Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить: визнати протиправною відмову державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області Давидової Наталі Георгіївни прийняти заяву [PERSON] про відкликання її заяви від 05 листопада 2019 року б/н у спадковій справі №123/2012, заведеній після смерті [PERSON] , який помер [INFO] про надання згоди на включення до кола спадкоємців іншого племінника спадкодавця [PERSON] , який пропустив шестимісячний строк встановлений законом для прийняття спадщини; скасувати заяву [PERSON] від 05 листопада 2019 року б/н у спадковій справі №123/2012, заведеній після смерті [PERSON] , який помер [INFO] про надання згоди на включення до кола спадкоємців іншого племінника спадкодавця [PERSON] , який пропустив шестимісячний строк встановлений законом для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки загальною площею 7.28 га, яка розташована на території Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області. За заявою позивача [PERSON] від 15 травня 2012 року №299 відкрита спадкова справа №123/2012. 05 листопада 2019 року [PERSON] , який є племінником [PERSON] , звернувся до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області Давидової Н.Г. із заявою №901 про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на майно [PERSON] .. 05 листопада 2019 року позивач [PERSON] надала згоду на включення [PERSON] до кола спадкоємців за законом та видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, постановою державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області Давидової Н.Г. від 05 листопада 2019 року [PERSON] було відмовлено у видачу свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з неможливістю встановити ступінь споріднення між спадкодавцем та спадкоємцем. Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 20 січня 2020 року №514/1896/19 встановлено факт родинних відносин, а саме той факт, що [PERSON] , [INFO] є племінником [PERSON] , який помер [INFO] . [INFO] [PERSON] помер. У зв`язку зі смертю [PERSON] позивач [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області Давидової Н.Г. із заявою про відкликання згоди на включення [PERSON] до кола спадкоємців за законом. Проте, нотаріус усно відмовила в прийнятті такої заяви. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з вказаним позовом. Позивачка в судове засідання не з`явилась, на розгляд суду від представника позивача надійшла заява з проханням розглянути справу у їх відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явилась, на розгляд суду від відповідача надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом достовірно встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 17 листопада 2011 року виконавчим комітетом Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області. За заявою позивача [PERSON] від 15 травня 2012 року №299 відкрита спадкова справа №123/2012. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 червня 2013 року №522/7565/13-ц встановлено факт родинних відносин, а саме той факт, що [PERSON] , [INFO] є племінницею [PERSON] , який помер [INFO] . 05 листопада 2019 року [PERSON] , який є племінником [PERSON] , звернувся до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області Давидової Н.Г. із заявою №901 про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на майно [PERSON] . 05 листопада 2019 року позивач [PERSON] надала згоду на включення [PERSON] до кола спадкоємців за законом та видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області Давидової Н.Г. від 05 листопада 2019 року [PERSON] було відмовлено у видачу свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з неможливістю встановити ступінь споріднення між спадкодавцем та спадкоємцем. Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 20 січня 2020 року №514/1896/19 встановлено факт родинних відносин, а саме той факт, що [PERSON] , [INFO] є племінником [PERSON] , який помер [INFO] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 16 жовтня 2020 року Тарутинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.ч.5-7ст.81ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Разом із тим, суду не надано доказів, які підтверджували б зазначені позивачем у позовній заяві обставини, а саме докази звернення позивача [PERSON] до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області Давидової Н.Г. із заявою про відкликання згоди на включення [PERSON] до кола спадкоємців за законом після смерті [PERSON] та докази відмови в прийнятті такої заяви. Тож, суд дійшов до висновку, що вищезазначені докази відповідно до вимог ст.ст.77-80 ЦПК України вони не встановлюють факту вини відповідача у порушенні прав позивача, тобто, у порушення вимог ч. 1 ст.81 ЦПК України, стороною позивача не доведено ті обставини, на які вона посилалася у позові як на підставу своїх вимог. Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про неможливість задоволення заявлених вимог, оскільки позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували наведені останнім обставини. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed