Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Заявник [PERSON] 25 січня 2022 року звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із заявою про видачу обмежувального припису. В заяві заявник вказала, що в період з 2018 року по 2021 рік проживала з [PERSON] як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу. [INFO] у неї народився син [PERSON] , біологічним батьком якого є [PERSON] . Оскільки відносини між заявником та заінтересованою особою не склалися сторони почали проживати окремо. Дитина залишилась проживати із матір`ю [PERSON] . В подальшому відносини між сторонами залишились напруженими внаслідок поведінки [PERSON] , що знаходило своє відображення у проявах психологічного тиску, а також прямих погрозах застосування фізичного насильства по відношенню до заявника у тих випадках, коли точка зору у низці побутових питань відрізняється від особистої думки [PERSON] 17 грудня 2021 року на підставі раптово виниклої агресії, [PERSON] знаходячись у квартирі за місцем спільного проживання [PERSON] та [PERSON] , заподіяв заявнику тілесні ушкодження, а також висловлював погрози та нецензурно лаявся. Внаслідок таких дій [PERSON] , [PERSON] вимушена була звертатися до Шосткинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області. За даним фактом 20 грудня 2021 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, а також видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника №016332 із вимогою залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи. Оскільки існує вірогідність продовження вчинення домашнього насильства, тому просить встановити обмежувальний припис відносно кривдника строком на 6 місяців та заборонити [PERSON] : - перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , а також, [ADDRESS] ; - наближатись на відстань менше 300 метрів до місця перебування, роботи, навчання, інших місць відвідування [PERSON] , а саме: місця проживання за адресою: [ADDRESS] , а також, [ADDRESS] ; - особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та у будь-який спосіб спілкуватись з нею; - вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Заявник [PERSON] та її представник - адвокат Шпак Дмитро Геннадійович в судовому засіданні заяву про видачу обмежувального припису підтримали в її обґрунтування послалися на обставини зазначені в цій заяві. Додатково заявник зазначила, що конфлікт який відбувся між нею та [PERSON] за адресою їх спільного місця проживання - [ADDRESS] , в ніч з 16 на 17 грудня 2021 року та під час якого [PERSON] їй було нанесено тілесне ушкодження, відбувався у присутності малолітньої дитини [PERSON] . Для запобігання та припинення насильства в сім`ї, вона була вимушена викликала працівників поліції. На теперішній час заявник вимушена тимчасово залишити місце проживання і проживати разом з дитиною у своїх батьків за адресою: [ADDRESS] . Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заяву про видачу обмежувального припису визнав повністю. Додатково пояснив, що дійсно він під час сварки, яка була в ніч із 16 на 17 грудня 2021 року між ним та [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , завдав тілесні ушкодження (травма губи) [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 21 травня 2019 року Шосткинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , про що 21 травня 2019 року складено відповідний актовий запис №147, і його батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . (а.с. 5) Із довідки виданої ТОВ «Житлосервіс» вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 6) Із довідки виданої 19 січня 1922 року ТОВ «Житлосервіс» вбачається, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , [INFO] , яка за цією адресою не зареєстрована. Крім того, за цією адресою зареєстровані донька власника - [PERSON] , [INFO] , та онук власника - [PERSON] , [INFO] . (а.с. 6) Із термінового заборонного припису стосовно кривдника від 17 грудня 2021 року, серія АА №016322, вбачається, що його винесено стосовно [PERSON] , [INFO] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із скоєнням ним домашнього насильства - погрози та стусани, стосовно [PERSON] , які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою. Захід термінового заборонного припису стосовно кривдника - зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 2 доби з 01 год. 00 хв. 17.12.2021 та діє до 01 год. 00 хв. 19.12.2021. (а.с. 10) Із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 20 грудня 2021 року зареєстровано кримінальне провадження №12021205570000744, потерпіла, заявник - [PERSON] , правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення - близько 00-30 години 17.12.2021 невстановлена особа, перебуваючи у квартирі [ADDRESS] , в ході сварки спричинила тілесні ушкодження [PERSON] (а.с. 11) Згідно зі статтями 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно, зокрема, для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV, визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа «Серявін та інші проти України», №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 2018 року до 17 грудня 2021 року проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою. Під час спільного проживання [INFO] у [PERSON] народилася дитини [PERSON] . Згідно із поясненнями [PERSON] , які визнав [PERSON] , у вищезазначений період вони спільно проживали за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] після сварки змінила адресу місця проживання та стала проживати разом зі своїми батьками за адресою: [ADDRESS] . ЇЇ син - [PERSON] також проживає разом з нею. [PERSON] також після сварки змінив місце проживання і проживає за адресою: [ADDRESS] . Відносно [PERSON] 17 грудня 2021 року винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника. Крім того [PERSON] звернулася до Шосткинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області із заявою про вчинення відносно неї кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України. Згідно із статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року за №2229-VIII (далі - Закон №2229-VIII) обмежувальним приписом стосовно кривдника є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону №2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи, а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону №2229-VIII визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти), особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти. Відповідно до ст. 24 Закону №2229-VIII, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник (ч. 1 ст. 26 Закону №2229-VIII). Згідно із ч. ч. 2 - 4 ст. 26 Закону №2229-VIII обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно із ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Судом також враховано, що існує факт домашнього насильства при малолітній дитині: [PERSON] , [INFO] , що може негативно вплинути на психічне здоров`я дитини. Відтак дії [PERSON] щодо заявника, приниження честі та гідності заявника, свідчать про те, що станом на сьогодні існує реальна загроза життю та здоров`ю заявника та загроза психічному здоров`ю дитини. Така поведінка [PERSON] свідчить про те, що життя і здоров`я заявника, а також здоров`я дитини, зокрема, психічне, перебувають під постійною загрозою. Також, суд враховуює, що [PERSON] ніяким чином не обґрунтувала, чому [PERSON] не варто наближатися до місця її проживання менше ніж на триста метрів. Відтак, суд вважає, що достатньою відстанню на яку слід заборонити наближатися [PERSON] до місця проживання [PERSON] є сто метрів. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства психологічного та фізичного характеру щодо заявника, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] .. Крім того, на виконання вимог частини 2 статті 350-8 ЦПК України, суд вважає необхідним повідомити про видачу обмежувального припису уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий орган міської ради за місцем проживання (перебування) заявника. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: partial