Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

У грудні 2021 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з моменту подачі позову, і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог позивач послалася на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Батьком її доньки - [PERSON] , [INFO] , є відповідач [PERSON] . Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, потребує матеріальної допомоги. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання їх доньки, є працездатним, інвалідності та інших осіб на утриманні не має. Ухвалою суду від 06.12.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 23). Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву з проханням слухати справу у її відсутності, задовольнити вимоги повністю. Відповідач у судове засідання також не з`явився, надав заяву з проханням слухати справу у його відсутності, не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 12.07.2014, який заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 22.04.2020 було розірвано (а.с. 15, 17-18). Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану РС ХМУЮ, актовий запис №1105 (а.с. 16). Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає разом з позивачкою за однією адресою: [ADDRESS] (а.с. 22). Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ, зобов`язує батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Частина 2ст. 59 Закону України «Про освіту» на кожного з батьків покладає однакову відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином зобов`язання по забезпеченню дитини мають обидва батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей,непрацездатних чоловіка,дружини,батьків,дочки,сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів,у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна,сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи,якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини,що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти визначається судом. За ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України „Про державний бюджет України на 2022 рік" встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2022 складає 2618 грн. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує те, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, а крім того, ним не було надано доказів, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу неповнолітній донці, яка потребує такої допомоги. З урахуванням вищевказаних обставин, а також приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання дітей, а також те, що позивач несе витрати з утримання доньки і немає достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню потреб дитини, з врахуванням: віку дитини, забезпечення життєдіяльності, підтримання нормального здоров`я та відпочинку, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно з урахуванням індексації, починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 03.12.2021, та до повноліття дитини. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судові витрати у справі, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved