Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до територіальної громади м. Івано-Франківська, третя сторона без самостійних вимог [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому просить визначити їй ( [PERSON] ), РНОКПП [NUMBER] додатковий строк тривалістю чотири місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері- [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином. Третя сторона без самостійних вимог - [PERSON] не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. З позовної заяви вбачається, що [INFO]. померла мати позивачки- [PERSON] , яка постійно проживала на день смерті за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй на праві власності майно, а саме: на однокімнатну квартиру [ADDRESS] . За життя [PERSON] у виконкомі Більшівцівської селищної ради Галицького р-ну Івано-Франківської області 23 грудня 2008 року склала заповіт згідно якого все майно яке буде належати їй на момент смерті заповіла позивачці. Одним із спадкоємців за законом є сестра позивачки- [PERSON] ( третя сторона без самостійних вимог), однак дана особа до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звернулась. Власником однокімнатної квартири [ADDRESS] є померла, про що свідчить договір купівлі- продажу квартири від 24.09. 2012 року та Витяг про державну реєстрацію права (а.с.13) . Із змісту відповіді наданої приватним нотаріусом Девляшевською Світланою Павлівною на звернення позивача надано відповідь, якою роз`яснено, що нею пропущено строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини, а саме з 22 квітня 2020 року, а також не доведено факт проживання -реєстрації місця проживання позивачки із спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини та при цьому рекомендовано звернутись до суду із позовом для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. ( а.с.16). Водночас позивач зазначає, що строк для прийняття спадщини пропустила з поважних причин пов`язаних із перебуванням на роботі в республіці Італія та через введення локдауну не змогла приїхати на похорон матері, подати заяву про прийняття спадщини. Окрім того, позивач покликається на ті обставини, що пропуск шестимісячного строку прийняття спадщини з часу смерті спадкодавця зумовлений і тими обставинами, що з 11 березня 2020 року згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України запроваджено карантин, який регулярно пролонгується і діє. Згідно закордонного паспорта позивач остання змогла повернутися в Україну 23.07.2021 в час відпустки роботодавців. За таких обставин просить суд вважати ці причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Таким чином, судом встановлено, що після смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина на вищевказане нерухоме майно. Відповідно до ст.ст. 1217,1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем по заповіту . Стаття 1268 ЦК України визначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. При вирішенні питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що суди відкривають провадження у справі за позовом особи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Як роз`яснено у вищевказаній постанові, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При розгляді даної справи суд вважає поважними причини пропуску [PERSON] строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки вони були пов`язані з об`єктивними перешкодами. Враховуючи наведене вище, суд вважає, що пропущення позивачем строку для прийняття спадщини не має стати причиною усунення [PERSON] від права спадкування за заповітом. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачу необхідно визначити додатковий строк для прийняття спадщини, достатній для подання заяви до нотаріальної контори. З врахуванням місця знаходження майна, на думку суду, достатній строк для подання заяви про прийняття спадщини становитиме 4 місяці з дня набрання чинності рішенням суду.

Outcome: approved