Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 24 вересня 2021 року звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього аліменти на її (позивача) утримання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 22 березня 2018 року вона (позивач) перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 15 березня 2021 року було розірвано. Зазначила, що від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON] , при цьому, на даний час, дитина проживає разом з нею (позивачем) за адресою: [ADDRESS] , та на даний час вона (позивач) не працює, та, оскільки, добровільно про сплату аліментів на її утримання з відповідачем домовитися не вдалося, вона змушена звернутися до суду з зазначеним позовом. Ухвалою суду від 18 жовтня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом в судове засідання учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, клопотань про відкладення судового розгляду справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судовому засідання заперечував щодо заявлених позивачем позовних вимог, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши на обґрунтування заперечень, що він не буде сплачувати аліменти на утримання колишньої дружини - позивача по справі [PERSON] . Крім того, зазначив, що він вдруге одружився, проживає в Черкасах, їх спільна з позивачем малолітня дитина з лютого, 2020 року проживала разом з його батьками, у вересні, 2021 року позивач забрала дитину. Вказав, що він брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, проте на даний час він є безробітним, доходів не має, та відповідно не має можливості сплачувати аліменти на утримання колишньої дружини до досягнення донькою трирічного віку. Крім того, зазначив, що на час судового розгляду справи дитині 19 січня 2022 року вже виповнилося три роки, у зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення донькою трирічного віку. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Крім того, відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З огляду на викладене вище, а також враховуючи категорію справи, предмет та підстави позову, належне повідомлення позивача про дату, час та місце судового засідання, та відсутність на час судового розгляду справи заяв позивача про відкладення розгляду справи, поважність причин нез`явлення в судове засідання, а так само заяв позивача про залишення позову без розгляду або відмови від позову, суд приходить до висновку, що нез`явлення в судове засідання належним чином повідомленого позивача не перешкоджає вирішенню судом спору по суті в даному судовому засіданні. Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, разом з тим такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що від шлюбу, який було зареєстровано 22 березня 2018 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №176, та який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 березня 2021 року, яке набрало законної сили 15 квітня 2021 року, сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22 січня 2019 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про що складено відповідний актовий запис за №100. При цьому, батьками дитини [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження зазначені: в графі «батько» - [PERSON] та в графі «мати» - [PERSON] . Крім того, відповідно до довідки №649,05 від 27 серпня 2021 року, виданої виконкомом Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з донькою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд, у першу чергу, виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. При цьому, за позицією відповідача, він не має змоги сплачувати аліменти на утримання дружини, до досягнення дитиною трьохрічного віку, з тих підстав, що на теперішній час він безробітній та не має джерел доходів. Судом, в свою чергу, відзначається, що відповідачем на обґрунтування своєї позиції, не надано суду в порядку ст.ст.12, 81 ЦПК України будь-яких доказів. З урахуванням зазначених вище обставин, що мають істотне значення для справи, виходячи з положень ч.ч. 2, 4 ст.84 України, за якими, позивач [PERSON] , здійснюючи догляд за малолітньою дитиною - донькою [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею (позивачем), що не заперечувалося відповідачем, має право на утримання від відповідача [PERSON] - батька дитини [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною трьох років, при цьому, суд враховує, що зазначене право позивач, яка звернулася до суду за захистом порушеного права 24 вересня 2021 року, до досягнення донькою трирічного віку, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, при цьому, відповідач [PERSON] [INFO] , є молодою, здоровою та працездатною особою, відповідач є таким, що може працювати, при цьому, відсутність у позивача офіційного працевлаштування, на переконання суду, не свідчить про відсутність у відповідача можливості працювати за окремими усними угодами, за якими отримувати відповідні доходи, на підставі чого, суд вважає, що відповідач може надавати позивачу матеріальну допомогу на її (позивача) утримання до досягнення донькою 3-ох річного віку, на підставі чого, суд вважає за доцільне визначити розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на користь позивача на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу), що, на переконання суду, відповідатиме засадам розумності та справедливості. Окремо судом відзначається, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим судовий збір в розмірі 908 гри. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, враховуючи, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів. На підставі вищевикладеного, відповідно ст. ст. 84, 191 СК України,

Outcome: partial