Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який в подальшому був розірваний рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 09 лютого 2016 року. Від шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення суду від 30 березня 2018 року [PERSON] сплачує аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 1300 грн. Однак, визначена сума на даний час не відповідає інтересам дитини, крім того, суттєво змінились життєві обставини сторін, значно зросли витрати на утримання дитини (купівля шкільного приладдя, одягу, продуктів харчування, медикаментів, вітамінів). Позивач проживає разом із сином в [PERSON] , вимушена винаймати житло, отримує заробітну плату в розмірі 5500 грн. в місяць. Відповідач виїздить на заробітки за кордон, відповідно до чого його матеріальне становище змінилось. З огляду на наведене, [PERSON] просить змінити спосіб стягнення аліментів та ухвалити рішення про стягнення з нього на її користь аліментів на утримання сина в розмірі ј частки від його доходів щомісячно. Ухвалою суду від 06 жовтня 2021 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження. До початку судового засідання представником позивача на адресу суду подано заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Правом подачі відзиву на позов не скористався. Однак, в матеріалах справи наявна заява представника відповідача про долучення письмових доказів, відповідно до якої вбачається наявність підстав для зменшення розміру аліментів: народження іншої дитини - [PERSON] , [INFO] , а також факт перебування на розгляді Костопільського районного суду Рівненської області справи про стягнення аліментів на дитину та дружину до досягнення дитиною трьох років (за позовом [PERSON] до [PERSON] ). Крім того, клопотання сторони відповідача про зупинення провадження у справі до закінчення розгляду вищезазначеної справи Костопільським районним судом Рівненської області та набрання рішенням суду законної сили. Суд вважає за необхідне зазначити, що необхідність утримувати іншу дитину не виключає обов`язку позивача як батька надавати рівноцінну матеріальну допомогу своєму неповнолітньому сину від попереднього шлюбу, який її потребує. Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Факт народження у платника аліментів другої дитини та виникнення законного обов`язку щодо її утримання, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів на утримання іншої дитини. Застосування вищенаведених правових норм відповідає висновку, викладеному у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19, від 3 червня 2020 р. у справі № 760/9783/18-ц, а тому суд, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховує їх при вирішенні даного спору. Відповідно до вказаного, в даному випадку, суд не вбачає підстав для зупинення провадження у справі відповідно до положень п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, оскільки зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Крім того, судом враховуються критерії розумних строків розгляду цивільної справи: правова та фактична складність справи, а також поведінка учасників процесу. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Дитина проживає разом із матір`ю. На підставі рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 30 березня 2018 року (про збільшення розміру аліментів) з відповідача в користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1300 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З матеріалів справи вбачається, що розмір витрат, необхідних на утримання дитини змінився. Відповідач є працездатним, проблем зі станом здоров`я немає. Доказів іншого суду не надано. Крім того, на його утриманні перебуває дитина від іншого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , що свідчить про зміну його сімейного стану. Разом з тим, відповідач не надав суду належних та достатніх доказів на підтвердження погіршення матеріального стану. Відтак, зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має іншу дитину, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з відповідачем та суперечитиме її інтересам. Крім того, судом враховується також те, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів (висновок Верховного Суду у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19). При визначенні розміру аліментів, суд прагне не до зрівняльного становища платника та одержувача аліментів, а й до того, щоб одержувач у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Крім того, частиною третьою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що розмір відрахувань із заробітної плати у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей за кількома виконавчими провадженнями не може перевищувати 70 відсотків заробітної плати, що була виплачена працівнику. Відтак, суд враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, особу відповідача, як платника аліментів, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, те, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у формі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина, приходить до висновку про задоволення позову. Суд вважає, що визначений розмір аліментів є достатнім та справедливим. При цьому, аліменти у зміненому розмірі стягуються з дня набрання чинності рішенням суду. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 908 грн. судового збору.

Outcome: approved