Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позов обгрунтований наступними обставинами. 25.12.2018 року між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (код ЄДРПОУ - 38569246) був укладений договір № 533171638, згідно якого Товариство зобов`язується надати Позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 5000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит на сплатити проценти за його користування. Строк кредиту - 30 днів. Позивач вказує, що про існування виконавчого напису нотаріуса йому стало відомо після отримання від приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченка М.Б. постанови про відкриття виконавчого провадження № 65520567, від 20.05.2021 року, відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. № 22747, від 12.03.2021 року, про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором № 533171638, від 25.12.2018 року, у розмірі 30036 грн. 31 коп., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 6499,45 грн.; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 1618,50 грн.; строкової заборгованості за штрафами і пенями - 20718,36 грн.; плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом - 1200,00 грн.. Також, позивач вказав, що у виконавчому написі приватного нотаріуса № 22747, від 12.03.2021 року, зазначено, що право вимоги за Договором № 533171638, від 25.12.2018 року, від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» (код ЄДРПОУ - 39700642) на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 40, від 20.08.2019 року, яке в свою черго передало право вимоги ТОВ «Фінансова компанія ОНЛАЙН ФІНАНС», згідно Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01, від 05.08.2020 року, яке згідно виконавчого напису приватного нотаріуса № 22747 від 12.03.2021 року, є кінцевим правонаступником Договору № 533171638 від 25.12.2018 року. Однак, боржника про це повідомлено не було. На думку позивача, оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та законодавства України, а саме: відсутні докази безспірності його заборгованості перед відповідачем. Так, позивач стверджує, що він отримав згідно Договору № 533171638, від 25.12.2018 року, грошові кошти у сумі 5000 грн., протягом строку дії договору здійснював погашення кредиту, а тому встановлення заборгованості розміром 30036, 31 грн. суперечить порядку нарахування заборгованості за кредитним договором. Також, на думку позивача, відповідач надав приватному нотаріусу розрахунок заборгованості, складений в односторонньому порядку, а тому він не є таким, що вказує на безспірність вимог відповідача. [PERSON] не підписував жодних документів, які б свідчили про його згоду з розміром заборгованості та її безспірність. Враховуючи викладене, позивач просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. № 22747, від 12.03.2021 року. Позивач у відкрите судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити (а. с. 75). Представник відповідача у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином (а. с. 91, 95). Будь-яких заяв чи клопотань щодо розгляду справи, а також відзив на позов від сторони відповідача до суду не надходило. Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко М.Б. у відкрите судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а. с. 94, 96), заяви про розгляд справи у його відсутність не надав. Приватний нотаріус Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, про причини неявки не повідомила (а. с. 92, 93), заяви про розгляд справи у її відсутність не подала. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223\~ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності приходить до наступного висновку. На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 25.12.2018 року між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (код ЄДРПОУ - 38569246) був укладений договір № 533171638, згідно якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується надати Позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 5000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит на сплатити проценти за його користування. Строк кредиту - 30 днів. (а. с. 39 41). Згідно до додатку № 1 до Договору № 533171638, від 25.12.2018 року, термін платежу до 24.01.2019 року, сума кредиту 5000,00 грн., нарахований процент 1245,00 грн., до сплати разом 6245,00 грн. (а. с. 42). 12.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. було вчинено виконавчий напис № 22747, про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором № 533171638, від 25.12.2018 року, у розмірі 30036 грн. 31 коп., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 6499,45 грн.; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 1618,50 грн.; строкової заборгованості за штрафами і пенями - 20718,36 грн.; плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом - 1200,00 грн. (а. с. 45). Також, згідно до вказаного виконавчого напису приватного нотаріуса, право вимоги за Договором № 533171638, від 25.12.2018 року, від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» (код ЄДРПОУ - 39700642) на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 40, від 20.08.2019 року, яке в свою черго передало право вимоги ТОВ «Фінансова компанія ОНЛАЙН ФІНАНС», згідно Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01, від 05.08.2020 року, яке є кінцевим правонаступником Договору № 533171638 від 25.12.2018 року. На підставі зазначеного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченком М.Б. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65520567, від 20.05.2021 року (а. с. 43 44). Відповідно до\~ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Порядок вчинення виконавчих написів регламентовано главою 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5, від 22 лютого 2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Так, згідно п. 1.1 глави 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно, на підставі виконавчих написів. З урахуванням приписів статей\~15,16,18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі, установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року по справі № 6-887цс17. Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові, від 15 січня 2020 року по справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду, від 21 лютого 2018 року по справі № 910/5226/17. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду, від 22 лютого 2017 року, у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України, від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України №662, від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Як вбачається з матеріалів справи, оскаржений виконавчий напис, вчинений нотаріусом 12.03.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, у справі № 826/20084/14. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України № 1172, від 29.06.1999 року\~у редакції, станом, на час вчинення оспорюваного виконавчого напису Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, які укладено у простій письмовій формі. Судом встановлено, що укладений 25.12.2018 року між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (код ЄДРПОУ - 38569246) договір № 533171638, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. На підтвердження протилежного, матеріали справи не містять жодного доказу. Крім того, у пункті 1.2 глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зазначено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, пунктом 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, визначено, що до такого переліку належать іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки, у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги, про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Крім того, у пункті 2.3 глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зазначено, що вчинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору, здійснюється нотаріусом, після спливу тридцяти днів, з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень-письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку, про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Проте, на підтвердження виконання відповідачем вимог пунктів 2.3 глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відповідачем не було надано доказів направлення позивачу повідомлень-письмової вимоги про усунення порушень, боржнику. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Крім того, відповідно до\~ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення, суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір, в розмірі 908,00 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved