Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

Зміст позовних вимог: [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб. В шлюбі в них народилася троє дітей. Сімейне життя з відповідачем не склалося, через те що в них різні погляди на сімейне життя. Між ними часто виникали сварки та скандали, Не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, не цікавляться одним одного. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, примирення між ними неможливе. Наміру зберегти сім`ю з відповідачем у неї немає, вони втратили почуття любові один до одного. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер. Стислий виклад позиції позивача: Позивач в судове засідання не з`явилася, однак від неї поступила заява в якій просить справу слухати в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав зазначених в позовній заяві. Просила шлюб між сторонами розірвати, залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти розірвання шлюбу між ним та позивачем. Ствердив, що протягом 6 місяців проживають окремо, примирення між ними неможливе. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.12.2021 р. відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] , уклали шлюб 06.08.2002 року в виконкомі Чорнопотоківської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 11, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). В сторін в шлюбі народилася троє дітей: [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 7-9). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права: Відповідно до частини 9 та 10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 та 3 ст. 55 цього Кодексу дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно ч. 3 та 4 ст. 56 цього Кодексу кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум ВСУ у п. 10 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року N 11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Висновки суду: Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин. Їх шлюб існує формально. Примушування позивача до збереження шлюбних стосунків з відповідачем суперечить вимогам закону. Отже, враховуючи відсутність у сторін морально-правової основи шлюбу, яка ґрунтується на почуттях взаємної поваги та любові, взаємній підтримці та допомозі, враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, категоричну позицію сторін, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася, подальше збереження сім`ї неможливе і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України вибір прізвища позивача після розірвання шлюбу є її правом, а не обов`язком. Тому вимога позивача про залишення їй шлюбного прізвища після розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Позивачу після розірвання шлюбу необхідно залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». На підставі ст.ст. 7, 24, 55, 112, 113 СК України та

Outcome: approved