Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 15 листопада 2021 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому, з урахуванням заяви від 19.11.2021 року просив визнати поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини та визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Інших спадкоємців у померлої не було. На момент смерті [PERSON] була власницею квартири [ADDRESS] . Звернувшись 03.11.2021 року до нотаріуса з метою отримання спадщини, позивач отримав відмову у вчиненні означеної нотаріальної дії у зв`язку з пропуском 6-місячного строку для прийняття спадщини. Позивач вказує, що у 2016 році перехворів дисциркуляторною енцефалопатією ІІІ ст., ішемічним інсультом в БЛСМА по типу малого з легким вестибуло-атактичним синдромом, астеновегетативним синдромом. Наразі є фізично обмеженою особою, не здатен самостійно пересуватися та відповідно коли зміг фізично, звернувся до нотаріуса із заявою для прийняття спадщини. У видічі свідоцтва йому було відмовлено через пропуск строку на подання заяви. Вказані обставини вважає поважними для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому звернувся до суду з вказаним позовом. ІІ. Виклад позиції відповідача. 02.12.2021 року [PERSON] діючи в інтересах ХМР на підставі довіреності надала відзив на позовну заяву за змістом якої просила в задоволенні позову відмовити. Представник вказав, що позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про існування об`єктивних, непереборних обставин, які б унеможливили прийняття спадщини у законодавчо визначені строки. Крім того, позивач вмотивованої постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії не отримав, що також може бути підставою для відмови у позові. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.11.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 07.12.2021 року. 02.12.2021 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву. У зв`язку з зайнятістю судді у розгляді іншої судової справи 07.12.2021 року справа не розглядалася, підготовче засідання призначено на 13.12.2021 року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.12.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу\~до судового\~розгляду по суті на 10.01.2022\~року. 13.12.2022 року судом витребувано інформацію від приватного нотаріуса Херсонського МНО Нікодон О.О. та КП «Херсонське БТІ» ХОР. 05.01.2022 року від приватного нотаріуса Херсонського МНО Нікодон О.О. надійшла запитувана інформація. У зв`язку з ненадходження запитуваної інформації від БТІ ХОР розгляд справи відкладено на 24.01.2022 року. 10.01.2022 року з КП «Херсонське БТІ» ХОР надійшла запитувана інформація. У судове засідання позивач не з`явився, 24.01.2022 року адвокат Старюк В.А. діючи в інтересах позивача на підставі довіреності подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. У судове засідання представник відповідача не з`явився, 24.01.2022 року подав заяву про розгляд справи без його участі, з урахуванням викладених у відзиві доводів. У час призначений до розгляду справи інші учасники справи у судове засідання не з`явились. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем їх проживання або місцезнаходженням, направлення СМС-повідомлення, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, враховуючи згоду представників позивача та відповідача на розгляд справи у їх відсутності, та наявності в матеріалах справи відзиву у якому викладена позиції відповідача щодо заявленого позову та відсутності поважних причин неприбуття у це судове засідання третьої особи і не зазначення таких причин для відкладення розгляду справи, суд постановив розглянути справу за відсутності учасників справи, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , про що с/р ім. 10 років КССР Іртиського району Павлодарської області 19 вересня 1961 року зроблено актовий запис №40 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що 23 червня 2018 року Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області зроблено актовий запис №636 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджено договором купівлі-продажу посвідченим 13.12.2005 року приватним нотаріусом Херсонського МНО Йосипенко В.В. за реєстровим №2682 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9561074 від 13.01.2006 року. Листом від 03.11.2021 року за вих. №20801-16 приватний нотаріус Херсонського МНО Нікодон О.О. роз`яснив, що [PERSON] пропущено установлений законом строк для прийняття спадщини. Згідно виписки №07237 із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] знаходився на лікуванні з 26.07.2016 по 05.08.2016 року в Міському інсультному центрі з діагнозом дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ ст., ішемічний інсульт в БЛСМА по типу малого з легким вестибуло-атактичним синдромом, астеновегетативним синдромом. Листом від 22.12.2021 року за вих. №261/01-16 приватний нотаріус Херсонського МНО Нікодон О.О. повідомив, що ним не заводилася спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №67130049 від 03.11.2021 року інформація щодо відкриття спадкової справи відносно спадкового майна [PERSON] , померлої [INFO] відсутня. V. Оцінка Суду. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.ст.1217, 1218 ЦК України). Частинами 1, 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Спадкоємцями за заповітом чи за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини ( ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ч. ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємцю, який пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила вказаної статті можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; ці обставини визнані судом поважними. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», вбачається що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц, від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20. Предметом доказування у справі є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Враховуючи, що Законодавець не визначив переліку причин, які є поважними при пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, суд у кожному конкретному випадку, виходячи з аналізу конкретних обставин пропуску строку, вирішує питання про те, чи є причина його пропуску поважною. Тобто, питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника, інших осіб, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором. Так, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення дій у визначений законом строк, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, протягом строку, який пропущено, що підтверджується належними і допустимими засобами доказування. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для сторони на вчинення певної дій. Як встановлено судом, позивач після смерті матері є спадкоємцем за законом у порядку першої черги та набув право на прийняття спадщини. Разом з тим, у встановлений законом строк для прийняття спадщини позивач не звернувся із відповідною заявою до нотаріуса, оскільки після перенесеної хвороби мав ускладнення та був позбавлений можливості самостійно пересуватися, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, дослідивши документи наявні в матеріалах справи суд приходить до висновку, що надані докази на підтвердження хворобливого стану у позивача і проходження останнім лікування, є непереборними обставинами, що виникли незалежно від волі позивача, у зв`язку із чим визнаються судом істотними труднощами для вчинення дій пов`язаних із поданням заяви для прийняття спадщини. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких\~обставин,\~враховуючи,\~що як\~на підставу\~пропуску визначеного\~законом строку\~для прийняття\~спадщини позивач\~посилається на\~вади здоров`я,\~що знайшло\~підтвердження матеріалами\~справи (зокрема\~виписками з\~медичної карти),\~з огляду\~на встановлені\~під час\~судового розгляду\~обставини,\~суд визнає\~поважними причини\~пропуску строку\~позивачем для\~звернення із\~заявою про\~прийняття спадщини\~до нотаріальної\~контори і\~вважає за\~належне визначити\~позивачу додатковий\~строк для\~подання ним\~заяву про\~прийняття спадщини,\~що відкрилася\~після смерті\~ [INFO] [PERSON] ,\~тривалістю в\~один місяць\~з дня\~набрання рішенням\~законної сили,\~який суд\~вважає достатнім\~для подання\~відповідної заяви\~Враховуючи обставини\~справи, задоволення позову не зачіпає та не порушує прав інших осіб. З огляду на викладене позовні вимоги підлягають задоволенню. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VIІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Позивачем не заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача.

Outcome: approved