Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

13.10.2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON] . В обґрунтування позову зазначила, що вказано, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, проте подружнє життя сторін не склалося, а тому 12.12.2011 року рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області шлюб було розірвано. Від даного шлюбу у сторін, [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого ВРАЦ Солом"янського РУЮ у м. Києві. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.12.2011 року позовну заяву позивачки задоволено про стягнення аліментів з відповідача на користь сина. Однак, відповідач належним чином не виконував своїх обов"язків по сплаті аліментів, в результаті чого станом на 01.10.2021 року утворилася заборгованість в розмірі 75637 грн. 17 коп., що підтверджується довідкою з Марганецького ВДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного МУЮ (м. Дніпро). Позивачка зазначає, що відповідач є працездатним чоловіком та працює в Марганецькому ГЗКАТ з 16.03.2021 року. Позивачка просить суд стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину, оскільки щоденних витрат на утримання дитини несе додаткові витрати, які пов"язані із отриманням загальнообов"язкової середньої освіти. 30.08.2021 року позивачка уклала договір №100821083012 з ТОВ "Центр Освіти "Оптіма". За перший місяць навчання, відповідно до п.2.2. додатку №30.08.2021 позивачка сплатила 1300 грн. 28.09.2021 між тими ж сторонами було укладено новий договір №100421092807, яким було вибрано іншу форму навчання. Відповідно до додатку №28.09.2021 S загальна вартість освітньої послуги за навчальний рік становить 27 000 тис. грн. Умовами договору передбачено, що оплата за перший місяць навчання у 9 класі становить 6 тис. грн., які були оплачені позивачкою. В зв"язку з вищевикладеним просить суд стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину в розмірі 14 150 тис. грн. Ухвалою суду від 19.10.2021 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. 17.11.2021 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог, щодо стягнення з нього додаткових витрат на дитину, оскільки він і так приймає участь у додаткових витратах на дитину , при цьому сплачує іще аліменти на другу дитину, що підтверджується судовим наказом Марганецького міського суду Дніпропетровської області. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість постановлення у справі заочного рішення. Повно і всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, 12.12.2011 року рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області , даний шлюб було розірвано(ас. 14). Судом встановлено, що від даного шлюбу у сторін, [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого ВРАЦ Солом"янського РУЮ у м. Києві (ас.13). Судом встановлено, що рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.12.2011 року позовну заяву позивачки задоволено про стягнення аліментів з відповідача на користь сина (ас.22). Відповідно до частини 1 статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Вирішуючи питання щодо додаткових витрат суд виходить з наступного: За роз`ясненнями, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. До особливих обставин законодавець відносяться випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку. З матеріалів справи вбачається, що 30.08.2021 року позивачка уклала договір №100821083012 з ТОВ "Центр Освіти "Оптіма". За перший місяць навчання, відповідно до п.2.2. додатку №30.08.2021 позивачка сплатила 1300 грн. 28.09.2021 між тими ж сторонами було укладено новий договір №100421092807, яким було вибрано іншу форму навчання. Відповідно до додатку №28.09.2021 S загальна вартість освітньої послуги за навчальний рік становить 27 000 тис. грн. Умовами договору передбачено, що оплата за перший місяць навчання у 9 класі становить 6 тис. грн., які були оплачені позивачкою (ас. 27-35). Суд вважає, що зазначені витрати не можуть бути віднесені до додаткових витрат, які викликані обставинами у вигляді розвитку здібностей, так як сплачувати за послуги за отримання загальнообов"язкової середньої освіти - це бажання матері дитини, так як відповідно до ст. 49,53 Конституції України держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян освітнього навчання. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Матеріали справи містять квитанції щодо сплати за відвідування дитиною ТОВ "Центр Освіти "Оптіма" (ас. 34,35) , суд вважає, що зазначені витрати можуть бути віднесені до додаткових витрат, так як направлені на розвиток певних здібностей дитини. Позивачем надані належні та допустимі докази цим обставинам, отже додаткові витрати на дитину складають у загальному розмірі 7300 грн. З урахуванням ст. 141 СК України, яка визначає, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо дітей, сума додаткових витрат яка підлягає стягненню з відповідача становить 3650 грн (7300 грн. / 2). Щодо додаткових витрат на дитину, які позивач просить стягнути на майбутнє, суд зазначає наступне: Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати. Отже, сума додаткових витрат, які позивач просить стягувати щомісяця з відповідача, ґрунтується на припущенні і не підтверджується відповідними документами. Системно аналізуючи норми матеріального права та надані сторонами докази, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням положень ст.ст.182,192 СК України, враховуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. За вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial