16 серпня 2017 року згідно п. 2.6 Порядку відключення від мереж ЦО і ГВП акт про відключення від мереж ЦО і ГВП від 19 липня 2017 року, Міжвідомча комісія створила умови для настання наслідків, визначених п. 2.7 Порядку відключення від мереж ЦО і ГВП, а саме для перегляду сторонами умов Договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Судом не встановлено наявності протиправних дій відповідача, оскільки доведено, що від послуги відповідач відмовився, і вказана відмова була затверджена уповноваженим органом місцевого самоврядування, рішення якого на момент відключення квартири відповідача від мережі централізованого опалення, було чинним. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного від 18 листопада 2019 справа № 401/2587/18 провадження № 61-8952св19 в подібних правовідносинах за участю позивача Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» висловлена правова позиція, що відключення квартири від мережі централізованого опалення на підставі відповідного дозволу, який був чинним на час відключення, не може вважатися самовільним відключенням. В постановах Кропивницького апеляційного суду від 12 грудня 2019 року №401/738/19, від 23 січня 2020 року №401/1341/19 при вирішенні аналогічних спорів в подібних правовідносинах за участю позивача Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» висловлена правова позиція, що відключення квартири від мережі централізованого опалення на підставі відповідного дозволу, який був чинним на час відключення, не може вважатися самовільним відключенням. Так, із розрахунку заборгованості, наданого позивачем встановлено, що відповідачу [PERSON] нараховано заборгованість по особовому рахунку № [NUMBER] , за теплову енергію спожиту за адресою: [ADDRESS] , за період з 01 жовтня 2017 року по 01 червня 2021 року, в сумі 23 990,47 грн. - основний борг, 2788,32 грн. - втрати від інфляції, 1369,95 - 3% річних. З вказаного розрахунку також видно, що заборгованість по особовому рахунку № [NUMBER] , за теплову енергію спожиту за адресою: [ADDRESS] , станом на 01 жовтня 2017 року відсутня. Суд зазначає, що обов`язок споживачів здійснювати оплату за послуги виникає лише в разі фактичного отримання споживачами житлово-комунальної послуги, зокрема, послуги централізованого опалення. Таким чином, оцінивши докази зазначені сторонами у заявах по суті на підтвердження своїх доводів та заперечень, враховуючи, що заборгованість яку позивач просить стягнути з відповідача нарахована за період з 01 жовтня 2017 року по 01 червня 2021 року, тобто за період коли відповідач фактично не отримував послуги з теплопостачання від СП ТОВ "Світловодськпобут", вимоги позивача щодо стягнення даної заборгованості задоволенню не підлягають в повному обсязі. Задоволення позову про стягнення нарахованої плати за послуги централізованого опалення за таких обставин суперечитиме загальним засадам цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та свободи договору. Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed