Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-27 00:00:00

У вересні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» на його користь суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 21\~639,46 грн., а також витрати за складання висновку експерта-автотоварознавця у розмірі 2\~000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18 квітня 2021 року, о 21.05 год. в районі будинку № 148 по вулиці Робочій у місті Дніпро водій автомобіля ВАЗ 2106, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] при здійсненні маневру зі смуги, по якій рухався транспортний засіб під його керуванням, завдав удар в корпус автомобіля BMW340, реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався під його керуванням по своїй смузі. На місці даної дорожньо-транспортної пригоди ним в присутності органу МВС, що її оформлював, а саме екіпажу Управління патрульної поліції Легіон 424, було складено європротокол, оскільки факт винуватості водія [PERSON] у даній ДТП обома ними не оспорювався. Внаслідок вищезазначеної ДТП йому було заподіяно матеріальну шкоду. Подія вищезазначеної ДТП підтверджується двома його повідомленнями про ДТП від 21 квітня 2021 року, скерованими до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО», у якому застрахована цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] 05 липня 2021 року Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» виплатило йому страхове відшкодування у сумі 7\~989,42 грн. Однак, він не згоден з такою сумою виплаченого страхового відшкодування, яка не покриває заподіяного йому внаслідок ДТП матеріального збитку, який згідно Висновку експерта № 072/21 експерта-автотоварознавця Цаберябого В.М. склав 29\~628,88 грн. У зв`язку з цим, 13 липня 2021 року він звернувся до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» з заявою про виплату належного йому страхового відшкодування в повному обсязі, але цього так і не зроблено. Оскільки сума завданого матеріального збитку перевищує суму виплаченого йому страхового відшкодування, а ліміт відповідальності за полісом складає 130\~000,00 грн., вважає, що він має право на відшкодування відповідачем недоплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 21\~639,46 грн. Враховуючи викладене [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, але надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 18 квітня 2021 року, о 21.05 год., в районі будинку № 148 по вулиці Робочій у місті Дніпрі трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів ВАЗ 2106, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та BMW 340, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до\~п.\~33.2\~ст.\~33\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» №\~1961-IV\~від 01.07.2004\~року (надалі\~ Закон\~№ 1961-IV)\~у разі\~настання дорожньо-транспортної\~пригоди за\~участю лише\~забезпечених транспортних\~засобів,\~за умови\~відсутності травмованих\~(загиблих)\~людей,\~а також\~за згоди\~водіїв цих\~транспортних засобів\~щодо обставин\~її скоєння,\~за відсутності\~у них\~ознак алкогольного,\~наркотичного чи\~іншого сп`яніння\~або перебування\~під впливом\~лікарських препаратів,\~що знижують\~увагу та\~швидкість реакції,\~ці водії\~мають право\~спільно скласти\~повідомлення про\~дорожньо-транспортну\~пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. З повідомлення про ДТП від 21.04.2021 року (а.с. 9) судом встановлено, що водії [PERSON] та [PERSON] спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, в якому винним себе визнав водій транспортного засобу ВАЗ 2106, номерний знак [NUMBER] , - [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ 2106, номерний знак [NUMBER] , була застрахована в Акціонерному товаристві «Страхова компанія «ІНГО», що підтверджується полісом № 200705350, який був чинним на момент вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, тобто станом на 18 квітня 2021 року (а.с. 8). 21 квітня 2021 року [PERSON] звернувся до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» з повідомленнями про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 18 квітня 2021 року за участю транспортних засобів ВАЗ 2106,\~номерний знак\~ [NUMBER] ,\~та BMW\~340,\~номерний знак\~ [NUMBER] (а.с.\~9,\~10). Статтею 6 Закону України № 1961-IV передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 22 Закон № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Аналогічні положення закріплені також п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, згідно якої страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. 05 липня 2021 року Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» здійснило на користь [PERSON] виплату страхового відшкодування у розмірі 7\~989,42 грн., що підтверджується випискою по картці [PERSON] від 01 вересня 2021 року, виданою Акціонерним товариством «Універсал Банк» (а.с. 12). Не погоджуючись з розміром виплаченого страхового відшкодування, 13 липня 2021 року [PERSON] звернувся до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» з заявою від 12 липня 2021 року, в якій просив здійснити йому відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 18 квітня 2021 року за участю транспортних засобів ВАЗ 2106, номерний знак [NUMBER] , та BMW 340, номерний знак [NUMBER] (а.с. 11). Однак, Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО», крім виплаченої 05 липня 2021 року суми страхового відшкодування у розмірі 7\~989,42 грн., більше виплат страхового відшкодування на користь [PERSON] не здійснювало. Положенням п.п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону № 1961-IV передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). 20 липня 2021 року [PERSON] особисто звернувся до судового експерта Цаберябого В.М. для проведення авто-товарознавчої експертизи транспортного засобу BMW 340, номерний знак [NUMBER] , з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого його власнику. 21 липня 2021 року судовим експертом Цаберябим В.М. було складено протокол огляду транспортного засобу BMW 340, номерний знак [NUMBER] , в якому зафіксовано характер і обсяг пошкоджень вищевказаного транспортного засобу (а.с. 25). Згідно Висновку експерта автотоварознавця № 072/21 від 31 липня 2021 року, складеного судовим експертом Цаберябим В.М., вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW 340, номерний знак [NUMBER] , складає 53\~318,23 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля BMW 340, номерний знак [NUMBER] , складає 29\~628,88 грн. (а.с. 14-24). Оскільки виплаченого Акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГО» страхового відшкодування недостатньо для відшкодування заподіяної [PERSON] внаслідок ДТП матеріальної шкоди, у вересні 2021 року останній звернувся до суду з даним позовом для стягнення суми недоплаченого страхового відшкодування та витрат за складання висновку експерта-автотоварознавця. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в частині 1 ст. 1166 ЦК України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2\~ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1997 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом 1961-IV. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ст. 3 Закону 1961-IV визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 цього Закону). За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. З огляду на зазначене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. В даному випадку у потерпілого є дві можливості відшкодування шкоди: за рахунок безпосереднього заподіювача шкоди або за рахунок страховика шляхом отримання страхового відшкодування. При цьому, позивач обрав спосіб захисту свого права шляхом звернення до страховика та отримання страхового відшкодування. Відповідно до положень ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до вимог пунктів 9.1, 9.2 Закону № 1961-IV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Сума виплаченого [PERSON] 05 липня 2021 року Акціонерним товариством\~«Страхова компанія\~«ІНГО» страхового відшкодування у розмірі 7\~989,42 грн. є значно меншою, ніж завдана йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальна шкода у розмірі 29\~628,88 грн., різниця між розміром завданого внаслідок ДТП матеріального збитку і страховим відшкодуванням становить 21\~639,46 грн. (29\~628,88 грн. - 7\~989,42 грн. = 21\~639,46 грн.). У зв`язку з викладеним суд вважає, що наявні підстави для стягнення з Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» на користь [PERSON] суми недоплаченого страхового відшкодування за шкоду, завдану майну внаслідок ДТП, у розмірі 21\~639,46 грн., а отже позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню. Крім того, за змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. За складання судовим експертом Цаберябим В.М. висновку експерта автотоварознавця № 072/21 від 31 липня 2021 року позивачем [PERSON] було сплачено на користь ФОП [PERSON] 2\~000,00 грн., що підтверджується квитанцією № 21029 від 31 липня 2021 року (а.с. 13), які також підлягають стягненню з Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» на користь [PERSON] , у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] в цій частині також підлягають задоволенню. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до\~висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі ст.ст. 15, 16, 22, 979, 988, 1166, 1187 ЦК України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та

Outcome: approved