Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У квітні 2021 року до суду надійшла вищевказана позовна заява [PERSON] .В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що із відповідачем проживав однією сім`єю без реєстрації щлюбу. Вказує, що із відповідачем мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] . З 2018 року сторони почали проживати окремо, донька залишилась проживати з матір`ю. Відповідач не надає можливості зустрічатися з дочкою, рішення виконавчого комітету Броварської міської ради від 26.03.2019 року №376 щодо дотримання порядку участі у вихованні доньки не виконує. Враховуючи викладене, позивач просить усунути перешкоди у спілкуванні з дочкою [PERSON] , [INFO] шляхом визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкування з нею. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 24). Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2021року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні (а.с. 46). Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовну вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялась належним чином, відзив не подала. Причини неявки суду не відомі. 04 листопада 2021 року направила до суду заяву в якій просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи Органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області - Сундук Л.І. не заперечувала проти часткового задоволення позовних вимог, враховуючи висновок Органу опіки та піклування. Обставини справи, що встановлені судом Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] видно, що [INFO] народилась [PERSON] . Батьком у свідоцтві записаний - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради від 26.03.2019 року № 376, призначено окремо проживаючому батькові, [PERSON] , порядок участі у вихованні малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю, [PERSON] , визначивши такі дні години зустрічей з дитиною: щосуботи з 10:00 год. до 18:00 год., враховуючи інтереси дитини. Із висновку про результати перевірки по повідомленню на лінію «102» від 02 липня 2019 року видно, що 29.06.2019 року до Броварського відділу поліції ГУНП в Київській області надійшло повідомлення на лінію «102» про те, що колишня дружина заявника [PERSON] не виконує рішення Броварської міської ради №376 від 26.06.2019 року. Із пояснень [PERSON] встановлено, що остання відмовила колишньому чоловікові у зустрічі з донькою мотивуючи це тим, що донька захворіла. 11 жовтня 2019 року та 24 лютого 2020 року позивачем подано заяви до Служби у справах дітей, відповідно до яких [PERSON] просив провести бесіду із [PERSON] , оскільки остання не виконує рішення виконавчого комітету про побачення з донькою у призначені для цього дні. 13 березня 2020 року [PERSON] надано відповідь Службою у справах дітей Броварської міської ради Київської області на його звернення, у якій вказано, що було організовано зустріч із [PERSON] , під час якої остання надала письмові пояснення та ознайомлена із ст. 184 КУпАП, а саме про адміністративну відповідальність за невиконання рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до довідки-розрахунку Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) від 11.03.2021 року №14028 видно, що станом на 01.03.2021 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] становить 0,00грн. Депутатом Броварської міської ради В.О. Білокінь видана характеристика [PERSON] , [INFO] , яка підписана двома сусідами, відповідно до якої громадянин [PERSON] за час проживання скарг від сусідів на нього не надходило. Завжди ввічливий, охайно вдягнений, у вживанні алкогольних напоїв помічений не був. На даний час 2 роки проживає у громадянському шлюбі. За час проживання зарекомендував себе задовільно. З сусідами підтримує дружні стосунки і постійно комунікує. Із акту обстеження житлово-побутових умов від 22 жовтня 2020 року складеним депутатом [PERSON] , видно, що за адресою: [ADDRESS] , де мешкає [PERSON] є всі необхідні умови для проживання його неповнолітньої доньки [PERSON] . Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 25.05.2021 року №385 вбачається, що орган опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області вважає за доцільне визначити [PERSON] . Наступний порядок участі у вихованні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] : з 10 години до 18 години щомісяця; перша п`ятниця тижня з 17 години до 20 години неділі; перша субота тижня після дня народження дитини з 10 години до 18 години; перша субота тижня після дня народження батька з 10 години до 18 години; друга половина осінніх та весняних канікул; щороку два тижні літніх канікул у серпні місяці на оздоровлення дитини. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов`язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності. Вiдповiдно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (ч.ч. 1, 2 ст. 159 СК України). Із тлумачення ч.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», ст.ст.7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 р. №2402-III, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. У силу ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Позивач, будучи батьком дитини прагне спілкування із нею, оскільки участь у вихованні та розвитку дитини є його правом та обов`язком. Окрім наведеного, суд вважає, що реалізація одним із батьків свого права на спілкування з дитиною у будь-якому разі не повинна перешкоджати нормальному розвитку дитини. Згідно ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Приймаючи рішення суд також керується практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Так у п. 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п. 90), і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78). Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визначаючи способи участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, суд виходить з принципу рівності прав батьків на виховання дитини та особисте спілкування з нею, той з батьків з ким проживає дитина не повинен чинити перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. Судом також враховують найважливіші інтереси дитини, її вік та розвиток. За таких обставин, виходячи з наведеного, враховуючи також права матері на спілкування з дитиною, вік дитини, тривалу відсутність спілкування батька з дитиною, та діючи в інтересах дитини,суд дійшов до висновку про визначення порядку спілкування батька із дитиною за графіком, рекомендованим у висновку Органом опіки та піклування.

Outcome: partial