Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. 09 березня 2021 року, зареєстрованого реєстрі за №5000, про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» 11163 грн. 50 коп заборгованості. Позов обгрунтований тим, що правовідносини позивача із ТОВ "ФК\~«Аланд"\~є спірними,\~виконавчий напис\~вчинений протиправно. Позивач заперечує існування заборгованості, у виконавчому написі зазначена інша адреса його проживання в м.Києві, при цьому його місце проживання в м.Ніжині. Зобов"язання [PERSON] перед ПАТ "Платинум Банк" по кредитному договору від 18 липня 2014 року виконані в повному обсязі, останній не отримував повідомлень про відступлення права вимоги. Позивач є військовослужбовцем, у зв"язку з чим банки не повинні нараховувати проценти та штрафи. Просить розглянути справу за відсутності, позов задовольнити та стягнути судові витрати, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Згідно ст.ст.19, 274\~ЦПК\~України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, про судовий розгляд відповідач сповіщений, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованного повідомлення від 14 грудня 2021 року, відповідачем не подано заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення. Інформація про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. Враховуючи викладене та позицію позивача [PERSON] згідно позовної заяви в судовому засіданні встановлені підстави згідно ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247\~ЦПК\~України не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивачем по справі є [PERSON] , [INFO] , учасник бойових дій згідно посвідчення від 17 серпня 2018 року, останнім 18 липня 2014 року укладений кредитний договір із ПАТ «Платинум Банк» №1309/2872DCLRKРТ, строк повернення кредиту-05 січня 2020 року. Позивачем суду подані копії квитанцій щодо його сплати на користь ПАТ «Платинум Банк» 10 листопада 2014 року 750 грн., 10 червня 2016 року 500 грн., 02 березня 2016 року 420 грн., 27 березня 2015 року 850 грн., 18 травня 2015 року 500 грн., 08 жовтня 2015 року 400 грн., 06 листопада 2015 року 600 грн., 11 червня 2015 року 300 грн., 13 листопада 2015 року 250 грн., 01 липня 2015 року 900 грн.. 09 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинений виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №5000, про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» 11163 грн. 50 коп заборгованості за кредитним договором 1309/2872DCLRKРТ від 18 липня 2014 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк», правонаступником якого згідно договору відступлення прав вимоги від 02 жовтня 2019 року є ТОВ «Фінансова компанія «Аланд». Сума заборгованості з 12 жовтня 2019 року по 05 лютого 2021 року становить 10663 грн. 50 коп, з якої 10607 грн. 50 коп простроченої заборгованості за сумою кредиту, 56 грн. простроченої заборгованості за відсотками. Також стягнуто 500 грн. за вчинення виконавчого напису. Загальна сума стягнення 11163 грн. 50 коп. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Спір між сторонами виник щодо неправомірності вчинення виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 88 Закону України Про нотаріат визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями-не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису-це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису-надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника-це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками-наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням зазначеного та приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України Про нотаріат захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог боржника. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження №61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень- письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Матеріали справи не містять відомостей з відповідними доказами щодо повідомлення [PERSON] зі сторони ПАТ «Платинум Банк», а в подальшому і відповідача ТОВ "Фінансова компанія «Аланд» про наявність заборгованості по кредитному договору від 18 липня 2014 року у розмірі 10663 грн. 50 коп, строк повернення по якому 05 січня 2020 року, наявності договорів відступлення прав вимоги по даному кредитному договору, тобто докази щодо направлення позикодавцем листа-повідомлення з вимогою сплатити борг і отримання/неотримання позичальником такого листа,-суду не подані, також суду не подані докази щодо обрахування заборгованості за кредитним договором в межах строку його дії, правомірності нарахування відсотків саме в межах строку кредитного договору, нарахування заборгованості із врахуванням проплат позивача, при цьому відповідачу надана можливість представити свою позицію по справі за умов, які не ставлять його в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. Також судом враховуються положення ч.ч.1, 2 ст.1082 ЦК України, якими передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Принцип змагальності згідно ст.12 ЦПК України забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. За таких обставин безспірність заборгованості та відповідальності позивача по кредитному договору, як обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису,-відсутня, що є підставою для задоволення позову та визнання виконавчого напису від 09 березня 2021 року таким, що не підлягає виконанню. При вирішенні питання про розподіл судових витрат судом враховуються положення ст.ст.133, 141 ЦПК України, відповідно до яких, зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову-на відповідача; у разі відмови в позові-на позивача; у разі часткового задоволення позову-на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачені 908 грн. та 454 грн. (за заяву про забезпечення позову) судового збору, всього 1362 грн., які відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню на його користь із відповідача.

Outcome: approved