Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

14.12.2021 представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його тітки [PERSON] , що померла [INFO] у с. Лутище Охтирського району Сумської області, а також встановити факт родинних відносин, що [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Лутище Охтирського району Сумської області є рідною сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Лутище Охтирського району Сумської області. Вимоги за позовом вмотивовані тим, що мати [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами. Його мати померла у 1992 році. Тітка [PERSON] проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , родини не мала, тобто проживала одиноко. У 2006 році тітка померла, за життя заповіту не складала. Після її смерті позивач до нотаріуса не звертався, оскільки не був обізнаний про наявність спадкового майна. Проте, на початку поточного року, позивач серед документів покійної тітки знайшов оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку на її ім`я, земельна ділянка загальною площею 3,6024 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лутищанської сільської ради. При зверненні до приватного нотаріуса Зіньковського І.М. з метою отримати свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки померлої тітки, йому в усному порядку відмовлено у прийнятті заяви на прийняття спадщини з підстави пропуску строку та зазначено, що з поданих документів неможливо встановити родинні відносини між померлою [PERSON] та матір`ю позивача [PERSON] , оскільки після смерті матері позивача втрачено її свідоцтво про народження. При повторному зверненні до нотаріуса, позивачу надано лист про відмову у прийнятті заяви про прийняття спадщини після [PERSON] з підстав пропуску строку. Також повідомлено, що з наданих документів відсутні родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] . За життя тітка [PERSON] не була одружена, не мала дітей, тобто після її смерті інших спадкоємців крім позивача немає. Позивач зазначив, що він є спадкоємцем після померлої тітки за правом представлення, а тому звернувся до суду із даним позовом. 21.12.2021 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 14.01.2022 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду. Позивач та його представник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є дружиною позивача, повідомила про те, що з 1981 року перебуває з позивачем у шлюбі, знає, що мати позивача мала сестру [PERSON] , яка проживала з ними у одному селі на сусідній вулиці. Проживала вона одиноко, дітей та інших родичів, крім матері позивача, не мала. Мати позивача померла раніше, а тітка у 2006 році та вони здійснили її поховання. Свідок [PERSON] суду пояснив, що працював разом з [PERSON] у колгоспі, проживали у одному селі та йому відомо, що остання мала рідну сестру [PERSON] , з якою проживала по сусідству, власної родини вона не мала. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Згідно архівного витягу від 05.05.2021 № П-67 вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] , відомості про батьків: батько - [PERSON] …, матір - [PERSON] …, українці за національністю, місце проживання с. Лутище, що підтверджується записом про народження № 50 від 12.11.1927 ЗАЦС при Лутищанській сільраді Охтирського району Харківської округи 1927 року (а.с. 13). 03.02.1955 у Лутищанській сільській раді Охтирського району Сумської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 8). [INFO] народився [PERSON] , у свідоцтві про народження якого батьками російською мовою записані « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с. 8). Встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої у свідоцтві про народження російською мовою записані « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с. 9). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29.08.1992 виконкомом Хухрянської сільської ради Охтирського району Сумської області 28.08.1992 померла « [PERSON] », що також підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 15.11.2021 № 00033685016 (а.с. 7,10). [INFO] померла [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 27.04.2006 виконкомом Лутищанської сільської ради Охтирського району Сумської області (а.с. 6). Як вбачається з довідки Лутищанського старостинського округу Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області № 20 від 05.02.2021, [PERSON] постійно проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на день смерті зареєстровано одиноко (а.с. 11). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 075156, виданого 30.03.2004 Охтирським міським районним відділом земельних ресурсів, [PERSON] на підставі розпорядження голови Охтирської райдержадміністрації № 146 від 18.02.2004 належала земельна ділянка площею 3,6024 га, розташованої на території Лутищанської сільської ради (а.с. 12). 08.11.2021 приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Зіньковським І.М. [PERSON] відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Згідно наданої приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Зіньковським І.М. інформації від 24.01.2022 за № 5/01-16, спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не заводилась. За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановити факт родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Таким чином, аналізуючи наведені докази та даючи їм оцінку в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у с. Лутище Охтирського району та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у с. Лутище Охтирського району Сумської області, як між рідними сестрами, оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, з метою оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті його тітки. Щодо заявлених вимог про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини суд зазначає наступне. У своїх доводах позивач, як на причину пропуску строку, посилається на те, що йому не було відомо про наявність спадкового майна [PERSON] , та відразу після отримання такої інформації позивач звернувся до нотаріуса з відповідною заявою. За загальним правилом положення про спадкування права на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як встановлено судом заповіт від імені [PERSON] , померлої [INFO] , за життя не складався. Таким чином у даному випадку має місце спадкування за законом. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до положень ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Таким чином, зі встановлених під час судового розгляду фактичних обставин, суд вважає поважними причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] тривалістю у два місяці з дня набрання рішенням законної сили, як достатнього для вчинення зазначеної дії.

Outcome: approved