Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

У січні 2021 року до [PERSON] звернулась Оріхівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] , в якому, з урахуванням уточнення, просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після батька [PERSON] , який помер [INFO] , право на земельну частку (пай) площею 8,88 га в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності колишнього КСП «Перемога» на території Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області відповідно до Сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0108021, виданого 11.02.1997 року. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що вказаний сертифікат був виданий бабусі позивача та відповідача, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Після її смерті спадщину за законом прийняв батько сторін, [PERSON] , але спадкових прав не оформив. Після його смерті, яка сталася [INFO] , позивач, як донька і спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку їй було відмовлено, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду. Ухвалою суду від 19.02.2021 було відкрите загальне позовне провадження у справі. В ході підготовчого судового засідання позивач підтримала свої позовні вимоги. Пояснила, що її батько, [PERSON] , прийняв спадщину після своєї матері [PERSON] , фактом проживання з нею за адресою за адресою [ADDRESS] . Однак він своїх спадкових прав не оформив. Сам [PERSON] на день своєї смерті знаходився в установі по догляду за людьми похилого віку, у зв`язку з чим позивач з ним не проживала. Відповідач подав заяву про визнання позову, яка ухвалою суду від 22.03.2021 була не прийнята з тих мотивів, що станом на час розгляду цієї заяви сторонами не було надано жодного доказу на підтвердження того, чи приймав [PERSON] спадщину після [PERSON] , коли і в який спосіб, і взагалі, чи відкривалась спадкова справа після смерті [PERSON] , чи були інші спадкоємці, крім [PERSON] , взагалі - чи був [PERSON] спадкоємцем [PERSON] . Не було у справі й доказів того, що позивач та відповідач прийняли спадщину після [PERSON] , тоді як надана ними копія постанови державного нотаріуса Оріхівського державної нотаріальної контори Запорізької області від 11.11.2020 року свідчить про те, що у видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] позивачу було відмовлено саме через пропуск нею встановленого законом строку для прийняття спадщини. Відомостей про те, яким рішенням суду позивачу був наданий додатковий строк для прийняття спадщини, матеріали справи також не містять. Ухвалою суду від 12.08.2021 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, була залучена Малотокмачанська сільська рада Пологівського району Запорізької області, яка 27.09.2021 подала заяву про розгляд справи без її участі та про відсутність заперечень проти позову. Ухвалою від 13.10.2021 з Оріхівської державної нотаріальної контори була витребувана спадкова справа № 291/2020, заведена після смерті [PERSON] . Ухвалою від 09.11.2021 підготовче провадження було закрите, а справу призначено до судового розгляду. В судове засідання з розгляду справи учасники не з`явились, подавши заяви про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні відносини, суд прийшов до такого. Як свідчать матеріали справи, 11.02.1997 року [PERSON] на підставі рішення Оріхівської райдержадміністрації від 12.12.1996 року № 972 отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0108021 в тому, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога», розміром 8,88 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області. 11.11.2020 Оріхівською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 291/2020 у зв`язку із смертю [PERSON] , на підставі заяви позивача [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до матеріалів вказаної спадкової справи, [PERSON] була матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00021265729 від 23.10.2018. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Михайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області 24.10.2018 (повторно). У свою чергу, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є дітьми [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом ЗАГС Шевченківського райвиконком м. Запоріжжя 18.10.1985 року (щодо народження позивача), Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізькою ОУЮ від 05.07.2003 (щодо прийняття позивачем прізвища « [PERSON] »), Свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим Міським відділмо ЗАГС м. Запоріжжя 06.01.1980 (щодо народження відповідача). Таким чином, [PERSON] був спадкоємцем першої черги за законом після [PERSON] , а позивач та відповідач у цій справі є спадкоємцями першої черги за законом після [PERSON] . Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Позивач, заявивши вимогу про визнання права на спадкове майно після смерті свого батька, [PERSON] , не надала жодного доказу на підтвердження того, що вона прийняла спадщину після батька в один із способів, передбачених ст. ст. 1268 і 1269 ЦК України. Зокрема, в матеріалах справи відсутні докази того, що станом на момент смерті [PERSON] позивач постійно проживала з батьком. Навпаки, позивач надала пояснення про те, що батько перебував в установі по догляду за похилими людьми, тоді як позивач проживала у Запоріжжі (хоча й була зерєстрована за адресою [ADDRESS] ). Це також підтверджується й відомостями із свідоцтва про смерть [PERSON] , яке було видано органами державної реєстрації актів цивільного стану в Михайлівському районі Запорізької області. Доказів подання позивачем заяви про прийняття спадщини після батька в нотаріальному порядку матеріали справи також не містять. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Подання позивачем заяви про прийняття спадщини після [PERSON] та відкриття за цією заявою спадкової справи № 291/2020, для вирішення цієї справи значення не має, оскільки позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] через пропуск строку її прийняття, і позивач не надала доказів надання їй в судовому порядку додаткового строку для прийняття цієї спадщини. В межах цієї ж цивільної справи позивач просить визнати за нею право на спадщину за законом не після [PERSON] , а після [PERSON] , стверджуючи, що батько прийняв спадщину після матері постійним проживанням з нею, але не встиг оформити свої спадкові права. Однак і ці ствердження позивача належними та допустимими доказами не підтверджені. Так, в матеріалах цивільної справи міститься довідка № 596/02-09-02 від 17.05.2021, видана виконавчим комітетом Малотокмачанської сільської ради Пологівського району Запорізької області, згідно якої [PERSON] протягом часу з жовтня 1996 року по день смерть [PERSON] - [INFO] , проживав разом з нею за адресою [ADDRESS] . Водночас в матеріалах спадкової справи № 291/2020 знаходиться довідка № 1354/02-09-02 від 11.11.2020, видана виконавчим комітетом Малотокмачанської сільської ради Пологівського району Запорізької області, згідно якої [PERSON] , яка померла [INFO] , з 1983 року постійно була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] , і на день смерті з нею проживав співмешканець [PERSON] , [INFO] . Жодних відомостей про проживання [PERSON] за вказаною адресою ця довідка не містить. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, оскільки позивач на надала належних, допустимих та достовірних доказів як прийняття нею спадщини після смерті батька [PERSON] , так і прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] , її позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 1268, 1270 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed