Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

Виклад позиції позивача. Позивач, звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з вищевказаним позовом мотивуючи його тим, що відповідно до протоколу № 000481 про адміністративне правопорушення від 23.04.2020 року [PERSON] 23.04.2020 року о 07 год 00 хв на р. Південний Буг поблизу с. Райгород здійснював вилов риби забороненим сітним знаряддям лову «Хваткою» в кількості 1 шт. В результаті незаконних дій [PERSON] було здійснено незаконний вилов водних живих біоресурсів, а саме: виловлено рибу плітка-38 екз., карась сріблястий-1екз., лящ - 1 екз, окунь - 1 екз., чим він наніс збитки рибному господарству. Своїми діями [PERSON] порушив п.3.14, п.3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства» . Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 04.06.2020 року по справі № 930/1143/20 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень з конфіскацією знарядь лову. Постанова Немирівського районного суду Вінницької області від 04.06.2020 року набрала законної сили 15.06.2020 року і правопорушником не оскаржувалась. Шкода задана діями [PERSON] заподіяна рибному господарству України становить 3434,00 гривень. Відповідачу була направлена вимога щодо добровільної сплати суми збитків, однак у добровільному порядку [PERSON] не відшкодував завдану шкоду, а тому виникла необхідність стягнення вказаної суми у судовому порядку. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подавав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 22.12.2021 року. Заяви, клопотання позивача, відповідача 21.01.2022 року позивачем надіслано до суду клопотання у якому останній просить розглянути справу у відсутність представника позивача (а.с.32). Третя особа Райгородська територіальна громада 31.01.2022 року подала до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності її представника, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] заяв і клопотань, повязаних із розглядом справи, до суду не подавав. Процесуальні дії у справі Відповідно до ухвали суду від 22.12.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву Управління Державного агенства меліорації та рибного господарства у Вінницькій області до третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову Райгородська територіальна громада про відшкодування матеріальної шкоди відкрито провадження у справі, розгляд цивільної справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 03.02.2022 року без повідомлення (виклику) учасників справи. Судом 22.12.2021 року здійснювався запит до відділу УДМС України у Вінницькій області з метою встановлення місця проживання відповідача, а тому ухвалу суду від 22.12.2021 року разом з копією позовної заяви та додатками до неї і судовою повісткою щодо повідомлення про розгляд справи було направлено на адресу відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавав. Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. Відповідно до ч.2, п.1 ч.6 ст. 19, п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження без виклику сторін малозначні справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мініміму для працездатних осіб. За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч.13 ст.7 ЦПК України). Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Судом встановлено, що відносно [PERSON] інспектором відділу охорони водних живих біоресурсів «Рибоохоронний патруль» складено протокол про адміністративне правопорушення № 000481 від 23.04.2020 року і на підставі вказаного протоколу Немирівським районним судом Вінницької області 04.06.2020 року була винесена постанова по справі № 930/1143/20 року відповідно до якої [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 340 грн. (а.с. 8,10). Відповідно до розрахунку розміру шкоди заподіяної державі, загальна сума заподіяної шкоди [PERSON] становить - 3434 грн. Письмовою вимогою № 1-16-19/562-21 від 16.03.2021 року відповідачу [PERSON] було запропоновано добровільно здійснити сплату суми завданих збитків, однак сума збитків не була сплачена (а.с.11). Відповідно до розрахунку розміру шкоди заподіяної державі, загальна сума заподіяної шкоди становить 3434 гривень ( а.с. 9). Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Фактичним обставинам, встановленим судом відповідають правовідносини щодо відшкодування збитків, заподіяних порушенням природоохоронного законодавства, які кваліфікуються як відносини із відшкодування позадоговірної шкоди та регулюються, зокрема Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Законом України Про рослинний світ , Законом України Про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до ст.6 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Згідно зі ст. 66 Конституції України, кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ними збитки. Відповідно до ч.1 ст. 37 Закону України Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Аналогічні положення закріплено ст.ст.3,5 Закону України Про тваринний світ , ст. 39 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища . Згідно з п.9 Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 липня 1998 року №1126, вимоги щодо здійснення любительського і спортивного рибальства та застосування знарядь і способів лову (добування), норми, заборонені місця і його терміни, встановлюються правилами любительського і спортивного рибальства за басейно-територіальним принципом, які затверджуються Держкомрибгоспом за погодженням з Мінекобезпеки. Пунктом 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15 лютого 1999 року, визначено, що забороняється лов водних живих ресурсів, зокрема: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм; без наявності відповідних документів, що дають право на здійснення лову в окремих водоймах. Відповідно до ст.63 Закону України Про тваринний світ , ч.4, ч.5 ст.68 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 10 Закону України Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів встановлено, що посадові особи органів рибоохорони мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками. Відповідно до п. 1 Положення про Державне агентство меліорації та рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 895 від 30.09.2015 року зі змінами, Державне агентство меліорації та рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства, меліорації земель та експлуатації державних водогосподарських об`єктів комплексного призначення, міжгосподарських зрошувальних і осушувальних систем. Відповідно до п. 7 Положення про Державне агентство меліорації та рибного господарства України Держрибагентство (орган рибоохорони) здійснює свої повноваження безпосередньо, а також через утворені в установленому порядку територіальні органи (органи рибоохорони). Згідно Положення про Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Вінницькій області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 15.07.2016 року № 229 в редакції наказу Державного агентства рибного господарства України від 27.11.2019 року № 504 та наказу Державного агентства меліорації та рибного господарства України від 24.09.2021 року № 412 (далі - Положення) основним завданням Вінницького рибоохоронного патруля є реалізація повноважень Держарибагентства у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в районі діяльності. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що при розгляді позовів про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 10.12.2004 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» передбачено, що при визначенні розміру шкоди, заподіяної водним живим ресурсам, залежно від конкретних обставин справи застосовуються такси, затверджені постановами Кабінету Міністрів України від 19 січня 1998 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів риб та інших об`єктів водного промислу» або від 21 квітня 1998 р. За приписами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вина відповідача у порушенні правил рибальства встановлена постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 04.06.2020 , що набрала законної сили. З огляду на викладене та враховуючи, що судом встановлена протиправність дій [PERSON] , якими завдано шкоду державним інтересам шляхом незаконного вилову цінних видів водних біоресурсів, суд дійшов висновку про наявність підстав для її відшкодування. Висновки суду Аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved