Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] 23 червня 2021 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] , Треті особи [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право користуванням житловим приміщенням. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, однак надала на адресу суду заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. В судове засідання третя особа [PERSON] не з`явилась, проте надала на адресу суду заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. В судове засідання третя особа [PERSON] не з`явилась, проте надала на адресу суду заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. В судове засідання третя особа [PERSON] не з`явилась, проте надала на адресу суду заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що згідно Свідоцтва серії ВСІ №675939 від 16.09.2005 року, виданого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Тітовою Т.С., зареєстрованого в реєстрі за №3502, позивачка [PERSON] є власницею 2/5 часток квартири [ADDRESS] . Справжнє підтверджується також Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22657201 від 06.05.2009 року. Як вбачається з Домової книги для реєстрації громадян, які мешкають в квартирі [ADDRESS] , в зазначеній вище квартирі зареєстрований але не проживає [PERSON] , [INFO] . Згідно Акту від 02.06.2021 року, виданого КП «ЖЕО-1», відповідач [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] з 2014 року. Факт реєстрації відповідача [PERSON] в належній на праві приватної власності квартирі позивачки порушує право останньої на вільне володіння, розпорядження і користування майном, адже позивачка [PERSON] змушена сплачувати за відповідача комунальні послуги, утримувати квартиру за власний рахунок, та не може оформити субсидію на сплату комунальних послуг. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, що мають в приватній власності житло, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у постанові № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначив, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71,72,116,156 ЖК УРСР,стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Згідно зі ст.\~72\~Житлового Кодексу\~України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Оскільки в судовому засіданні з достеменно встановлено, що [PERSON] тривалий час не проживає у спірній квартирі, не здійснює оплату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житла та не приймає участь у спільному побуті, суд вважає за необхідне визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. При цьому, суд враховує матеріальний стан позивачки, яка самостійно несе тягар утримання майна. Визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням є підставою для зняття її з реєстрації.

Outcome: approved