Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідачів батьківських прав. На підтвердження позовних вимог в позовній заяві позивач вказав, що відповідачі є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , але не виконують своїх батьківських обов`язків по вихованню, забезпеченню та навчанню дітей. Діти проживають з бабусею та відповідачі не цікавляться їх життям, на виклики до органів опіки та піклування відповідач [PERSON] не з`явилась, а відповідач [PERSON] з`явився, але своєї позиції щодо можливості позбавлення його батьківських прав відносно дітей не сформулював. Відповідачі за місцем проживання характеризуються негативно. За невиконання відповідачами своїх батьківських обов`язків відносно них були складені протоколи про адміністративні правопорушення, які були передані на розгляд суду. На підставі викладеного, в зв`язку з тим, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не цікавляться їх життям та навчанням позивач просив винести рішення про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Від позивача до суду надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи без участі їх представника. Від третьої особи - Баштанської районної державної адміністрації (органу опіки та піклування) надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи без участі їх представника, а також письмовий висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. До суду не надійшло відзиву на позов. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, підтвердила те, що діти відповідачів проживають з бабусею. Відповідачка намагалась побачитись з дітьми, в тому числі в їх дні народження, але їх бабуся перешкоджає їй бачитись з дітьми. Проте відповідачка до органів опіки та піклування з вказаного приводу, в тому числі і щодо її участі у вихованні дітей, про їх повернення матері чи про побачення з ними, не зверталась. Бажає змінити свою поведінку на краще в частині піклування про дітей. Вислухавши пояснення відповідачки [PERSON] , дослідивши наявні у справі матеріали (копію свідоцтва про народження [PERSON] ; копію свідоцтва про народження [PERSON] ; копію медичної довідки від 17.12.2020 року; довідку виконавчого комітету Інгульської сільської ради від 09.08.2021 року №4-606; довідку виконавчого комітету Інгульської сільської ради від 09.08.2021 року №4-607; характеристику на [PERSON] ; характеристику на [PERSON] та [PERSON] ; копію акту обстеження матеріальних умов проживання; копію довідки Виноградівського ЗДО «Барвінок» від 09.08.2021 року; висновок Баштанської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав; копію постанови судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 23.04.2021 року №468/458/21-п; копію постанови судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 07.05.2021 року №468/460/21-п; копію свідоцтва про народження [PERSON] , копію акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] ), суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дітей, не піклуються про їх фізичний та духовний розвиток, не надають матеріальної допомоги, не виявляють жодного інтересу до дітей. Відповідачі за місцем проживання характеризуються негативно. За невиконання відповідачами своїх батьківських обов`язків вони були притягнуті до адміністративної відповідальності. Органом опіки та піклування був прийнятий висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно малолітніх дітей. Згідно з ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Що стосується вимог позову про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , то враховуючи описане вище, а також те, що, будучи обізнаним про розгляд судом справи про позбавлення його батьківських прав, він до суду не з`явився, жодного інтересу до справи не виказав. Відсутні об`єктивні підстави, які б зумовлювали таку тривалу неналежну поведінку батька відносно своїх дітей, тому суд приходить до переконання, що інші заходи впливу на відповідача [PERSON] , окрім позбавлення його батьківських прав, будуть недостатніми, а позбавлення його батьківських прав буде відповідати інтересам дітей. В судовому засіданні не встановлено поважності причин такого тривалого невиконання відповідачем [PERSON] своїх обов`язків щодо виховання дітей. На думку суду, діями відповідача свідомо тривалий час порушуються права його дітей на отримання з боку батька належного виховання, спілкування, уваги, турботи та матеріального забезпечення. Зазначені факти, враховуючи винну поведінку батька, суд розцінює як ухилення від виховання дітей. За таких обставин, суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] буде відповідати найвищим інтересам дітей. Крім того, відсутні підстави, які б вказували на неспроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, тому з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей. Що стосується вимог позову про позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] , то описані вище обставини свідчать про вину відповідачки в її ухиленні від виконання батьківських прав і обставин, які б об`єктивно перешкоджали відповідачу здійснювати свої батьківські обов`язки судом не встановлено, проте відповідачка виявила інтерес до справи, з`являлась до суду та повідомила причини своєї поведінки, які не зменшують ступінь її вини, але, які свідчать про її інтерес до дітей і не можуть бути залишені судом поза увагою. Згідно зі ст. 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п. 2-5 ч. 1 ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. З роз`яснень п. 15, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. В даному випадку позивачем всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України не доведено достатніх підстав для застосування до відповідачки [PERSON] , яка заявила про своє бажання змінити свою поведінку на краще в частині піклування про дітей, такого крайнього заходу як позбавлення її батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей, оскільки протягом останнього року до відповідача лише одного разу були вжиті передбачені законом заходи впливу (притягнення до адміністративної відповідальності), інших дієвих заходів щодо здійснення відповідачем батьківських обов`язків відносно її неповнолітніх дітей не вживалось. Проте, підтверджені в суді факти неналежної поведінки відповідачки, яка матеріально не забезпечує дітей, не цікавиться їх життям та не займається їхнім вихованням, є свідченням ухилення відповідача від обов`язків, передбачених ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України, тому в задоволенні позову про позбавлення відповідача її батьківських прав по відношенню до її дітей слід відмовити, проте відповідача слід попередити про необхідність змінити ставлення до виховання дітей та піклування про них і покласти на органи опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов`язків, а дітей відібрати у відповідача без позбавлення батьківських прав, що відповідатиме найвищим інтересам дітей та мінімізує наявні ризики для здоров`я та виховання дітей, їхнього розвитку та нормального морального виховання. За такого, позов підлягає частковому задоволенню. Згідно зі ст.ст. 180-184 Сімейного Кодексу України, із змісту яких слідує, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до досягнення дітьми повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. Частка доходу батька (матері) визначається судом з врахуванням матеріального становища платника аліментів та наявності у нього інших дітей. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Крім того, відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Також, згідно з ч.4 ст. 170 Сімейного кодексу України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ст.ст. 141 ЦПК України з кожного з відповідачів на користь держави підлягає стягненню 992,40 грн. судового збору відповідно до ставок, визначених п.п.2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". На підставі викладеного та

Outcome: partial