Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом та просив стягнути з [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля у розмірі 23\~201,02 грн., вартість витрат пов`язаних з проведенням експертизи у розмірі 2\~000 грн., моральну шкоду заподіяну дорожньо-транспортною пригодою у розмірі 8\~000,00 грн. та судові витрати. В обґрунтування вимог, представник позивача, посилався на те, що 13.05.2019р. сталася ДТП за участю автомобілів марки «Хюндай», держномер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем марки «Джилі, » держномер [NUMBER] під керуванням позивача. Винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] . У зв`язку з тим, що відповідач відмовляється добровільно відшкодувати завдані дорожньо-транспортною пригодою збитки, позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином (а.с. 52), причини неявки не повідомляв, заява про розгляд справи за його відсутності не надходила. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що 13.05.2019 року об 15 годині 00 хвилин, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Хюндай» держномер [NUMBER] по вулиці Добровольського в місті Одесі, на перехресті нерівнозначних доріг не надав перевагу в русі автомобілю, що рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Джилі» держномер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стало порушення вимог п.п. 16.11 „Правил дорожнього руху водієм [PERSON] , за що передбачена відповідальність по ст.124 КУпАП. Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 07.06.2019 року, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.35). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , [PERSON] є власником автомобілю марки «Джилі» держномер [NUMBER] (а.с.33). Відповідно до висновку експерта №6468 від 09.06.2019 року, складеного СПД судовим експертом Федотовим Ф.В., вартість відновлювального\~ремонту автомобіля марки\~«Джилі» держномер\~ [NUMBER] складає у розмірі 23\~201,02 грн. (а.с.3-29). Відповідно до наданої позивачем квитанції №20721513 від 15.05.2019 р., яка міститься в матеріалах справи, вартість витрат пов`язаних з проведенням експертизи складає 2\~000 грн. (а.с.36). Також судом встановлено про те, що відповідач [PERSON] , уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з ПрАТ СК\~«Галицька» (а.с. 41), строк дії договору з 15.02.2019р., по 15.02.2020р. Крім того, встановлено, що позивач [PERSON] звернувся до ПрАТ СК\~«Галицька» з заявою про відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою (а.с. 30). В силу частин 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, предбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою другою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана майну одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. В силу ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон 1961-ІV), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно до ст. 28 Закону 1961-ІV, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що порушення Правил дорожнього руху відповідачем [PERSON] , знаходиться в безпосередньому причинному зв`язку із заподіянням матеріальної шкоди майну [PERSON] , та з урахуванням того, що [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність в ПрАТ СК «Галицька», тому позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 23\~201,02 грн., задоволенню не підлягають, оскільки розмір заподіяної матеріальної шкоди не перевищує встановленого Полісом страхового ліміту за шкоду заподіяну майну. Отже звернення в цій частині відбулося до неналежного відповідача (ст. 22, 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Посилання на те, що ПрАТ СК\~«Галицька» на звернення [PERSON] , про виплату страхового відшкодування не відшкодувала збитки, не є підставою для звернення із позовом до винної особи. Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у справі № 785/18006/15-ц від 04.07.2018р., а саме відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. пункт 35 цієї постанови). А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Разом із тим, задоволенню підлягають вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрати понесені позивачем за оплату вартості проведення експертизи у розмірі 2\~000 гривень, що підтверджено належними доказами дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України, при визначені розміру відшкодування моральної шкоди враховуються вимоги розумності і справедливості. Завдання моральної шкоди [PERSON] знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, що виразилося в пошкодженні належного йому майна, що в будь якому випадку є моральним стражданням пов`язаним з вимушеними змінами укладу життя пов`язаного із неможливістю певний час експлуатувати автомобіль внаслідок його пошкодженням та ремонту. Таким чином, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд вважає, що з [PERSON] підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 800 грн. На підставі ст. ст.11, 16, 22, 1166, 1187, 1188 ЦК України,

Outcome: partial