Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 24.02.2020 розірвано. В шлюбі у сторін народилася донька[PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач зазначає, що відповідач працює, має доходи, фізично здоровий, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, однак в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. За вказаних обставин позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач на підставі ст. 178 ЦПК України подав суду відзив на позовну заяву, згідно якого вказав, що частково визнає пред`явлені позовні вимоги та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісяця, або в розмірі 1/8 частки щомісячного доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також зазначив, що він в добровільному порядку сплачував аліменти на утримання їхньої спільної з позивачем доньки та під час відвідин дитини приносить їй продукти харчування, грошові кошти, подарунки, однак позивач інколи відмовлялась приймати грошові кошти. На даний час разом з ним проживає та перебуває на його утриманні його донька від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] , на утримання якої він також сплачує аліменти в розмірі 1200 грн. щомісяця за рішенням суду. На даний час він перебуває у сімейних відносинах з [PERSON] , яка тимчасово не працює, у зв`язку з чим вона та її донька від попереднього шлюбу також перебувають на утриманні відповідача. Відповідач щомісячно здійснює оплату за користування комунальними послугами, що також становить значну частину видатків. Крім того, відповідач визнаний інвалідом 3 групи за загальним захворюванням та йому протипоказана важка фізична праця. Також відповідач допомагає своїм батькам пенсійного віку, які також є інвалідами 3 групи, зокрема сплачує за них комунальні платежі. Відповідач зазначає, що він зареєстрований як фізична особа-підприємець та займається підприємницькою діяльністю, враховуючи нестабільну ситуацію, його дохід щомісяця може суттєво відрізнятися. Позивач на підставі ст. 179 ЦПК України надала суду відповідь на відзив, в якому вказала, що [PERSON] не є дружиною відповідача, а [PERSON] не є дочкою відповідача. Крім того, у [PERSON] є батько та мати, які повинні її утримувати. Також зазначила, що батьки відповідача, хоч і дійсно є інвалідами, однак отримують пенсію та заробітну плату, оскільки мати відповідача працює. Крім того позивач зазначає, що відповідач має постійні та стабільні доходи, має можливість допомагати матеріально батькам, їздити на відпочинок, отримує пенсію, має у власності власності автомобіль, тому вважає, що відповідач має змогу сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, згідно поданої письмової заяви вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, розгляд справи просить проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає частково, при ухваленні рішення просить суд врахувати доводи, викладені ним у відзиві на позовну заяву, розгляд справи просить проводити за його відсутності. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Сторони по справі з 18.09.2015 перебували в шлюбі, який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 24.02.2020 розірвано, про що свідчить копія відповідного рішення суду (а.с. 7 - 8). В шлюбі у сторін по справі народилася донька[PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 20.08.2018 (а.с. 9). Згідно з довідкою №14 від 23.12.2021, виданою за підписом старости Вінницько-Хутірського старостинського округу, дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю, знаходиться на її утриманні, батько участі у вихованні дитини не приймає (а.с. 10). Згідно наданих відповідачем копій квитанцій, відповідач [PERSON] періодично перераховував кошти на користь позивача [PERSON] в якості аліментів на утримання [PERSON] , а саме в травні, вересні - листопаді 2020 року, січні - лютому та квітні - травні, липні 2021 року в розмірі 1 300 грн. (а.с. 33 - 35). Відповідно до копії пенсійного посвідчення Серія [NUMBER] , виданого 24.11.2010, [PERSON] є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням (а.с. 36). Згідно з копією довідки до акта огляду МСЕК Серія 10ААА №519753, у зв`язку зі встановленням третьої групи інвалідності, [PERSON] протипоказана важка фізична праця (а.с. 37). Відповідно до копії довідки № 51 від 18.01.2022, виданої за підписом старости Вінницько-Хутірського старостинського округу, за адресою [ADDRESS] , проживають без реєстрації місця проживання та пов`язані спільним побутом (сімейні відносини): [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 38). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , її батьком є відповідач [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 39). Відповідно до копії довідки Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області від 19.01.2022 №8/15.3-25/7, станом на 19.01.2022 відсутня заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом, виданим 069.01.2015 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1 200 грн., щомісячно, починаючи з 11.12.2014 (а.с. 40). Згідно копії трудової книжки [PERSON] , остання 09.10.2020 звільнена за власним бажанням, інші відомості про працевлаштування відсутні (а.с. 41). [PERSON] та [PERSON] встановлено 3 групу інвалідності, що підтверджується копіями відповідних пенсійних посвідчень та довідок до Акта огляду МСЕК (а.с. 42 - 45). Відповідачем надано копії квитанцій про оплату [PERSON] наданих житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] (а.с. 46 - 49 ). Згідно копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с. 50). Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто виключно позивач в заявленому позові обирає спосіб стягнення аліментів, в частці від доходу, чи в твердій грошовій сумі. Відповідно, за відсутності згоди позивача на стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі, судом при вирішенні спору встановлюються обставини щодо визначення розміру аліментів саме в частці від доходів відповідача. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Встановлюючи розмір аліментів, який підлягає до стягнення з відповідача, суд враховує вибір позивача щодо способу стягнення аліментів на утримання дитини саме в частці від доходу відповідача, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а також те, що відповідач є особою працездатного віку, є фізичною особою-підприємцем, не заперечує свого обов`язку щодо утримання доньки, водночас відповідач також зобов`язний до утримання іншої доньки [PERSON] , [INFO] , на утримання якої з відповідача стягуються аліменти в примусовому порядку, а також що відповідачу встановлено інвалідність 3 групи та йому протипоказана важка фізична праця. Посилання відповідача на те, що на його утриманні знаходиться [PERSON] , з якою він проживає без реєстрації шлюбу та її неповнолітня донька від попереднього шлюбу [PERSON] суд не вважає такими, що спростовують вимоги позовної заяви та впливають на розмір аліментів відповідача на утримання його дитини, оскільки доказів того, що позивач сплачує кошти на їх утримання позивачем не надано, встановленого законом обов`язку з утримання цих осіб відповідач не має, а добровільне надання їм матеріальної допомоги відповідачем не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь його власної дитини. Також суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що він допомагає своїм батькам, які визнані інвалідами 3 групи, зокрема сплачує за них комунальні послуги, оскільки такі обставини не звільняють відповідача від обов`язку утримувати власну дитину. Крім того відповідачем взагалі не доведено, що [PERSON] та [PERSON] є його батьками, зокрема не надано копії свідоцтва про його народження, та доказів того, що позивач утримує батьків позивачем також не надано, а долучені до відзиву квитанції про сплату комунальних послуг не є належними та достатніми доказами даної обставини, не є підтвердженням того факту, що саме позивач несе вказані в них витрати по сплаті комунальних послуг та, крім іншого, не стосуються витрат, пов`язаних з утриманням дитини. При цьому, суд звертає увагу, що в наданих квитанціях про сплату комунальних послуг платником значиться не відповідач [PERSON] , а [PERSON] . Тому виходячи з принципів розумності та справедливості, суд бере до уваги, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, а також право на утримання від відповідача ще однієї неповнолітньої дитини, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Підстав для стягнення аліментів у більшому розмірі, в тому числі недостатності такого розміру аліментів для задоволення потреб дитини, а також можливість відповідача сплачувати аліменти в більшому розмірі позивачем не доведено, будь-яких доказів матеріального становища відповідача, розміру його доходів та наявності у власності іншого майна, з якого можливо отримувати дохів, суду не надано. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 28.12.2021. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дитини, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України,якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому з відповідачана користь держави слід стягнутисудові витрати, а саме судовий збір, від сплати якого звільнено позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 605, 33 грн. (908 грн.?1/6 ?1/4 = 605, 33 грн.). Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: partial