Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

30.09.2020 року до Вінницького міського суду Вінницької області звернулася [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, з вимогами стягнути з [PERSON] суму боргу в сумі 944 097,00 гривень. Позов мотивовано тим, що 03.04.2019 року позивачка дала в борг [PERSON] грошові кошти в сумі еквівалентній 35 000,00 доларів США, що на час передачі грошей складало 944 097,00 грн. на придбання квартири в житловому комплексі « Сорок шестая Жемчужина », розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка зобов`язувалася повернути кошти до 03.04.2020 року. Саме на цих умовах вони уклали договір позики. На підтвердження передачі грошей відповідачка написала розписку, однак, до теперішнього часу борг не повернуто. Це змусило позивачку звернутися за захистом порушеного права до суду. В результаті автоматизованого розподілу, розгляд зазначеної справи призначено головуючому судді Дерновій В.В. Ухвалою суду від 08.12.2020 року затверджено мирову угоду, укладену 30.11.2020 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Постановою Вінницького апеляційного суду від 02.03.2021 року апеляційну скаргу [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Лічман В.Л. задоволено. Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 08.12.2020 року про затвердження мирової угоди скасовано, та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. В результаті автоматизованого розподілу, розгляд зазначеної справи призначено головуючому судді Бойко В.М. Ухвалою суду від 11.03.2021 року справу прийнято до провадження та розпочато підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 20.10.2021 року залучено до участі у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 02.12.2021 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні преставник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд стягнути з відповідачки суму боргу у розмірі 944 097,00 грн. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. 09.08.2021 року на адресу суду надішла заява від [PERSON] , в якій остання зазначила, що позовні вимоги вона визнає у повному обсязі. Третя особа, яка не заявляє самостійни вимог щодо предмету спору [PERSON] в судове засідання не з`явився, в своїх письмових поясненнях зазначив, що про боргові зобов`язння його колишньої дружини [PERSON] йому не було відомо, і згоду на укладення договору позики він не надав. Твердження позивачки, що грошові кошти вона позичила відповідачці на придбання квартири [ADDRESS] не відповідає дійсності, оскільки, [PERSON] та [PERSON] придбали вказану квартиру перебуваючи у шлюбі за сумісні кошти. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з Боргової розписки від 03.04.2019 року, [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі еквівалентній 35 000,00 доларів США, що на час передачі грошей складало 944 097,00 грн. на придбання квартири в житловому комплексі « Сорок Шестая Жемчужина », розташована за адресою: [ADDRESS] , площею не менше 40 м2 та виконання ремонту в зазначеній вище квартирі, і зобов`язалася повернути позикодавцю суму позику у строк до 03.04.2020 року. Розписка складена в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності квартира загальною площею 44,8 м2, яка розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.17). Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України). Таким чином, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Отже, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. У той самий час за змістом частин 1, 2 статті 207 і частини другої статті 1047 ЦК України дотримання письмової форми договору позики має місце у тому разі, якщо на підтвердження укладення договору представлена розписка або інший письмовий документ, підписаний позичальником, з якого вбачається як сам факт отримання позичальником певної грошової суми в борг (тобто із зобов`язанням її повернення), так і дати її отримання. Відтак, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Відповідно до ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а ч.1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позивач, звертаючись до суду, просить стягнути суму боргу в національній валюті, що на час передачі грошей складало 944 097,00 грн. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Суд зважає, що сторони уклали позику для придбання квартири, позивачка передала відповідачці кошти, однак, та кошти позивачу не повернуто. Твердження третьої особи [PERSON] про те, що йому не було відомо про боргові зобов`язання дружини судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не підтвердженні належними доказами. Оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, повністю підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивачкипідлягає стягненню судовий збір в розмірі 9 441,00 грн.

Outcome: approved