Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , у якому просила: - визнати останнього батьком [PERSON] , [INFO] , (актовий запис про народження № 88, виданий та складений 13 квітня 2018 року Чернігівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області); - стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка з літа 2017 року перебувала в близьких стосунках з відповідачем без реєстрації шлюбу. Від цих стосунків [INFO] у них народився син [PERSON] . Однак, відповідач відмовився записуватися батьком останнього, тому такі відомості в свідоцтві про його народження були записані зі слів позивачки на підставі ст. 135 СК України. При цьому, спочатку відповідач визнавав свого сина, цікавився його життям, однак оскільки з весни 2020 року стосунки між позивачкою та відповідачем погіршилися, тому відповідач взагалі припинив цікавитися своїм сином, не надає матеріальної допомоги на його утримання, ухиляється від виконання своїх прямих батьківських обов`язків щодо нього та висловлює сумніви щодо свого батьківства. В той час, дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка офіційно працює оператором АЗС № КВ46 в Центральному дивізіоні Департаменту управління мережею АЗК ТОВ «ОККО-Драйв» та намагається належним чином матеріально забезпечувати свого сина, проте лише її коштів на всі потреби дитини не вистачає. Відповідач за віком та станом здоров`я є працездатним, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з проханням надавати матеріальну допомогу їх сину, проте визнати своє батьківство у добровільному порядку та приймати участь у житті сина відповідач відмовляється. З врахування наведеного, позивачка була змушена звернутися до суду із вищезазначеним позовом. У підготовче засідання позивачка надала заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, та в якій зазначила, що позовні вимоги вона підтримує у повному обсязі та просить суд задовольнити їх. Відповідач у підготовче засідання надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність та в якій зазначив, що позовні вимоги він визнає у повному обсязі, наслідки визнання позову йому зрозумілі та задовольняють. Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій зазначив, що у вирішенні спору покладається на розсуд суду. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Крім того, ч. 1, 2 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу). Відповідно до ст. 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 ЦПК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позивачка звернулася до суду з відповідним позовом 02.12.2021. На підставі викладеного, оскільки, відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00024032603 від 24.09.2019, відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, а заявлений позивачкою розмір аліментів є таким, що відповідає засадам справедливості, розумності та є необхідними для забезпечення умов та рівня життя дитини, враховуючи, що відповідач визнав позов у повному обсязі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні суду у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Встановлено, що позивачкою при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн, згідно квитанції ПриватБанку № 0.0.2363824760.1 від 02.12.2021. У зв`язку з викладеним, позивачці слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 454 грн, тому з відповідача, відповідно до ст. 141 ЦПК України, на користь позивачки слід стягнути 454 грн. Крім того, згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved