Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

У червні 2019 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом з урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з [PERSON] вартість матеріальнго збитку у розмірі 299 877, 34 грн., моральну шкоду 20 000,00 грн., 1 500,00 грн. - вартість надання послуг по проведенню експертного дослідження, судовий збір у розмірі 2 998,77 грн. та 768,40 грн. В обгрунтування посилалася на те, що 17.03.2019р. на вул.Доківська в смт. Коцюбинське Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів марки «Toyota Camry» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Volkswagen Jetta » д/н [NUMBER] , припаркований. Вина [PERSON] у даній ДТП підтверджується постановою Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 12.04.2019р. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Страховий капітал» відповідно до полісу АМ/003723799 ліміт відповідальності 100 000,00 грн. 18.03.2019р. [PERSON] звернулася до ПрАТ «СК «Страховий капітал» з повідомленням про настання страхового випадку. 25.04.2019р. позивач звернулася до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, надавши всі необхідні документи. Таким чином, ПрАТ «Страховий капітал» відповідно до умов полісу АМ /003723799 має здійснити виплату страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності 100 000,00 грн. Однак вказана страхова компанія за систематичне та грубе порушення законодавства в сфері надання фінансовихпослуг була позбавлена права укладати договори страхування з 02.07.2019р. ПрАТ «СК «Страховий капітал» вже тривалий час не здійснює виплати страхового відшкодування, жодних коштів на користь позивача перераховано не було. Позивач вважає, що у разі, якщо страхова компанія позбавлена ліцензії, виключена із МТСБУ, перебуває у стані припинення (банкрутства), фактично не здійснює діяльності, потерпілий може звернутися з позовом про стягнення шкоди безпосередньо до особи, яка її завдала. Відповідно до звіту № 54/60.03.19 від 29.03.2019р. вартість матеріального збитку складає 298 377,34 грн. Просить задовольнити позов. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 24.06.2019р. відкрито провадження у вказаній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 27.01.2020р. здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін вказаної справи в порядок загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 07.07.2021р. закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 17.03.2019р. о 16.00 год. в смт. Коцюбинське по вул.Доківська [PERSON] , керуючи автомобілем «Toyota Camry» д/н [NUMBER] не вибрав безпечну швидкість руху не врхував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Volkswagen Jetta » д/н [NUMBER] , чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР. Автомобілі отримали механічні пошкодження. Винним у вищенаведеному ДТП згідно постанови Ірпінського міського суду Київської області від 12.04.2019р. визнано [PERSON] /а.с.8/. Встановлено, що на момент ДТП відповідальність [PERSON] була застрахована у СК «Страховий капітал». [PERSON] звернулася до СК «Страховий капітал» із повідомленням про настання випадку та повідомила про дорожньо-транспорту пригоду, яка відбулась 17.03.2019р/а.с.34/. 25.04.2019р. позивач подала заяву до страхової про виплату страхового відшкодування /а.с.35/. Судом встановлено, що з 02 липня 2019 року ПрАТ «СК «Страховий капітал» позбавлена членства у МТСБУ у зв`язку із наявністю заборгованості по сплаті внесків та відрахувань до фондів МТСБУ. Відповідно звіту № 54/60.03.19 про оцінку вартості матеріального збитку від 29.03.2019р. вартість відновлювального ремонту та матеріального збитку становить 298 377,34 грн./а.с. 11-32/. Відповідно до п. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Відповідно до ч. 1,2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. Позивач просить стягнути з відповідача вартість матеріального збитку у розмірі 298 377,34 грн. згідно оцінки вартості матеріального збитку, в той же час відповідно до акту виконаних робіт № 000006421 від 20.11.2020р. [PERSON] було сплачено 276 630,00 грн. а тому суд вважає, що з [PERSON] підлягає стягненню фактично понесені витрати за ремонт автомобіля./а.с.132/ Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідача визнано винним у ДТП, страхова компанія не виплачує позивачу відшкодування, позов підлягає задоволенню та з відповідача підлягає стягненню 276 630,00 грн. фактично понесені витрати за ремонт автомобіля відповідно до акту виконаних робіт № 000006421 від 20.11.2020р.. Щодо стягнення моральної шкоди та витрат на правничу допомогу, слід зазначити наступне. Судом встановлено, що шкоду майну позивача - автомобілю - було завдано саме внаслідок ДТП, що сталась з вини відповідача - [PERSON] . Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. - під морально шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних страждань, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, до п. 9 даної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Також до п. 5 вищевказаної постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки доказів на підтвердження понесених моральних страждань суду не надано. Позивачем на виконання вимог статей 134, 139 ЦПК України, подано до суду підтвердження витрат на проведення експертного автотоварознавчоо дослідження у розмірі 1 500,00 грн., а тому вказані кошти підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. З відповідача на користь позивача слід стягнути 2 781, 30 грн. грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial