Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання в розмірі ј частини заробітку відповідача , щомісячно з моменту звернення з цим позовом до суду і до часу закінчення навчання, за умов безперервності її навчання та в строк до досягнення дочкою 23 річного віку. Позовну заяву мотивує тим, що вона з відповідачем, [PERSON] , перебувала у зареєстрованому шлюбі з 30 червня 2002 року, який в подальшому був розірваний рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 березня 2012 року. Вказує, що від шлюбу з відповідачем мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З моменту розірвання шлюбу вони з Відповідачем проживають окремо, дочка залишилася проживати з нею. Відповідач участі у вихованні доньки не приймає, матеріальну допомогу на її утримання не надає та не цікавиться нашим матеріальним становищем, однак отримує стабільний заробіток. Враховуючи те, що наша донька - [PERSON] , продовжує навчання в Національному університеті водного господарства та природокористування в Навчально-науковому інституті будівництва та архітектури на денній держбюджетній формі навчання з 01.09.2020 року по 30.06.2024 року. У зв`язку з навчанням доньки вона змушена самостійно нести витрати на її утримання, а саме: навчальні посібники, книги, методична література, зошити, канцтовари, оплата проїзду до місця навчання і назад, харчування, одяг, взуття, тощо. Дочка [PERSON] не має можливості себе утримувати адже навчається на денній формі навчання. У зв`язку з цим вона звертається до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву. в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовільнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, суд проводить до висновку про розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено судом, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 червня 2002 року, який в подальшому був розірваний рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 березня 2012 року. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Донька - [PERSON] , продовжує навчання в Національному університеті водного господарства та природокористування в Навчально-науковому інституті будівництва та архітектури на денній держбюджетній формі навчання з 01.09.2020 року по 30.06.2024 року, що підтверджується Довідкою від 06.09.2021 р. № 2709. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги дочці на період навчання, протилежного суду не доведено. Також встановлено, що відповідач має задовільний стан здоров`я, не є інвалідом, окрім того є працездатного віку. Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною третьою статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до частин першої та другої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Встановивши, що [PERSON] досягла повноліття, продовжує навчання та потребує в зв`язку з цим матеріальної допомоги, суд доходить висновку, що відповідач, який є батьком [PERSON] , зобов`язаний надавати дочці таку допомогу до завершення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років та може її надавати. При цьому, на підставі частини першої статті 191 та статті 201 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити з дня пред`явлення позову, тобто з 07 грудня 2021 року. За наведених обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частин заробітку відповідача. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved