Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

Керівник Золотоніської окружної прокуратури Черненко Т. (далі - позивач), звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовною заявою в інтересах Чорнобаївської селищної ради до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: КНП «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня Чорнобаївської селищної ради» (далі третя особа) про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що [PERSON] 26 грудня 2019 року близько 18:45 год., керуючи автомобілем Daewoo Lanos реєстраційний номер [NUMBER] , який на праві власності належить [PERSON] , жительці с. Вереміївка Чорнобаївського району Черкаської області та рухаючись по дорозі зі сторони автодороги Бориспіль-Кременчук в напрямку с. Кліщинці Чорнобаївського району Черкаської області, в порушення вимог пунктів 2.3 а), 19.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, а саме для забезпечення безпеки дорожнього руху та у момент засліплення світлом фар зустрічного автомобіля, повинен був негайно зменшити швидкість керованого ним транспортного засобу аж до його зупинки не змінюючи смугу руху, не застосував екстрене гальмування та допустив наїзд на неповнолітнього пішохода, що підтверджується висновком судово-автотехнічної експертизи № 4/694 від 24 вересня 2020 року. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, допустивши наїзд на неповнолітнього пішохода [PERSON] , [INFO] , остання отримала тілесні ушкодження у вигляді травми голови з забоєм головного мозку важкого ступеня, субарахноїдальним крововиливом, забійну рану лоба - що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, у зв`язку з небезпекою для життя, перелом ключиці з права - до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, у зв`язку з тривалим розладом здоров`я, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 05-8-01/299 від 21 вересня 2020 року. В дорожній обстановці, яка склалася на момент ДТП, у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, з технічної точки зору, знаходилась можливість у водія автомобіля Daewoo Lanos реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] зупинити керований ним автомобіль до наїзду на пішохода [PERSON] шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди без зміни напрямку свого руху. Внаслідок отриманих травм потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня Чорнобаївської селищної ради». За час лікування лікарнею витрачено грошові кошти у розмірі 5456,00 гривень. В добровільному порядку вказані кошти відповідачем не повернуто. У зв`язку з цим позивач в порядку ст. 45 ЦПК України звернувся до суду та просив стягнути з відповідача завдану вчиненим ним кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду на користь Чорнобаївської селищної ради у розмірі 5456,00 гривень. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13 грудня 2021 року відкрито провадження у справі і призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. У судовому засіданні представник позивача прокурор Походенко В.В. позовну заяву підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити з підстав зазначених у ній. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Від представника Чорнобаївської селищної ради Лисенко Л.І. надійшло клопотання, у якому представник просить розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача КНП «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня Чорнобаївської селищної ради» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, жодних заяв чи клопотань до суду не направив, причини неявки суду невідомі. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вироку Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 червня 2021 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік; звільнено [PERSON] відповідно до ст.75 КК України від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. Вказаний вирок набрав законної сили 15 липня 2021 року (а.с. 7 - 12). Зокрема, встановлено, що [PERSON] 26 грудня 2019 року близько 18:45 год., керуючи автомобілем Daewoo Lanos реєстраційний номер [NUMBER] , який на праві власності належить [PERSON] , жительці с. Вереміївка Чорнобаївського району Черкаської області та рухаючись по дорозі зі сторони автодороги Бориспіль-Кременчук в напрямку с. Кліщинці Чорнобаївського району Черкаської області, в порушення вимог пунктів 2.3 а), 19.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, а саме для забезпечення безпеки дорожнього руху та у момент засліплення світлом фар зустрічного автомобіля, повинен був негайно зменшити швидкість керованого ним транспортного засобу аж до його зупинки не змінюючи смугу руху, не застосував екстрене гальмування та допустив наїзд на неповнолітнього пішохода, що підтверджується висновком судово-автотехнічної експертизи № 4/694 від 24 вересня 2020 року. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, допустивши наїзд на неповнолітнього пішохода [PERSON] , [INFO] , остання отримала тілесні ушкодження у вигляді травми голови з забоєм головного мозку важкого ступеня, субарахноїдальним крововиливом, забійну рану лоба - що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, у зв`язку з небезпекою для життя, перелом ключиці з права - до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, у зв`язку з тривалим розладом здоров`я, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 05-8-01/299 від 21 вересня 2020 року. Зі змісту довідки КНП «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня Чорнобаївської селищної ради» (третя особа) № 75 від 10 лютого 2021 року вбачається, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з 20 березня 2020 року по 30 березня 2020 року в КНП «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня» (11 ліжко-днів), вартість лікування останньої становила 5456,00 гривень (а.с. 24). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене та відповідно до положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 червня 2021 року, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, який набрав законної сили та відповідно до якого відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Частиною 3 цієї статті Кодексу встановлено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Пунктом 6 цієї ж Постанови також передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Згідно з п. 1.3 статуту КНП «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня Чорнобаївської селищної ради» засновником, власником та органом її управління є Чорнобаївська селищна рада (а.с. 13 - 22). Водночас зі змісту листа Чорнобаївської селищної ради від 29 липня 2021 року № 751/02-02 вбачається, що заходи, спрямовані на стягнення шкоди, заподіяної вчиненням крмінального правопорушення, зокрема відповідачем, не вживалися у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору (а.с. 23). За таких обставин відповідач повинен відшкодувати кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої [PERSON] , оскільки між його діями та перебуванням потерпілої на лікуванні існує причинний зв`язок. При цьому кошти підлягають стягненню на користь Чорнобаївської селищної ради. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, з-поміж іншого, позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Водночас п. 1 ч. 2 ст. 4 цього Закону встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З огляду на задоволення позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2270,00 (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок) гривень. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved