Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 10.08.2006 року вона уклала кредитний договір №548 з АКБСР «Укрсоцбанк». 11.08.2006 року на забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором було укладено іпотечний договір № 548, предметом якого була квартира в [ADDRESS] , яка є її єдиним житловим приміщенням, що належить їй на праві власності. 20.06.2011 року приватний нотаріус Хоменко М.О. вчинила виконавчий напис, яким вимагала звернути стягнення на вказану квартиру в рахунок заборгованості в розмірі 71158,53 доларів США та 17797,58 грн., тобто банком було змінено строк виконання всього зобов`язання і зафіксовано розмір заборгованості, у зв`язку з чим кредитний договір припинив своє існування. 12.04.2019 року о 18 год. 46 хв., приватний нотаріус Козлова Н.В. зареєструвала право власності на квартиру за банком, про що вона жодних повідомлень не отримувала та дізналася у листопаді 2019 року. Тобто, 12 квітня 2019 року відповідач використав право позасудового врегулювання спору, внаслідок якого відповідно до вимог чинного законодавства основне зобов`язання припиняється в зв`язку з його виконанням належним чином. Проте відповідач відмовляється підтвердити припинення зобов`язань за договором кредиту. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати припиненим зобов`язання за кредитним договором № 548 від 10.08.2006 року, що укладений між нею та АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ « Альфа Банк». Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте направила до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд позов задовольнити, справу розглядати без її участі. Представник відповідача АТ «Альфа-Банк» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, жодних клопотань до суду не направляв. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, а також визначив наступні правові норми, що їх регулюють. Судом встановлено,\~що 10.08.2006 року [PERSON] уклала кредитний договір №548 з АКБСР «Укрсоцбанк», згідно якого отримала кредит в розмірі 60 000 дол. США, зі сплатою 13% процентів річних терміном повернення заборгованості до 05 серпня 2021 року. 11.08.2006 року на забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором було укладено іпотечний договір № 548, предметом якого була квартира в [ADDRESS] . 20.06.2011 року приватний нотаріус Хоменко М.О. вчинила виконавчий напис, яким вимагала звернути стягнення на квартиру в [ADDRESS] в рахунок заборгованості в розмірі 71 158,53 доларів США та 17 797,58 грн., тобто банком було змінено строк виконання всього зобов`язання і зафіксовано розмір заборгованості. 15.07.2011 року було відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим написом нотаріуса. 21.07.2011 року держаним реєстратором було накладено арешт на квартиру в [ADDRESS] за заявою ВДВС Глибоцького районного управління юстиції в Чернівецькій області на підставі Постанови про відкриття виконавчого провадження № 27556634 від 15.07.2011 р. 12.04.2019 року о 18 год. 46 хв. приватний нотаріус Козлова Н.В. зареєструвала право власності на квартиру за банком. 02.09.2019 року представник АТ «Укрсоцбанк» направило [PERSON] довідку про отримання доходу у вигляді прощення боргу, згідно якої вказав, що банк 12.04.2019 року задовольнив забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки (рішення державного реєстратора приватний нотаріус Козлова Н.В., Чернівецький міський нотаріальний округ, Чернівецька область №46524091 від 17.04.2019 р.), а саме: квартира загальною площею 49,80 кв.м., жилою площею 36,10 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] , яка знаходилась в іпотеці банку відповідно до умов іпотечного договору №548 від 11.08.2006 р., посвідченого Кінащук Н.М., приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №4414 та кредитного договору №548 від 10.08.2006 р. Згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності ринкова вартість предмета іпотеки визначена на рівні 417 000,00 гривень. Таким чином, після здобуття банком права власності на предмет іпотеки, залишок заборгованості за кредитним договором №548 від 10.08.2006 р. (за основною сумою, процентами, пенею та штрафними санкціями) за офіційним курсом НБУ станом на 12.04.2019 р. склав: 8 384 066,43 гривень. У зв`язку із задоволенням вимог іпотекодержателя в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» на дату державної реєстрації банком права власності на нерухомість [PERSON] прощенно (анульовано) залишок заборгованості за кредитним договором №548 від 10.08.2006 р. Звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб є належним виконанням основного зобов`язання в повному обсязі. Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання відповідно до частини четвертої статті 36 Закону України «Про іпотеку» є недійсними. Вимоги банку про стягнення з позичальника частини боргу, що не була погашена за рахунок продажу предмета іпотеки, є недійсними. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитедавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, за змістом ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора. Аналіз змісту довідки від 02.09.2019 року, направленої АТ «Укрсоцбанк» Ілюк М.В., вказує на те, що позикодавець задовольнив свої вимоги за рахунок предмету іпотеки, а залишок суми боргу, визначений самим позикодавцем згідно власних розрахунків, в повному обсязі був прощений позичальнику. Будь які підстави вважати, що сума існуючого боргу по даному кредитному договору була прощена лише частково - відсутні. На це вказує абзац третій тексту довідки. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що сума боргу, зазначена у вказаній вище довідці, яка, на думку АТ «Укрсоцбанк», існувала на момент позасудового задоволенням ним своїх вимог як іпотекодержателя, не є преюдиційною та безспірною. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved