Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

06.02.2019 [PERSON] звернулася до суду з позовом до Кам`янка-Бузької міської ради, за участі третьої особи [PERSON] в якому, з врахуванням заяви від 09.12.2019 (а.с. 56-57) просить суд визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування, після смерті чоловіка [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який заповіту за життя не складав і після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді 1/3 частини спірної квартири. Вказує, що вона не може оформити свої спадкові права з огляду на втрату правовстановлюючого документа на спадкове майно. 10.12.2019 до суду надійшла позовна заява [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , за участі третьої особи Кам`янка-Бузької міської ради та приватного нотаріуса Приходько Н.М., в якій просять суд визнати за ними право власності за кожним на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкової трансмісії. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що [INFO] помер [PERSON] , який за життя склав заповіт 08.07.2016 на користь [PERSON] , який спадщину прийняв, оскільки фактично проживав зі спадкодавцем. В свою чергу, [PERSON] помер [INFO] і його спадкоємцями є мати [PERSON] , дружина [PERSON] і дочка [PERSON] , які отримали свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] на майно, яке було його власністю. Проте, не оформленою залишається 1/3 частина спадкового майна, яку [PERSON] успадкував від [PERSON] і яка не може бути оформлена по причині смерті спадкодавця. 20.02.2020 до суду від представника відповідача [PERSON] [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву де він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON] . Зокрема вказує, що [PERSON] не прийняв спадщину після [PERSON] , а таку спадщину прийняла [PERSON] як спадкоємець за законом. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 25.10.2021 справу передано для розгляду даному складу суду. Ухвалою судді від 26.10.2021 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою підготовчого засідання від 10.12.2021 позовну заяву [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] прийнято до розгляду, закрито підготовче провадження і призначено судовий розгляд. У судове засідання прибув представник [PERSON] адвокат Лущанець М.В. та представник [PERSON] , [PERSON] адвокат Шпирка О.М., які підтримали подані ними раніше заяви по суті справи. Представник Кам`янка-Бузької міської ради у судове засідання не прибув, хоча про час та місце судового слухання був повідомлений належним чином. Крім того, у клопотанні від 26.12.2019 (а.с. 90) просив розгляд даної справи здійснювати за наявними у справі доказами. Третя особа приватний нотаріус Приходько Н.М. до суду не прибула, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце судового слухання була повідомлена належним чином. Заслухавши думки учасників процесу, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі доказами, без участі осіб, які не прибули. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належала на праві спільної часткової власності по 1/3 частині [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що доводиться копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.04.2005 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.05.2005 (а.с. 13, 14). [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними був укладений 25.07.2000, що доводиться копією свідоцтва про шлюб виданого повторно 20.12.2017 (а.с. 6). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть від 21.11.2017 (а.с. 7). На випадок своєї смерті [PERSON] 08.07.2016 склав заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Приходько Н.М., і відповідно до якого, він заповів [PERSON] 1/3 частину квартири [ADDRESS] (а.с. 45). З копії будинкової книги на квартиру [ADDRESS] видно, що у ній були зареєстровані зокрема [PERSON] з 05.11.1966, [PERSON] з 11.02.1998 по 28.11.2006 та [PERSON] з 19.12.1984 (а.с. 19-23). Як зазначено у відповіді приватного нотаріуса Приходько Н.М., спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не заводилася (а.с. 134). Відповідно до довідки голови ОСББ «Сонячний дім» від 05.08.2019, [PERSON] дійсно до дня смерті проживав за адресою квартира [ADDRESS] і з ним разом проживали дружина [PERSON] та син дружини [PERSON] (а.с. 58). Як видно з копії свідоцтва про народження [PERSON] його матір`ю була [PERSON] , а батьком [PERSON] (а.с. 11). Згідно копії свідоцтва про одруження від 12.10.2002 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 12.10.2002, а відповідно до свідоцтва про народження від [INFO] у них народилася донька [PERSON] (а.с. 44). [INFO] [PERSON] помер, що доводиться копією свідоцтва про його смерть від 18.03.2019 (а.с. 49). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.10.2019, виданого приватним нотаріусом Приходько Н.М., спадкоємцями до майна [PERSON] , а саме до належної йому 1\\3 частини квартири [ADDRESS] є його дочка [PERSON] , яка спадкує 2/3 спадкового майна, з врахуванням відмови дружини спадкодавця [PERSON] у користь доньки, а також мати [PERSON] , яка спадкує 1/3 спадкового майна (а.с. 47). Проаналізувавши доводи сторін, суд констатує, що даний спір стосується належності спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] , а саме 1/3 частини спірної квартири. Вирішуючи даний спір, суд виходив з наступних мотивів та положень закону. Так, судом встановлено та не заперечується сторонами у справі, що [PERSON] помер [INFO] , на випадок свої смерті склав заповіт на ім`я [PERSON] і обсяг його спадкового майна складає 1/3 частина спірної квартири. Сторони у справі по різному розуміють факт прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Так, [PERSON] вважає, що спадкоємець по заповіту [PERSON] не прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований за адресою, яка відмінна від адреси місця реєстрації спадкодавця [PERSON] . Водночас, [PERSON] , [PERSON] вважають, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки фактично проживав з ним. Суд оцінивши зібрані у справі докази вважає, що матеріалами справи дійсно доводиться факт реєстрації [PERSON] та [PERSON] за різними адресами, оскільки [PERSON] був зареєстрований у спірній квартирі, тоді як [PERSON] знятий з реєстрацій у цій квартирі 28.11.2006 і був зареєстрований у с. Соколя Буського району Львівської області. Разом з тим, судом встановлено, що фактично [PERSON] проживав у квартирі [ADDRESS] , що доводиться довідкою голови ОСББ «Сонячний дім» від 05.08.2019 і де проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Вказана норма закону вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд постанові від 21 жовтня 2020 р. 569/15147/17 та у постанові від 28.04.2021 № 204/2707/19. З огляду на наведене, суд вважає, що є обґрунтованими доводи позивачів [PERSON] та [PERSON] про те, що їх спадкодавець [PERSON] прийняв спадщину після смерті його спадкодавця [PERSON] на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Суд вважає безпідставними доводи [PERSON] та її представника про те, що [PERSON] був зареєстрованим за відмінною адресою з [PERSON] , так як для прийняття спадщини значення має саме місце проживання спадкодавця і спадкоємця, а не їх реєстрація. Суд вважає, що у даній справі є доведеним та правильним факт того, що покійний [PERSON] проживав у спірній квартирі, де проживала його дружина і її син, що також доводиться довідкою голови ОСББ «Сонячний дім» від 05.08.2019. Разом з тим, як видно з фактичних обставин справи, на момент смерті [PERSON] [INFO] , його дружина [PERSON] [INFO] , була особою пенсійного віку, тобто не працездатна. А як зазначено у ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Враховуючи те, що [PERSON] є непрацездатною вдовою покійного [PERSON] , а також те, що у випадку відсутності заповіту, вона спадкувала б усе його майно, як спадкоємець першої черги, то їй належить 1/2 частина спадкового майна незалежно від змісту заповіту. Інша 1/2 частина спадкового майна повинна бути успадкована спадкоємцем по заповіту [PERSON] - [PERSON] , який спадщину прийняв у відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що у даному випадку становить 1/6 частину спірної квартири. Однак, незважаючи на те, що позивачка [PERSON] довела факт належності їй частини спадкового майна, її позовні вимоги не можуть бути задоволені судом з огляду на таке. Так, позовні вимоги позивачка [PERSON] заявила до Кам`янка-Бузької міської ради і протягом усього часу розгляду справи не реалізувала своє процесуальне право на заміну відповідача у справі чи залучення співвідповідача. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові від 30.05.2008 № 7, відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З огляду на те, що у даних спадкових правовідносинах наявні спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , то пред`явлення даного позову до органу місцевого самоврядування є невірним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову, а тому у задоволенні позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити, що не позбавляє її права на звернення до суду з позовом до належного відповідача. Водночас позовні вимоги за позовом [PERSON] та [PERSON] у частині вимог що, заявлені [PERSON] частково є підставними. Так, судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] і на момент його смерті спадщину після смерті [PERSON] прийняв, проте не оформив у встановленому законом порядку і після його смерті наявні спадкоємці, які прийняли спадщину, а тому таке спадкове майно повинно перейти до його спадкоємців у відповідному розмірі. А як видно з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.10.2019, виданого приватним нотаріусом Приходько Н.М., спадкоємцями до майна [PERSON] є його дочка [PERSON] , яка спадкує 2/3 спадкового майна, з врахуванням відмови дружини спадкодавця [PERSON] у користь доньки, а також мати [PERSON] , яка спадкує 1/3 спадкового майна. Відтак, судом встановлено, що дружина покійного [PERSON] - позивачка [PERSON] відмовилася від своєї частики у спадковому майні у користь доньки [PERSON] , а тому вона не має права на спадкування іншої частини його майна, оскільки таке майно повинно перейти до спадкоємця, у користь якого вона відмовилася. З врахуванням того, що належна спадкодавцю [PERSON] спадщина, з врахуванням обов`язкової частки [PERSON] становила 1/6 частину квартиру, а також наявності трьох спадкоємців до майна [PERSON] , де [PERSON] відмовилася від спадкування в користь [PERSON] , то остання успадкувала 1/9 частину спірної квартири (1/3 : 2 = 1/6; 1/6 :3 = 1/18; 1/18 + 1\\18 = 1/9). Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення з одночасним вирішенням судових витрат з врахуванням пропорційності позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial