Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання сина [PERSON] . В позові вказано, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , який є студентом Харківського фахового коледжу будівництва, архітетури та дизайну з 01.01.2018 року, форма навчання денна, тому він не працює та потребує матеріальної допомоги батька. Відповідач добровільно не надає коштів на його утримання, внаслідок чого позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від його заробітку щомісячно. До початку судового розгляду від [PERSON] до суду надійшла письмова заява, в якій вона позов підтримує та просив його задовольнити. Справу просив розглядати без її участі. Не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Так як відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , який народився [INFO] і навчається в Харківському фаховому коледжі будівництва, архітетури та дизайну. Термін навчання з 01.01.2018 року по 30.06.2022 року. У зв`язку з цим [PERSON] не має змоги працювати і потребує матеріальної допомоги свого батька, який є особою працездатного віку. У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як передбачено ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно роз`яснень п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи зазначене, суд рахує вірним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходів) на утримання сина [PERSON] . Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів -у межах стягнення суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати удових витрат,з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку встновленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved