Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області (Мізяківсько-Хутірський старостинський округ) про визнання незаконним та скасування рішення Мізяківсько-Хутірської сільської ради та про скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] в с. Переорки Вінницького району Вінницької області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з різного майна, в тому числі з: права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мізяківські Хутори» Вінницького району Вінницької області, розміром 1,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН № 0448774 , виданий на підставі рішення Вінницької районної державної адміністрації від 27 червня 1997 року за № 328, сертифікат зареєстрований 13 листопад 1997 року в Книгу реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1400. Однак, оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН № 0448774 від 11 листопада 1997 року втрачений. В зв`язку з цим позивачка не має можливості оформити свої спадкові права в державній нотаріальній конторі. 10 березня 2004 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала належну їй земельну частку (пай), сертифікат серії ВН № 0448774 розміром 1,51 в умовних кадастрових гектарах - [PERSON] . Даний заповіт був посвідчений заступником сільського голови Мізяківсько-Хутірської сільради Вінницького району Вінницької області 10 березня 2004 року та зареєстрований в реєстрі за № 41. Дублікат даного заповіту посвідчений Колосовською В.О., секретарем Мізяківсько-Хутірської сільради Вінницького району Вінницької області 13 жовтня 2020 року, замість втраченого, та зареєстрований в реєстрі за № 172 (оригінал дублікату у позивача). Таким чином, позивачка є спадкоємицею за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] . Спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , позивачка прийняла, так як подала у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини. Вказує, що вона має законне право на оформлення своїх спадкових прав після смерті [INFO] [PERSON] в межах заповіту, як спадкоємиця яка у встановлений законом строк прийняла спадщину. Спадкоємцями першої черги за законом та особою, яка має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [INFO] [PERSON] є: донька померлої - [PERSON] , яка спадщину після смерті матері також прийняла та оформила свої спадкові права на майновий пай та на грошові вклади, що належали за життя спадкодавцю - [PERSON] . Також померла [INFO] [PERSON] мала ще сина [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Таким чином, за наявності двох дітей у спадкодавця розмір права на обов`язкову частку у спадщині складає кожному з них: 1/4 частка згідно норм ст. 1241 ч. 1 ЦК України. Проте, вважає, що згідно норм ст. 1241 ч. 2 ЦК України, в даному випадку необхідно зарахувати до обов`язкової частки вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов`язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. Тобто, в зв`язку з тим що [PERSON] успадкувала, як спадкоємиця за законом інше спадкове майно, а саме грошові вклади на загальну суму 12 839 грн. 01 коп., так станом на 2005 рік, відповідач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 08.12.2005 року, а потім ще оформила в порядку спадкування майновий пай вартістю 928 грн. та отримала на нього свідоцтво про право на спадщину за законом від 01.04.2008 року. Також як донька відповідачка отримала предмети звичайної домашньої обстановки та вжитку після смерті [INFO] матері [PERSON] , тому, вважає, спадкоємиця за законом [PERSON] фактично використала своє право на обов`язкову частку у спадщині. Згідно рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 28 жовтня 2019 року по справі № 128/2324/19 за позовною заявою [PERSON] до Мізяківсько-Хутірської сільської ради про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, було задоволено позов та визнано за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) площею 1,51 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі, яка знаходиться на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області та належала [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН № 0448774, який видано на підставі рішення Вінницької районної державної адміністрації 11 листопад 1997 року. Дане рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 28 жовтня 2019 року по справі № 128/2324/19 було скасовано на підставі постанови Вінницького апеляційного суду від 01 квітня 2021 року та у справі було ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] щодо визнання за нею права в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) площею 1,51 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі, яка знаходиться на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області та належала [PERSON] - було відмовлено повністю. Таким чином, успадкувати право на земельну частку (пай), що за життя належало [PERSON] , спадкоємиця за законом - [PERSON] не мала законного права, оскільки за життя спадкодавець [PERSON] залишила заповіт саме на дане майно на користь позивачки. А тому є протиправними і підлягають скасуванню правовстановлюючі документи на земельну ділянку отримані відповідачкою [PERSON] після оформлення нею в судовому порядку права на земельну частку (пай) матері, з грубим порушенням прав [PERSON] , як спадкоємиці за заповітом саме на земельну частку (пай), що належала спадкодавиці [PERSON] . В зв`язку з викладеним вище, позивач просить визнати за нею право власності на вищезазначене спадкове майно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з`явилися, надали заяви, якими просять справу слухати в їх відсутність. Представник позивача [PERSON] - адвокат Галіцина В.В. надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримують та просить їх задоволити. Змін та доповнень не мають. Відповідач по справі [PERSON] про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася судом належним чином, про що свідчать матеріали справи. Представник відповідача Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області (Мізяківсько-Хутірський старостинський округ) в особі голови Демченка М.І. надали суду заяву, за якою справу просять розглянути у їх відсутність, при вирішенні судового спору покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку позивача по справі, викладену у поданій до суду письмовій заяві, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON] в с. Переорки Вінницького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] видане 14 вересня 2004 року виконавчим комітетом Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.9). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з різного майна, в тому числі з: права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мізяківські Хутори» Вінницького району Вінницької області, розміром 1,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН № 0448774, виданий на підставі рішення Вінницької районної державної адміністрації від 27 червня 1997 року за № 328, сертифікат зареєстрований 13 листопад 1997 року в Книгу реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1400 (а.с.17). Оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН № 0448774 від 11 листопада 1997 року втрачений, що підтверджується оголошенням в газеті «Подільська Зоря» від 18 листопада 2020 року за № 47 (8836) (а.с.16). В зв`язку з вищевикладеним [PERSON] не має можливості оформити свої спадкові права в державній нотаріальній конторі, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вінницької районної державної нотаріальної контори від 22 січня 2021 року за № 51/02-31 (а.с.34). 10 березня 2004 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала належну їй земельну частку (пай), сертифікат серії ВН № 0448774 розміром 1,51 в умовних кадастрових гектарах - [PERSON] . Даний заповіт був посвідчений заступником сільського голови Мізяківсько-Хутірської сільради Вінницького району Вінницької області 10 березня 2004 року та зареєстрований в реєстрі за № 41. Дублікат даного заповіту посвідчений Колосовською В.О., секретарем Мізяківсько-Хутірської сільради Вінницького району Вінницької області 13 жовтня 2020 року, замість втраченого, та зареєстрований в реєстрі за № 172 (а.с.20). Спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , [PERSON] прийняла, так як подала у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вінницької районної державної нотаріальної контори від 22 січня 2021 року за № 51/02-31 (а.с.34). Спадкоємцями першої черги за законом та особою, яка має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [INFO] [PERSON] є: донька померлої - [PERSON] , яка спадщину після смерті матері також прийняла та оформила свої спадкові права на майновий пай та на грошові вклади, що належали за життя спадкодавцю - [PERSON] . Також померла [INFO] [PERSON] мала ще сина [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Таким чином, за наявності двох дітей у спадкодавця розмір права на обов`язкову частку у спадщині складає кожному з них: 1/4 частка згідно норм ст. 1241 ч. 1 ЦК України. Станом на 2021 рік нормативна грошова оцінка земельної частки (пай) розміром 1,51 в умовних кадастрових гектарах складає - 41 047 грн. 84 коп., а станом на момент смерті [INFO] [PERSON] (право на оформлення спадщини виникало в 2005 році, коли минуло шість місяців з моменту смерті спадкодавця), така нормативна грошова оцінка паю складала в 2005 році - 7932 грн., що підтверджується листом Головного Управління Держгеокадастру у Вінницькій області Управління у Вінницькому районі від за № 81/456-21 від 10.08.2021 року (а.с.15). Згідно норм статті 1241 ЦК України: 1. Малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. \Офіційне тлумачення положення частини першої статті 1241 щодо права повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця на обов`язкову частку у спадщині див. в Рішенні Конституційного Суду № 1-рп/2014 від 11.02.2014\. 2. До обов`язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов`язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. Згідно рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 28 жовтня 2019 року по справі № 128/2324/19 за позовною заявою [PERSON] до Мізяківсько-Хутірської сільської ради про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, було задоволено позов та визнано за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) площею 1,51 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі, яка знаходиться на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області та належала [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН № 0448774, який видано на підставі рішення Вінницької районної державної адміністрації 11 листопад 1997 року. Дане рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 28 жовтня 2019 року по справі № 128/2324/19 було скасовано на підставі постанови Вінницького апеляційного суду від 01 квітня 2021 року та у справі було ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] щодо визнання за нею права в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) площею 1,51 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі, яка знаходиться на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області та належала [PERSON] - було відмовлено повністю (а.с. 22-23, 24-27). Після отримання рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 28 жовтня 2019 року по справі № 128/2324/19 було, яке в подальшому було скасовано на підставі постанови Вінницького апеляційного суду від 01 квітня 2021 року, відповідачка оформила право власності на себе вже на земельну ділянку, виготовила на неї технічну документацію з землеустрою та затвердила її рішенням Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 06.03.2020 року 44 сесія 7 скликання, з грубим порушенням законних прав [PERSON] як спадкоємиці за заповітом (а.с.21). Інших спадкоємців у спадкодавця не було. Заповіт не оспорювався. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів в суді можуть бути визнання права, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту права спадкоємців шляхом визнання в судовому порядку права власності у порядку спадкування за заповітом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право спадкоємиці неможливо. За ст. ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України-перша черга спадкоємців за законом-у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1-2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Також, ч. 2 ст. 95 ЗК України передбачає, що порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. У відповідності до ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоуправління акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Також згідно ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Згідно статті 26 ч. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: 3. Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивачки на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення та визнання за позивачкою право власності, в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved