Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з КП «КВПВ» грошові кошти в розмірі 886,12 грн., надмірно сплачені нею за нараховані комунальні послуги, а також моральну шкоду в розмірі 10 тис. грн., відшкодувати судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 тис. грн. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] вказує, що 16.10.2020 року нею було набуте право власності на житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вказаного приміщення. Позивач зазначає, що користувалася вказаним житловим приміщенням з 16.10.2020-19.02.2021 року, згідно до квитанцій споживання послуг КП «Комплекс з вивозу побутових відходів» було нараховано 93,88 грн. за час фактичного споживання послуг вивизу сміття, проте відповідач нарахував загальну заборгованість у розмірі 1106,05 грн., починаючи з 2018 року. Позивач вважає, що відповідач вийшов за рамки чесної підприємницької діяльності тим, що нарахував заборгованість за послуги вивіз сміття, за період, у який вона ще небула власником квартири. При продажі квартири вона була змушена сплати наявну заборгованість. Тому оскільки вона користувалася послугами лише чотири місяці просить повернути сплачені нею кошти за послуги, які нараховані починаючи з 2018 року. Стосовно заявлених позовних вимог про стягнення моральної шкоди та витрат на професійну правничу допомогу [PERSON] зазначає, що їй довелося перенести емоційні страждання, які склалися з даної ситуації та через необізнаність в юридичних питання звернутися за правою допомогою. Відповідачем КП «Комплекс з вивозу побутових відходів» подано відзив на позов, в якому він вказує, що станом на 01.02.2021 року за особовим рахунком № [NUMBER] була наявна заборгованість за послуги з поводження з побутовими відходами у розмірі 1006,05 грн. 19.02.2021 року позивачем [PERSON] було сплачено заборгованість за особовим рахунком № [NUMBER] за послуги з поводження з побутовими відходами у розмірі 980.00 грн. Твердження позивача, що підприємство її змусило оплатити заборгованість є безпідставними та необгрунтованим. З приводу моральної шкоди завданої позивачу відповідачем вважають, що даний факт не доведено та відсутні докази заподіяння такої шкоди. До суду надійшла заява від представника позивача [PERSON] адвоката Рябініна С.В. в якій він підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив провести розгляд справи за їх відсутності. До суду надійшла заява від представника відповідача КП «Комплекс з вивозу побутових відходів» адвоката Мицай О.І. в якій він просив відмовити в задоволенні позовних позивача та проводити розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 16.10.2020 року [PERSON] було набуте право власності на житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вказаного приміщення. Станом на 01.02.2021 року за особовим рахунком № [NUMBER] була наявна заборгованість за послуги з поводження з побутовими відходами у розмірі 1006,05 грн. 19.02.2021 року позивачем [PERSON] було сплачено заборгованість за особовим рахунком № [NUMBER] за послуги з поводження з побутовими відходами у розмірі 980.00 грн. 19.02.2021 року [PERSON] втратила право власності на житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 28.12.2011 № 940 «Про визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів в місті Харкові» КП «Комплекс з вивозу побутових відходів» визначено виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у м. Харкові. КП «Комплекс з вивозу побутових відходів» надає послуги з поводженням з побутовими відходами на підставі публічного договору про надання послуг з вивезення побутових відходів та індивідуальних договорів, розроблених та укладених зі споживачами послуг підприємств відповідно до Типового договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів №1070 від 10.12.2008 року. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу УРСР наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно з частиною другою статті 32\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Ст. 15 Закону України «Про відходи» визначений обов`язок громадян України, іноземців та осіб без громадянства у сфері поводження з відходами, а саме: вносити в установленому порядку плату за користування послугами з поводження з побутовими відходами. Нарахування вартості за послуги з поводження з побутовими відходами здійснюється підприємством за особовими рахунками, відкритими на власників (користувачів) житлових приміщень. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. \~\~\~ Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Загальні умови виконання зобов`язання передбачені статтею 526 ЦК України. \~\~\~ Згідно цієї правової норми зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~\~\~ Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги». \~\~\~ Згідно статті 4 вказаного Закону законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. \~\~\~ Відповідно до статті 1 зазначеного Закону комунальні послуги\~\~ - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Виконавцем житлово-комунальних послуг є суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Споживачем житлово-комунальних послуг вважаться фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. \~ Згідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 12 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків. Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України). Суду не надано належних доказів заподіяння моральної шкоди, а тому відсутні підстави для задоволення даної вимоги. Відповідно до п. 5.1 договору купівлі-продажу житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] від 16.10.2020 року покупець визнає що купує та приймає квартиру в такому стані, в якому вона є («як є») з усіма недоліками та дефектами. З вказаного випливає, що при купівлі вказаного житлового приміщення позивач розуміла наслідки його придбання. В п.8 договору купівлі-продажу житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] від 19.02.2021 року зазначено, що на момент підписання договору боргів за користування комунальними послугами немає, у разі виявлення заборгованості обов`язок по її сплаті покладається на Продавця, тобто на позивача. З вказаного випливає, що [PERSON] добровільно сплатила суму заборгованості, що свідчить про те, що вона визнала даний борг. Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: dismissed