Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-02 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Мотивують позов тим, що між позивачем і відповідачем укладено договір, відповідно до якого відповідачу було відкрито картковий рахунок, видано кредитнку картку, де встановлено кредитний ліміт. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним договором у останнього утворилася заборгованість перед позивачем, розрахунок якої додано до позову. Враховуючи викладене та посилаючись на приписи діючого законодавства, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 29478,56 гривень та судові витрати. З урахуванням положень ст. 274 ЦПК України при відкритті провадження вирішено провести розгляд даної справи в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засіданні не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки не відомі. Виходячи з приписів ст.ст. 223, 280 ЦПК України суд ухвалив слухати справу за відсутності відповідача та провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до таких висновків. 14 жовтня 2018 року між АТ "Акцент-Банк" та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви. У своєму позові Банк зазначає, що підписана відповідачем заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» складає договір надання банківських послуг, за яким було відкрито картковий рахунок та встановлено на ньому кредитний ліміт (копія заяви, а.с. 8). Через невиконання відповідачем договірних зобов`язань утворилася заборгованість, яка згідно з розрахунком позивача станом на 21 вересня 2021 року становить 29478,56 грн., та складається з наступного: - 23091,04 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту): - 19784,2 грн. - залишок заборгованості за тілом кредиту; - 3306,84 грн. - залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений); - 6387,52 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами: - 1450,73 грн. - залишок заборгованості за процентами на поточну заборгованість; - 4936,79 грн. - залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість. Як доказ на укладення договору із відповідачем, банком також надано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», паспорт споживчого кредиту за програмою "Кредитна карта". Також в обґрунтування доводів щодо укладення договору АТ «Акцент-банк» надав витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-банк», розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила». Наданий банком витяг з Умов та правил не підписаний відповідачем. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Крім того, за частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути заборгованість за тілом кредиту, за відсотками нарахованими на кредит. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «Акцент-Банку» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а також враховуючи, що факт отримання кредиту та його розмір відповідачем не спростовано, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом виконання боржником зобов`язання з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Також позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила» як невід`ємні частини спірного договору. В Анкеті-заяві від 14 жовтня 2018 року вказано, що [PERSON] погоджується із тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомлена та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді (а. с. 8). Згідно даних паспорту споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка", пред`явлених банком в додатку до позовної заяви, базова процентна ставка на залишок заборгованості в місяць становить 3,9% в місяць (46,8% в рік). Водночас, в паспорті споживчого кредиту (а. с. 8, 9), який підписаний відповідачем 14.10.2018, в якому визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, штрафи за порушення строків платежів за будь-якими із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування. Тобто сторонами було погоджено, зокрема, процентну ставку, за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, тому визначається й стягується таку заборгованість відповідно до положень закону та підписаних відповідачем анкети-заяви та паспорту споживчого кредиту. Підписавши вказану Анкету-заяву, яка є складовою частиною договору про надання банківських послуг, та паспорт споживчого кредиту [PERSON] відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодилась на такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання. Згідно розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач отримала та використовувала кредитні кошти, разом з тим неодноразово порушувала умови договору, оскільки не сплачувала обов`язкові платежі у встановлені строки, що і стало підставою для виникнення та нарахування заборгованості за кредитом ( а. с. 6-7). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Суд враховує, що вищезазначені докази відповідачем не спростовано, що є процесуальним обов`язком сторони, а не суду, відповідач в суд не з`явилася і свої доводи, спростування чи заперечення не надала. Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог банку в частині щодо стягнення із [PERSON] на користь банку заборгованості за відсотками за договором від 14.10.2018 року. Аналогічні висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20, у постанові Верховного Суду від 24.02.2021 року у справі № 285/3500/19, які є обов`язковими для застосування всіма судами України. Згідно частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що вимоги банку про стягнення заборгованості в розмірі 29478,56 грн., розмір якої підтверджено розрахунком банку та банківською випискою по картковому рахунку і не спростований відповідачем, підлягають до задоволення. З огляду на задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з відповідача підлягає до стягнення сплачений банком судовий збір у розмірі 2270 грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved