Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

20 вересня 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 2736 виданого 01.07.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, про звернення стягнення з боржника [PERSON] , [INFO] , на користь АТ «Ідея БАНК» заборгованості в розмірі 157 717 гривень 07 копійок. Вимоги обґрунтовує тим, що 11 вересня 2021 року, [PERSON] було отримано від приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова К.К. постанову від 01.09.2021р. про відкриття виконавчого провадження ВП №6664001 про примусове стягнення з Позивача на користь Акціонерного товариства «Ідея БАНК» заборгованості в розмірі 157 717 грн. 07 коп. Підставою відкриття виконавчого провадження є заява Відповідача про примусове виконання виконавчого напису №2736 виданого 16.07.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновой О.М.. Ознайомившись із отриманими від Виконавця документами, Позивач наголошує на тому, що він ніяких нотаріально посвідчених документів з Відповідачем або іншими юридичними особами пов`язаних з кредитами, позиками або іншими фінансовими правовідносинами не підписував. Відповідно до отриманої від Виконавця Постанови, Позивач наголошує на тому, що при вчиненні виконавчого напису Нотаріусом було допущено грубе порушення чинного законодавства, а саме, статей 87 і 88 Закону України «Про нотаріат», а також підпунктів 3.1-3.5 пункту 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р. p., зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, в редакції, яка діяла станом на дату вчинення Виконавчого напису, - в зв`язку з чим, згідно ч.12 статті 28 Цивільного процесуального кодексу України, Виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Виконавчий напис, законність якого є предметом спору у даній справі, вчинено 01 липня 2021 року, тобто після набрання чинності постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року. Вказані обставини є достатньою підставою для визнання Виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, адже при його вчинення Нотаріусом грубо порушені приписи статті 87 Закону і пункту 3.2 п.З Глави 16 Порядку. З аналізу змісту Виконавчого напису вбачається, що вказані вимоги у спірних відносинах дотримані не були тому, що таких документів, які б дали право Нотаріусу здійснити виконавчий напис, не існує в природі. При відсутності будь-яких нотаріально посвідчених угод між Позивачем та Відповідачем, взагалі не відомо на якому документі вчинено Нотаріусом Виконавчий напис. За таких обставин при вчиненні Виконавчого напису було грубо порушено встановлені для цієї нотаріальної дії законодавчі вимоги, що є підставою для визнання Виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 21 вересня 2021 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 21 вересня 2021 року повернуто заяву про забезпечення позову. 19 жовтня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, АТ "Ідея Банк" заперечує, щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі. АТ "Ідея Банк" в повному обсязі виконано вимоги чинного законодавства та подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Сазоновій О.М. вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, а саме: заяву AT «Ідея Банк» про вчинення виконавчого напису, кредитний договір № Р20.00405.004318965 від 10 вересня 2018 року, довідку AT «Ідея Банк» про не надходження платежів, вимогу AT «Ідея Банк» до [PERSON] про усунення порушення кредитних зобов`язань, довідку-розрахунок заборгованості до [PERSON] за Кредитним договором № Р20.00405.004318965 від 10 вересня 2018 року, станом на 07 червня 2021 року, список згрупованих поштових відправлень AT «Ідея Банк»; список згрупованих поштових відправлень цінних листів AT «Ідея Банк», опис вкладення до цінного листа, що підтверджує надіслання на адресу Позивача вимоги з довідкою; фіскальний чек по оплаті вище вказаних послуг поштового зв`язку, виписку по рахунку до [PERSON] , детальний розрахунок заборгованості до [PERSON] за Кредитним договором № Р20.00405.004318965 від 10 вересня 2018 року станом на 07 червня 2021 року, а тому зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною. Крім того, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 не визначено з якого моменту втрачає чинність Постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року. Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 17 листопада 2021 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 13 грудня 2021 року від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. надійшли витребуванні матеріали. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують. Просили суд задовольнити вимоги в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у відзиві міститься вимога про розгляд справи без їх участі та відмовити у задоволенні позову. У судове засідання третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. не з`явилась, але до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. У судове засідання третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов К.К. не з`явився, про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини не явки суду не відомі, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. За загальним правилом статей 15,16 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК Українинотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина першастатті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі Перелік). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку). Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Тобто, пунктом 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У пункті 1-1 Переліку зазначено, що для одержання виконавчого напису за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання, подаються: оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц, яка є обов`язковою для судів. На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України «Про нотаріат»). Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Ухвалою суду від 17 листопада 2021 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. належним чином завірені копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 2736 від 01 липня 2021 року. Зі змісту наданого нотаріусу кредитного договору, копія якого наявна в матеріалах справи, для вчинення нотаріального напису вбачається, що він укладений в простій письмовій формі і не посвідчений нотаріально, тоді як відповідно до п. 1 Переліку для вчинення нотаріального напису нотаріусу подається оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів). Також, нотаріусу для вчинення оскаржуваного виконавчого напису були надані: заяву AT «Ідея Банк» про вчинення виконавчого напису, кредитний договір № Р20.00405.004318965 від 10 вересня 2018 року, довідку AT «Ідея Банк» про не надходження платежів, вимогу AT «Ідея Банк» до [PERSON] про усунення порушення кредитних зобов`язань, довідку-розрахунок заборгованості [PERSON] за Кредитним договором № Р20.00405.004318965 від 10 вересня 2018 року, станом на 07 червня 2021 року. При цьому, список згрупованих поштових відправлень AT «Ідея Банк»; список згрупованих поштових відправлень цінних листів AT «Ідея Банк», опис вкладення до цінного листа, що підтверджує надіслання на адресу Позивача вимоги з довідкою; фіскальний чек по оплаті вище вказаних послуг поштового зв`язку, виписку по рахунку [PERSON] , на які посилається представник відповідача у своєму відзиві, нотаріусу надані не були. Крім того, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з вказаним Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. З наведеного слідує, що нотаріусом не дотримано одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса, яким є належне повідомлення боржника про заборгованість. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що нотаріусом не дотримано вимог щодо порядку вчинення виконавчого напису, відповідачем нотаріусу не були надані всі необхідні документи, передбачені переліком, які підтверджують безспірність заборгованості, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис не може вважатися безспірним і таким, що не потребує додаткового доказування, а тому вчинення виконавчого напису за заявою відповідача не ґрунтується на вимогах закону і виконанню він не підлягає. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачем зазначена вимога не заявлена, тому суд вважає за можливе не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору.

Outcome: approved