Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

12 листопада 2021 року Приморським районним судом м. Одеси отримано цивільну справу за заявою [PERSON] , заінтересована особа - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Борисова Н.В. про встановлення факту спільного проживання на момент відкриття спадщини, відповідно до якої просить встановити факт спільного проживання [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , разом із батьком [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини. В обґрунтування вимог заявник посилався на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . За цією ж адресою разом із [PERSON] проживав заявник та здійснював за батьком догляд, у зв`язку з його похилим віком. За життя [PERSON] залишив заповіт, згідно з яким все його майно заповідав [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Для оформлення своїх спадкових прав як спадкоємця за заповітом, [PERSON] звернувся до ПНОМНО Борисової Н.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак приватний нотаріус повідомила про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину та роз`яснила право на звернення до суду. Станом на сьогоднішній день [PERSON] не може реалізувати своє право на оформлення спадкового майна через те, що пропустив визначений законодавством шестимісячний строк звернення до нотаріуса, оскільки вважав, що проживаючи разом з батьком він прийняв спадщину. 15.11.2021 року заява була передана судді Суворовій О.В. Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 16.11.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі, та призначено судове засідання на 07.12.2021 року. Ухвалою суду від 07.12.2021 року задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів та відкладено судове засідання на 12.01.2022 року. Ухвалою суду від 12.01.2022 року залучено до участі у справі у якості заінтересованої особи [PERSON] та відкладене судове засідання на 03.02.2022 року. Сторони у судове засідання не з`явилися. Заявник надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що заяву підтримує та просить її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що підтверджує, що [PERSON] дійсно проживав разом з батьком [PERSON] на момент його смерті. Крім того, зазначив, що не має наміру звертатися до нотаріуса для отримання спадщини, яка відкрилася після смерті батька [PERSON] та що він не проти задоволення заяви [PERSON] . Заінтересована особа - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Борисова Ніна Вадимівна у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши наявні матеріали справи в їх сукупності, установивши фактичні обставини спору, дослідивши зібрані докази в їх сукупності, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, належну правову оцінку, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , 1935 року народження. Даний факт підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00032569904 від 14 вересня 2021 року. Батько заявника - [PERSON] з 27.03.1985 року по день смерті [INFO] , проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з батьком проживав також заявник [PERSON] , що підтверджується актом про фактичне проживання особи від 10.05.2021 року. 26.12.2018 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений ПНОМНО Борисовою Н.В. та зареєстрованим в реєстрі за №2394, відповідно до якого [PERSON] на випадок його смерті зробив таке розпорядження: усе його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] - заявнику по справі. [INFO] , [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 10.01.2020 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). 22 червня 2021 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Борисової Н.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на належне йому майно за заповітом. Приватним нотаріусом ОМНО Борисовою Н.В. листом від 01.07.2021 року №166/02-14, заявнику повідомлено, що спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо на день смерті спадкодавця проживав (був зареєстрований) з ним за однією адресою, або ж надіслав заяву про прийняття спадщини до спливу 6-місячного строку з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця, що відповідає п. 1 ст. 1272 ЦК України - якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Крім того, заявнику було запропоновано прибути до нотаріуса особисто або звернутися до суду. Як вказує заявник, оскільки він проживав разом з батьком до дня його смерті, він вважав себе таким, що прийняв спадщину, а звернувся лише тоді, коли вирішив оформити право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті його батька. Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до роз`яснень викладених у п. п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки його встановлення необхідно для оформлення спадкових прав після смерті батька [PERSON] . Відповідно до ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення: родинних відносин між фізичними особами; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; та інше. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт того, що [PERSON] спільно проживав з [PERSON] , померлим [INFO] , до моменту його смерті за адресою: [ADDRESS] , підтверджується письмовими поясненнями свідків: [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , від 22.01.2022 року, яка підтвердила, що після смерті [PERSON] у 2018 році, дружини [PERSON] , останній потребував постійного догляду в силу свого віку, у зв`язку з чим разом з ним став проживати його син, [PERSON] . Зазначено , що [PERSON] постійно проживав разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 2018 року до моменту смерті [PERSON] , а саме до [INFO] ; та письмовими поясненнями [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , від 22.01.2022 року, з яких вбачається, що після смерті [PERSON] у 2018 році, дружини [PERSON] , останній потребував постійного догляду в силу свого віку, у зв`язку з чим разом з ним став проживати його син, [PERSON] [PERSON] постійно проживав разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 2018 року до моменту смерті [PERSON] , а саме до [INFO] . Крім того, з заяви-приєднання до умов про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг від 12.11.2019 року вбачається, що адресою об`єкта є: [ADDRESS] , а споживачем зазначено [PERSON] . З Комерційної пропозиції №1-УП вбачається, що постачальником Універсальних послуг є ТОВ «ООЕК», а споживачем є - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно договору № 187231/ПВ-ВБС з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем) від 13.11.2019 року, споживачем є - [PERSON] , а адреса об`єкта водоспоживання: [ADDRESS] . Крім того, договір 2515001065 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , від 15.11.2019 року, також було укладено з [PERSON] . Враховуючи те, що встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки (можливість оформлення права на спадщину) та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує, на підставі зібраних у справі та досліджених доказів, суд вважає доведеним факт спільного проживання [PERSON] разом із батьком [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини, а тому вважає за необхідне заяву задовольнити.

Outcome: approved