Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 27 жовтня 2016 року між сторонами по справі укладено анкету-заяву, відповідно до якої відповідач отримав кредит у розмірі 200 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачем зобов`язання за договором не виконуються, станом на 28.10.2021 року заборгованість за кредитним договором складає 225 400 грн. 17 коп., з яких: 193 096 грн. 49 коп. - заборгованість за кредитом; 32 303 грн. 68 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом. Просив стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 225 400 грн. 17 коп. та понесені позивачем судові витрати. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 06 грудня 2021 року відкрито провадження в даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідно відповіді на відзив заперечення позивача вважає безпідставними. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. У відзиві позовні вимоги не визнав посилаючись на те, що письмові докази надані позивачем не відповідають вимогам ст. 76 ЦПК України, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги. Нарахування позивачем встановленого кредитного ліміту не підтверджено належними доказами, не додано до позовної заяви виписки про рух коштів по рахунку клієнта чи будь-який розрахунковий документ про зарахування коштів, внаслідок чого відсутні достовірні дані передачі коштів у власність відповідача. Доводи позивача не підтверджені належними доказами, оскільтки до позовної заяви не надано виписка по банківському рахунку, яка б відображала рух коштів та здійснення інших операцій. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що 27 жовтня 2016 року між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем укладено кредитний договір шляхом підписання анкети заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Відповідач ознайомленаий з довідкою про умови кредитування з використанням кредитка «Преміальна», про що свідчить його підпис ( а.с. 13-14). В межах кредитного договору відповідачу змінювався кредитний ліміт, а саме: 24.11.2017 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 0 грн., 06.12.2017 року збільшено кредитний ліміт до 200 000 грн., 06.12.2017 року - зменшено кредитний ліміт до 100 000 грн., 21.02.2020 року зменшено кредитний ліміт до 0 грн. Відповідачу видано картку № [NUMBER] , строк дії якої - до листопада 2020 року, що підтверджується довідкою КБ «ПриватБанк». В подальшому карта відповідачу неодноразово перевипускалась, термін дії останньої - до січня 2022 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов`язання виконав належним чином, надав відповідачу кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту, що підтверджено даними виписки по договору № б/н за період з 06.12.2017 року по 29.10.2021 року. Встановлено, що відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув. Станом на 28 жовтня 2021 року заборгованість відповідача за кредитом за наданим до суду розрахунком складає 225 400 грн. 17 коп., з яких: 193 096 грн. 49 коп. - заборгованість за кредитом; 32 303 грн. 68 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом. Відповідно до ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до норм ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини, відповідачем грошові кошти у вигляді кредитного ліміту отримано, але повернуто в повному обсязі не було, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими. Довідкою про умови кредитування, що підписана відповідачем визначена ставка процентів, що нараховується щомісячно, встановлено строк щомісячних платежів. У відповідності до ст. 12,13 ЦПК України сторони несуть тягар по доведенню обставин, якими обґрунтовують позовні вимоги та заперечення. Відповідно до положень статей 77, 78, 81 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом не можуть бути прийняті до уваги заперечення відповідача виходячи з наступного. Як убачається з виписки за договором № б/н за період з 06.12.2017 року по 29.10.2021 року встановлено, що відповідач користувався наданими кредитними коштами, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів та інше, що є беззаперечним фактом отримання спірних кредитних коштів. Що стосується нарахуванні відсотків, то до анкети-заяви надано також докази, що відповідач ознайомлений з інформацією щодо реальної річної процентної ставки по кредиту, порядку повернення кредиту, що підтверджується його підписом. Приймаючи до уваги встановлені вище обставини, судом не можуть бути прийняті до уваги заперечення відповідача щодо не визнання позовних вимог, а тому звідповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 225 400 грн. 17 коп. Також з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає до стягнення 3381 грн. понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved