Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Київський міський центр зайнятості звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 6960,62 грн. та судові витрати в розмірі 1921 грн. \~ \~ \~ \~В обґрунтуванні своїх вимог позивач зазначає, що 24 травня 2018 року із заявою про надання статусу безробітного до Оболонської районної філії Київського міського центру зайнятості звернувся відповідач. У день звернення відповідача з вказаною заявою, йому було надано статус безробітного. У ході проведення розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення було складено акт від 14.06.2019 №1520. Згідно висновків акту, відповідач перебував у трудових відносинах з ФОП [PERSON] у період з 18.01.2019 по 28.02.2019 одночасно перебуваючи на обліку у службі зайнятості. Також вказане підтверджується інформацією з державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про зайнятість відповідача з 18.01.2019 по 28.02.2019 в ФОП [PERSON] в якому наявні відмітки про отриманий дохід та оплату страхових внесків за 13 днів у зазначений період. Таким чином, відповідач з 18.01.2019 по 28.02.2019 був зайнятою особою, а тому не мав права перебувати на обліку в службі зайнятості. Оскільки відповідач умисно не надав відомості щодо свого працевлаштування, наказом Оболонської районної філії Київського міського центру зайнятості від 19.06.2019 №33 прийнято рішення про стягнення з [PERSON] виплачене матеріальне забезпечення у розмірі 6960,62 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13 вересня 2019 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року вказану цивільну справу передано на розгляд Дзержинському районному суду м. Харкова. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач в судовому засіданні зазначив, що дійсно працював у ФОП [PERSON] в період з вересня 2019 року по грудень 2019 року, але не офіційно та грошові кошти за виконану ним роботу не надавали. [PERSON] доводилась йому родичем. Перед тим як він почав працювати, він надав [PERSON] копію паспорту та копію ІНН. Як йому пояснили, це робилось для того, щоб у разі перевірки, підтвердити що він проходить стажування. Також зазначив, що за вказаний позивачем період, у [PERSON] вже не працював. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 24 травня 2018 року [PERSON] звернувся до Оболонської районної філії Київського міського центру зайнятості з заявою про надання (поновлення) статусу безробітного. \~ \~ \~ \~З копії витягу із наказів про прийняття рішення по особі: [PERSON] від 19.06.2019, який було надано Оболонською районною філією Київського міського центру зайнятості, вбачається, що наказом від 29.05.2018 №НТ180529 відповідачу надано статус безробітного, наказом від 31.05.2018 №НТ180531 відповідачу призначено допомогу по безробіттю. \~ \~ \~ \~З копії акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 1520 від 14 червня 2019 року встановлено, що [PERSON] перебував у тродових відноснах з ФОП [PERSON] . \~ \~ \~ \~З копії скриншотів з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, вбачається, що [PERSON] мав трудові відносини з ФОП [PERSON] в період з 18.01.2019 по 28.02.2019 та останній сплатив єдиний внесок в розмірі 462 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки-розрахунку, наданого позивачем, сума коштів, які підлягають стягненню з [PERSON] за період з 18.01.2019 по 28.02.2019 становить 6960,62 грн. \~ \~ \~ \~Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначено Законом України «Про зайнятість населення», Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». \~ \~ \~ \~Статтею 2 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу. \~ \~ \~ \~Згідно п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 4 ч. 2, ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. \~ \~ \~ \~Приписами п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.ч. 2, 3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. \~ \~ \~ \~Суд зазначає, що невиконання [PERSON] встановлених законодавством вимог, неповідомлення ним про факт працевлаштування з 18.01.2019 по 28.02.2019 року призвело до безпідставної виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття за період з 18.01.2019 по 28.02.2019 року в сумі 6960,62 грн., що підтверджується довідкою Київського міського центру зайнятості. \~ \~ \~ \~Оскільки відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами факту не перебування у офіційних трудових відносинах з ФОП [PERSON] в період з 18.01.2019 по 28.02.2019 року, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача та стягнення з [PERSON] суми безпідставної виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття в розмірі 6960,62 грн. \~ \~ \~ \~Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved