Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

представник позивача - адвокат Павкович О.В. 15 квітня 2021 року звернулась до суду із позовною заявою до Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, з участютретіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на майно, а саме на житловий будинок, 1970 року побудови, зазначений в довідці Стрийського МБТІ від 19 березня 2021 року під літерою А-2, загальною площею 130,5 кв.м., з неї житлова -71,8 кв.м., та допоміжною 58,7 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами (сарай, убиральня, навіс, колодязь 1/2), що позначені відповідно літерами Б,В,Г,к, що розташований по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] . В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на ту обставину, що[INFO] помер його батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Славської селищної ради Львівської області від 19 березня 2014 року, актовий запис № 3 . [INFO] померла його мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Славською селищною радою Львівської області від 20 лютого 2019 року, актовий запис № 12 . Про родинні відносини позивача з померлими батьками [PERSON] та [PERSON] свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Славською селищною радою Львівської області, актовий запис №24, згідно якого батьками позивача [PERSON] є батько [PERSON] та матір [PERSON] . Після смерті [PERSON] житловий будинок успадкувала за законом його дружина [PERSON] спільно з ним проживаючи, але юридично не оформила свої спадкові права, які постійно проживали та були зареєстровані по [ADDRESS] . Ще за життя [PERSON] склала в користь свого сина - [PERSON] заповіт, який посвідчений 02 листопада 2018 року керуючим справами виконавчого комітету Славської селищної ради Сколівського району Львівської області Лесів Х.І., відповідно до тексту якого [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті на що вона за законом матиме право - сину [PERSON] . Даний заповіт ніким не скасований, зареєстрований у спадковому реєстрі і є чинним на даний час. Відмови від спадщини позивач не заявляв, а навпаки прийняв спадщину житлового будинку після смерті спадкодавця подавши у встановлений законом строк відповідну заяву до нотаріуса. На підставі цієї заяви приватним нотаріусом Сколівського районного округу Батлюк Ю.П. 19 серпня 2019 року заведено спадкову справу №38/2019. Проте приватний нотаріус Сколівського районного округу Батлюк Ю.П відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, мотивуючи відсутності документів на право власності на вище наведене майно та державної реєстрації права власності на спадкове майно, про що свідчить лист приватного нотаріуса від 22 серпня 2019 року № 221/02-14, внаслідок чого він вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. 11 червня 2021 року на адресу суду надійшов відзив (вх.№3143) на позовну заяву від представника Славської селищної ради Стрийського району Львівської області Обухівського О.В., в якому він просить відмовити у задоволені позову [PERSON] . Ухвалою суду від 05 травня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження і відкрито підготовче провадження. Підготовче засідання призначено на 23 червня 2021 року, з викликом сторін. Ухвалою суду від 04 листопада 2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено її до судового розгляду по суті на 02 лютого 2022 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак від його представника - адвоката Павкович О.В. надійшла заява (вх.№458 від 31 січня 2022 року) про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задоволити. Представник відповідача - Славської селищної ради Стрийського району Львівської області у судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду клопотання (вх.№3523 від 06 липня 2021 року) про розгляд справи у відсутності відповідача - Славської селищної ради. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву (вх.№3786 від 15 липня 2021 року). Просить суд розгляд справи проводити у його відсутності. Позовні вимоги заявлені позивачем визнає та не заперечує щодо задоволення позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] у судове засідання не з`явилась, однак надіслала на адресу суду заяву (вх.№5748 від 22 жовтня 2021 року). Просить суд розгляд справи проводити у її відсутності. Позовні вимоги заявлені позивачем визнає та не заперечує щодо задоволення позову. За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ч.3 ст. 211, ч.2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено наступне: [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Славської селищної ради Львівської області від 19 березня 2014 року, актовий запис № 3 . [INFO] померла його мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Славською селищною радою Львівської області від 20 лютого 2019 року, актовий запис № 12 . Про родинні відносини позивача з померлими батьками [PERSON] та [PERSON] свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Славською селищною радою Львівської області, актовий запис №24, згідно якого батьками позивача [PERSON] є батько [PERSON] та матір [PERSON] . Після смерті [PERSON] житловий будинок успадкувала за законом його дружина [PERSON] спільно з ним проживаючи, але юридично не оформила свої спадкові права, які постійно проживали та були зареєстровані по [ADDRESS] . Ще за життя [PERSON] склала в користь свого сина - [PERSON] заповіт, який посвідчений 02 листопада 2018 року керуючим справами виконавчого комітету Славської селищної ради Сколівського району Львівської області Лесів Х.І. відповідно до тексту якого [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті на що вона за законом матиме право - сину [PERSON] . Даний заповіт є чинним, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №54053775 від 13 листопада 2018 року. В матеріалах справи наявний дублікат зазначеного заповіту [PERSON] від 02 листопада 2018 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] . Даний будинок, господарські будівлі та споруди були збудовані 1970 року, що підтверджується довідкою, виданою Стрийського МБТІ від 19 березня 2021 року за №583. Згідно даних технічного архіву Стрийського МБТІ право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано. Інвентаризаційна вартість даного нерухомого майна становить 434906 грн. Згідно довідок №518-519 від 08 квітня 2020 року, виданих Славською селищною радою Стрийського району Львівської області, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , дійсно до дня смерті проживали в [ADDRESS] Згідно з довідки №280 від 01 березня 2021 року, виданою Славською селищною радою Стрийського району Львівської області, вбачається, що індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , дійсно був побудований у 1970 році та належав до дня смерті [PERSON] . Згідно ч.3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до норм ч.4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Аналіз вищенаведених норм закону дає підстави стверджувати, що покійний [PERSON] набув за життя право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані по [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти син - [PERSON] та дочка - [PERSON] . Спадкоємцем за заповітом є позивач - [PERSON] [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON] не прийняли і приймати не будуть, про що свідчать заяви про відмову від спадщини, які знаходяться в матеріалах справи. Частинами 1, 3 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач прийняв спадщину за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] шляхом постійного проживання з нею на момент її смерті в розумінні норм частини 3 статті 1268 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , подавши до приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини, за наслідками подання якої було заведено спадкову справу № 38/2019, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №54053775 від 13 листопада 2018 року. Проте приватний нотаріус Сколівського районного округу Батлюк Ю.П відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом мотивуючи відсутності документів на право власності на вище наведене майно та державної реєстрації права власності на спадкове майно, про що свідчить лист приватного нотаріуса від 22 серпня 2019 року № 221/02-14. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 та ч.5 ст. 1268 ЦК України, вбачається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК). Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, фактично прийняв спадщину після смерті спадкодавця, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву, за наслідками подання якої було заведено спадкову справу, спадкоємці першої черги за законом [PERSON] та [PERSON] , відмовилась від належної їм частки на користь позивача [PERSON] відтак за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок під літерою А-2 загальною площею 130,5 кв.м., з неї житлова -71,8 кв.м., та допоміжною 58,7 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами (сарай, убиральня, навіс, колодязь 1/2 ), що позначені згідно довідки Стрийського МБТІ від 19 березня 2021 року відповідно під літерами Б,В,Г,к, що розташований по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved