Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

Заявник 22.11.2021 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, посилаючись на наступні обставини. 17.05.2021 року йому виповнилося 60 років, в зв`язку з чим він звернувся до ВОГ № 12 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії. Однак рішенням № 154750004881 від 01.07.2021р. отримав відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. До необхідного страхового стажу в 28 років йому не зараховано період роботи з 10.07.1984 по 24.03.1993 року, з 20.04.1984р. по 30.06.1984р., в тому числі тому, що в архівних довідках про заробітну плату від 31.05.2021р. № Т-74 та Т-75 прізвище заявника не співпадає з паспортними даними. З приводу вирішення цього питання йому було рекомендовано звернутися до суду. Зазначає, що у всіх інших правовстановлюючих документах його прізвище зазначено вірно як « [PERSON] », ім`я та по-батькові « [PERSON] ». Неточності у архівних довідках позбавляють його права на призначення та нарахування відповідної пенсії, тому він змушений звернутися до суду з даною заявою про встановлення факту належності документів. В судове засідання заявник не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на вимогах заяви наполягає у повному обсязі. Представник заінтересованої особи надав клопотання про розгляд справи без участі представника, не заперечував проти задоволення вимог. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно з паспортом серії [NUMBER] , виданим Овідіопольським РВ УМВС України в Одеській області 12.02.1998 року, прізвище заявника вказано « [PERSON] », ім`я « [PERSON] », по-батькові « [PERSON] », на звороті російською мовою зазначено « [PERSON] », ім`я « [PERSON] », по-батькові « [PERSON] », дата народження [INFO] . Згідно копії картки фізичної особи - платника податків, виданої Овідіопольською ДПІ від 29.05.1998 року, заявника вказано « [PERSON] ». Згідно копії трудової книжки серії [NUMBER] , з датою заповнення 01.08.2008 року, прізвище заявника вказано на українській мові « [PERSON] » ім`я та по батькові « [PERSON] ». Судом також встановлено, що заявник у червні 2021 року звернувся до ВОГ № 12 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з відповідною заявою по призначення йому пенсії та надав необхідні документи для її призначення, зокрема архівні довідки від 31.05.2021 року за № Т-73, Т-74, Т-75 про заробітну плату, видані директором комунальної установи Овідіопольською селищною радою «Об`єднаний трудовий архів» за документами архівного фонду радгоспу «Йосипівський» та Одеської овочевої опитної станції. З тексту архівної довідки № Т-73 від 31.05.2021 року, вбачається, що прізвище заявника вказано на російській мові як « [PERSON] », ім`я вказано на російській мові « [PERSON] », по батькові вказано « [PERSON] ». З тексту архівної довідки № Т-74 від 31.05.2021 року, вбачається, що прізвище заявника вказано на російській мові як « [PERSON] », ім`я вказано на російській мові « [PERSON] », по батькові вказано скорочено « [PERSON] ». З тексту архівної довідки № Т-75 від 31.05.2021 року, вбачається, що прізвище заявника вказано на російській мові як « [PERSON] », ім`я вказано на російській мові « [PERSON] », по-батькові скорочено « [PERSON] ». Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 01.07.2021року за № 1544750004881 про відмову в призначенні пенсії заявнику було відмовлено в призначенні пенсії з причини,що у доданих до заяви про призначення пенсії архівних довідках № Т-74, Т-75 від 31.05.2021 року про заробітну плату за період з вересня 1984 року по грудень 1988 року та з січня 1989 року по грудень 1991 року його прізвище зазначено як « [PERSON] » та ініціали з поміткою «так зазначено в документах» Таким чином, підстави для врахування при призначенні пенсії стажу заробітної плати по цим довідкам, на сьогодні, відсутні. В обґрунтування своєї заяви заявник вказував, що його прізвище « [PERSON] » та неповне зазначення імені та по батькові у архівних довідках вказано помилково. Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з п. 6 ч. 1 ст.315 Цивільного процесуальногокодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, імя, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни № 5 від 31.03.1995р.«Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище,імя,по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть,інше. Відповідно до п.12 цієї Постанови,суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням,повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до ухвали Верховного суду України по справі 6-21859 св09 від 18.11.2009 року встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у ч. 1 ст.256 ЦПК України ( в редакції 2004 року)у судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, у зв`язку з чим заява про встановлення факту виконання роботи на певній посаді для зарахування до трудового стажу в порядку цивільного судочинства розглядатися не може. У судовому порядку може розглядатися факт належності документа про трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові або прізвище в ньому не збігаються з тими, що зазначені в паспорті або в свідоцтві про народження. Також, згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. N 637, у разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, його підтвердження здійснюється районними (міськими) відділеннями (управління) соціального захисту населення, а в судовому порядку встановлюється лише факт належності особі документа про трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище в ньому не збігаються з тими, що зазначені в її паспорті або в свідоцтві про народження. Предметом розгляду вказаної заяви є встановлення факту належності документів. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, які були підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявником доведено, архівні довідки № № Т-73, Т-74, та Т-75 від 31.05.2021 року, видані директором комунальної установи Овідіопольської селищної ради «Об`єднаний трудовий архів», з приміткою про те, що у відомостях нарахування заробітної плати за відповідні роки зазначено прізвище « [PERSON] » та « [PERSON] » , та наказі № 43 «к» від 12.07.1984р. про прийняття на роботу російською мовою « [PERSON] », належать заявнику [PERSON] , [INFO] . Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника, який через вказані неточності у його архівних довідках, не може в повному обсязі реалізувати свої права. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява [PERSON] , підлягає задоволенню в розумінні встановлення факту приналежності документу.

Outcome: approved