Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

У листопаді 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив про те, що 18.08.2011 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав Заяву б/н від 18.08.2011 року. Ним було виявлено бажання отримати кредитку «Універсальна», про умови кредитування та використання якої він ознайомлений. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому був збільшений до 15500 гривень. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування належним чином не виконує і станом на 19.10.2021 року заборгованість по кредиту складає 13257,05 грн., з яких: 10423,79 грн. - заборгованість за тілом кредита; 10423,79 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0.00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 2833,26 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0.00 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0.00 грн. нарахована пеня та комісія. На підставі вищенаведеного позивач просить стягнути зі [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.08.2011 року у розмірі 13257,05 грн. та судові витрати в розмірі 2270,00 грн. судового збору. Ухвалою судді від 13 грудня 2021 року позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача Балагурак Вероніка Василівна у судове засідання не з`явилася, у поданій до суду письмовій заяві просить розгляд справи проводити за її відсутності, вказує, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки на адресу за його місцем реєстрації. Однак, як вбачається з інформації поштових повідомлень повістка суду відповідачеві вручена не була у зв`язку із тим, що адресат відсутній за вказаною адресою. Згідно з повідомленням виконавчого комітету Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області від 03 грудня 2021 року № 2035 відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Саме на цю адресу судом направлялись судові повістки про виклик відповідача у судове засідання. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Тому судом здійснено оголошення про виклик [PERSON] у судове засідання шляхом розміщення його на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, відповідач є належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 18.08.2011 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, а саме кредитки «Універсальна», у зв`язку із чим підписав анкету-заяву б/н (а.с. 8). Згідно Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на [PERSON] , б/н, 25.02.2018 року відповідачу було збільшено розмір кредитного ліміту до 15500 гривень (а.с. 19). При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до цієї статті, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За таких обставин підписання відповідачем договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.п.2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 20-25). Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Судом встановлено, що Позичальник [PERSON] взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування та комісії належним чином не виконує. З наданого позивачем розрахунку слідує, що станом на 19.10.2021 року заборгованість [PERSON] по кредиту за договором №б/н від 18.08.2011 року складає 13257,05 грн. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити і стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.08.2011 року в сумі 13257,05 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати в сумі 2270 гривень судового збору. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved