Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, де просила суд ухвалити рішення, яким: визначити, що частка [PERSON] , який помер [INFO] , у праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру [ADDRESS] , становить Ѕ частини даної квартири; визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування після [PERSON] , який помер [INFO] ; судові витрати покласти на відповідачів. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на належну йому частку квартири [ADDRESS] , в якій покійному на підставі рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 02 березня 2005 року по справі №2-790 належить на праві власності жила кімната площею 11,6 кв.м, інша кімната площею 16,8 кв.м належить на праві власності колишній дружині покійного [PERSON] . Спадкоємцями за законом є дружина померлого [PERSON] на 2/3 у спадщині, з урахуванням відмови сина померлого [PERSON] на користь дружини померлого, та син померлого від першого шлюбу [PERSON] на 1/3 частку у спадщині. Інших спадкоємців, передбачених законом, немає. Позивач зазначає, що вона разом з відповідачем по справі, сином померлого від першого шлюбу - [PERSON] , звернулися до Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори, де 09 серпня 2019 року було відкрито спадкову справу після померлого [INFO] [PERSON] , за оформленням спадщини. Вона та [PERSON] отримали відмову нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на свої частки, оскільки не встановлено склад спадкового майна після померлого, тобто не визначено частки, належної покійному у встановленому законом порядку, про що державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 квітня 2021 року за вихідним №525/02/31. Згідно статті 70 Сімейного кодексу України, у раз поділу майна, що є об`єктом право спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За життя спадкодавця [PERSON] договір про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власністю подружжя між ним та колишньою дружиною [PERSON] не укладався, тому позивач зазначає, що є всі підстави вважати, що спадкодавцю у спільній сумісній власності на спірну квартиру належала Ѕ частка. Таким чином, у зв`язку з неможливістю оформити свої спадкові права, позивач і вимушена звернутися до суду для захисту свої прав та інтересів. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 05 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 21 жовтня 2021 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Гонтара В.М., справу №537/2931/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , за участю третьої особи - Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори, про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності на квартиру та визнання в порядку спадкування за законом права власності на частину нерухомого майна передано судді Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області Хіневичу В.І.для вирішення питання про об`єднанняз цивільною справою №537/3142/21 за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи - державного нотаріуса Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Ющенко В.М. про визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування. Ухвалою судді Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області Хіневича В.І. від 06 грудня 2021 року відмовлено у об`єднанні в одне провадження цивільної справи №537/3142/21 та №537/2931/21, з тих підстав, що вимоги позивачів є самостійними та не співвідносяться як основна та похідна, та можуть бути розглянуті окремо. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача - адвокат Гонтар В.М. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник - адвокат Маслій В.М. в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи. Представник відповідачів Маслій В.М. завчасно надав суду заяву, згідно якої просив суд розглянути справу без його участі та без участі відповідачів та вказав, що проти задоволення позовних вимог він та відповідачі не заперечують. Судові витрати прохають залишити за позивачем. Представник третьої особи - Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, однак завідувач державної нотаріальної контори Власенко Н. завчасно направила до суду клопотання, згідно якого просила суд розглянути справу за відсутності представника нотаріальної контори та вказала, що при ухваленні рішення нотаріальна контора покладається на розсуд суду. Суд, приймаючи до уваги думку позивача [PERSON] та її представника - адвоката Гонтара В.М., думку відповідачів [PERSON] , [PERSON] та їх представника - адвоката Маслія В.М., думку представника третьої особи - Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Власенко Н., вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно із частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних та оспорюваних прав, свобод та інтересів. Відповідно до статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 02 березня 2005 року по справі №2-790, яке набрало чинності 03 квітня 2005 року, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Як вбачається з вказаного рішення, [PERSON] вступив в житлово - будівельний кооператив для будівництва квартири на склад сім`ї з трьох осіб і у 1989 році він отримав на склад сім`ї з трьох чоловік двокімнатну квартиру [ADDRESS] . В 1990 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Вказаним рішенням суду було визнано за [PERSON] право власності на жилу кімнату площею 11,6 кв.м в кооперативній квартирі [ADDRESS] та визнано за [PERSON] право власності на жилу кімнату площею 16,8 кв.м в кооперативній квартирі [ADDRESS] . Приміщення кухні, ванної кімнати, туалету, комірки та коридору в кооперативній квартирі [ADDRESS] залишено в загальному користуванні [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08 липня 2019 року Кременчуцьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Полтавській області. Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлим [PERSON] підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 28 вересня 1990 року Палацом шлюбів Кременчуцької міської ради народних депутатів; паспортом позивача серії [NUMBER] , виданим Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області 28 листопада 1998 року, в якому на сторінці десять міститься відмітка про те, що 28 вересня 1990 року позивачем укладено шлюб з [PERSON] . Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] звернулися до Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді частки на квартиру [ADDRESS] , що належала померлому [PERSON] . Однак постановою від 12 квітня 2021 року за вихідним №525/02-31 нотаріус Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Ющенко В. відмовила у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що з поданих заявниками документів не можливо встановити яка частка (в простих дробах) належала померлому [PERSON] . Нотаріусом було встановлено, що Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою 09 серпня 2019 року заведена спадкова справа №318/2019 після померлого [PERSON] . Спадкоємцями за законом є дружина померлого - [PERSON] - на 2/3 частки у спадщині, з урахуванням відмови сина померлого [PERSON] на користь дружини померлого, та син померлого [PERSON] - на 1/3 частку у спадщині. Інших спадкоємців, передбачених законом, немає. Заявлене спадкове майно, а саме квартира [ADDRESS] , на підставі рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 02 березня 2005 року, належить померлому [PERSON] , за яким визнано право власності на жилу кімнату площею 11,6 кв.м в кооперативній квартирі [ADDRESS] та [PERSON] , за якою визнано право власності на жилу кімнату площею 16,8 кв.м в кооперативній квартирі [ADDRESS] . Приміщення кухні, ванної кімнати, туалету, комірки та коридору в кооперативній квартирі [ADDRESS] залишено в загальному користуванні [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим, спадкоємцями надано витяг про реєстрацію право власності на нерухоме майно, виданий КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 04 квітня 2006 року №10296690, в якому зазначено, що квартира [ADDRESS] перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] . Оскільки при оформленні спадщини як за законом так і за заповітом, свідоцтво про право на спадщину видається із зазначенням частки майна, яке переходить до спадкоємця, у зв`язку з тим, що немає можливості встановити, яка частка (в простих арифметичних дробах) належала померлому [PERSON] вищевказаній квартирі, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та роз`яснено заявникам процедуру вирішення даного питання в судовому порядку. Дійсно, як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №10296690 від 04 квітня 2006 року, виданого Комунальним підприємством «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації», квартира [ADDRESS] перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] без визначення часток кожного з них. Частиною 1 статті 368 Цивільного кодексу України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності спільною сумісною власністю. Згідно з частиною 3 статті 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям під час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 2 статті 370 Цивільного кодексу України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної сумісної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою чи меншою - частки визначаються рівними. Згідно статті 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до частини 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не маж обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В судовому засіданні встановлено та сторонами визнано той факт, що за життя спадкодавця [PERSON] договір про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, між ним та його колишньою дружиною - відповідачем по справі - [PERSON] не укладався. Обставини, які б мали істотне значення та впливали на розмір частки, суду не повідомлено, не встановлено домовленості або договору між співвласниками квартири за життя [PERSON] про відступ від рівності часток. Відтак є всі підстави вважати, що померлому у спільній сумісній власності на спірну квартиру належала Ѕ частка, та після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на Ѕ частину квартири [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність в повному обсязі в судовому засіданні факту, що [PERSON] , який помер [INFO] , належить Ѕ частка квартири [ADDRESS] . Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Згідно зі статтею 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1222 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Виходячи зі змісту статей 1217, 1222 Цивільного кодексу України, а також статті 1266 Цивільного кодексу України, позивач являється спадкоємцем після померлого [PERSON] . Згідно статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як вже встановлено судом, нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] , що належала [PERSON] , який помер [INFO] . При винесенні постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори встановлено коло спадкоємців за законом після померлого [PERSON] . Ними є: дружина померлого [PERSON] , син померлого - [PERSON] та син померлого від першого шлюбу - [PERSON] . Як вбачається з вказаної постанови нотаріуса , [PERSON] відмовився від частки у спадщині на користь дружини померлого - [PERSON] . З урахуванням вказаної відмови [PERSON] , спадкоємці претендують на спадщину після померлого [PERSON] в таких розмірах: [PERSON] - на 2/3 частки у спадщині, [PERSON] - на 1 /3 частку у спадщині. Спадщину вказані особи прийняли в встановлені законом строки. В силу частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до вимог частини 1 статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, доведеність в повному обсязі в судовому засіданні факту, що [PERSON] , який помер [INFO] , належить Ѕ частка квартири [ADDRESS] , а також те, що [PERSON] є такою, що прийняла спадщину після померлого [INFO] [PERSON] , суд приходить до висновку, що позов є законним та обґрунтованим, та за позивачем необхідно визнати право власності на спадкове майно, а саме на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved