Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

КП «Жилкомсервіс» звернулось до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.03.2007 по 01.05.2021 у сумі 9 804, 68 грн., та судовий збір в сумі 2 270, 00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачі є власниками житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , та споживачами послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій. Однак в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за комунальні послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій не здійснюють, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість за період з 01.03.2007 року по 01.05.2021 року у сумі 9 804 грн. 68 коп. 14.07.2021 року відповідачами [PERSON] , [PERSON] надано відзив на позовну заяву в якому просять відмовити повністю у задоволені позову КП «Жилкомсервіс». В обґрунтування відзиву відповідачі зазначають, що позивач не надав суду належних, і неспростовних доказів на підтвердження своєї позиції, а саме, доказів про фактично надані відповідачу комунальних послуги, їх перелік, вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості, а також докази саме надання таких послуг. Позивачем не укладено договору з відповідачами про надання житлово-комунальних послуг Посилання заявника на Публічний договір опублікований у газеті "Слобода" від 28.11.2006 року, нібито підписаний відповідачами, не має юридичного підґрунтя, тому як відповідно до законодавства України та інших нормативних актів, кожен власник квартири укладає з власником будинку договір про участь у витратах на утримання будинку. Відповідач є власником квартири з 19.07.2010 року, тобто фактично не мав змоги і не повинен був звертатися до КП "Жилкомсервіс" протягом місяця з дня опублікування договору, після придбання нерухомості звернувся до КП "Жилкомсервіс" для укладення договору, однак йому було відмовлено з посиланням на Публічний договір, опублікований в газеті. Також, окремою самостійною підставою для відмови в задоволенні позовної заяви є недотримання позивачем вимог ст.256, 257 ЦК України щодо строків звернення до суду. Згідно статті 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. 16.03.2021 року представником КП «Жилкомсервіс» Дяк Т.І. надано відповідь на відзив в якому представник КП «Жилкомсервіс» Дяк Т.І. просить позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування відповіді на відзив представник КП «Жилкомсервіс» Дяк Т.І. зазначає, що територіальна громада м. Харкова, в особі Харківської міської ради, створила КП «Жилкомсервіс», визначила виконавцем послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків та зобов`язала підприємство задовольняти потреби власників, співвласників будинків, споруд та іншого майна шляхом управління цим майном та забезпеченням належного рівня житлово-комунального обслуговування населення м. Харкова за певну плату. КП «Жилкомсервіс» є балансоутримувачем та управителем будинку [ADDRESS] , який залежно від цивільно-правових угод може бути споживачем, виконавцем або виробником житлово-комунальних послуг, у відповідності до положень ч. 6 ст. 19 Закону України «Про житлово- комунальні послуги». Законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово - комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. (Постанова Верховного суду України від 30.10.2013 р. по справі 6-59цс13). Згідно з інформації в відповіді на відзив, заборгованість за житлово-комунальні послуги, в межах позовної давності становить: - за період з 01.06.2018 року по 01.02.2021 року (33 місяці) нарахування за о\\р 117784706.4431 становили 311, 79 грн; Таким чином, 311, 79 грн. х 33 місяці = 10 289, 07 грн - за період з 01.03.2021 по 01.04.2021 року ( 2 місяці) нарахування за о\\р 117784706.4431 становлять 287, 34 грн. Таким чином, 287, 34 грн. х 2 місяці = 574, 68 грн.; Разом: 10 289, 07 + 574, 68 = 10 863, 75 грн. Оплата за період з 01.06.2018 року по 01.05.2021 року складає 1 299, 00 грн. 10 863, 75 - 1 299, 00 = 9 564, 75 грн. Таким чином, заборгованість за житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] ,за період 01.06.2018 року по 01.05.2021 року, тобто в межах строків позовної давності становить 9 564, 75 грн. [PERSON] 06.09.2021 року надано заперечення на відповідь на відзив в якому просить відмовити у задоволені позову КП "Жилкомсервіс" в повному обсязі. В обґрунтування заперечення на відповідь на відзив [PERSON] зазначає, що позивачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження того, що відповідач користується послугами КП "Жилкомсервіс", позов не містить розрахунку про складові послуги з утримання будинків, споруд і прибудинкової території які фактично надавались за адресою: [ADDRESS] . КП "Жилкомсервіс" не укладало договору з [PERSON] про надання житлово-комунальних послуг. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.06.2021 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача Дяк Т.І. не з`явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності. Також зазначила, у разі неявки в судове засідання відповідачів не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від відповідача [PERSON] до суду надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з встановленням карантину на всій території України згідно з постановою Кабінету Міністерства України 11.03.2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" та суттєвим погіршенням ситуації з захворюваністю на території міста Харків, доказів того, що неможливість бути присутнім в судовому засіданні зумовлена обмеженнями, спровадженими у зв`язку з карантином не надає. У зв`язку з безпідставною заявою про відкладення розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до договір купівлі продажу від 19.07.2010 року зареєстрованого за № 2479, квартира [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 1186 від 20.12.2006 року КП "Жилкомсервіс" визначено виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. 28.11.2006 року у газеті "Слобода" опубліковано Договір про надання житлово-комунальних послуг. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 893 від 20.12.2011 року встановлено тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 318 від 11.05.2018 року скориговано тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, встановлені рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 893 від 20.12.2011 року. Згідно довідки про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.03.2007 року по 01.04.2021 року склалась заборгованість у розмірі 9 804, 68 грн. Наявність заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг зумовила звернення КП "Жилкомсервіс" до суду з цим позовом, спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». У відповідності до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком, утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем, утримання ліфтів тощо, поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги є індивідуальним споживачем. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] просить застосувати до позовних вимог наслідки пропуску строку позовної давності. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Частинами четвертою, п`ятою статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як вбачається з поштового конверту з даним позовом до суду КП «Жилкомсервіс» звернулось 21.05.2021 року, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги за період до 01.05.2018 р. задоволенню не підлягають, оскільки заявлені поза межами строку позовної давності. При цьому, заявлене у позовній заяві клопотання КП «Жилкомсервіс» про визнання поважними причин пропуску строку позовної давності задоволенню не підлягає, оскільки доводи, наведені в його обґрунтування, не є переконливими щодо об`єктивної неможливості подання позову в межах строку позовної давності. Враховуючи, що відповідачі належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконали, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь КП "Жилкомсервіс" заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.06.2018 року по 01.05.2021 року у розмірі 9 564, 75 грн. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги КП «Жилкомсервіс» підлягають частковому задоволенню в межах строку позовної давності у сумі 9 564, 75 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial