Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-23 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути заборгованість, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх кредитних зобов`язань, посилаючись на наступне. Відповідач звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву №б/н від 29.02.2008. При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. 29.02.2008 відповідачем також була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». На підставі вказаного договору, відповідачу було відкрито кредитний рахунок з початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 1700 грн. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, тому зобов`язання за вказаним договором не виконала. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 30.09.2021 має заборгованість у загальній сумі 24724,30 грн., яка складається з наступного: 1187,26 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 20312,80 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 3009,08 грн. - нарахована пеня; 215,16 грн. - нарахована комісія. Враховуючи те, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, кредитодавець вважає за необхідне зменшити суму нарахованої пені до 30 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «Приватбанк». 1.2. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Також просила відмовити у задоволенні позову, оскільки вона платила кредит, про що має довідку. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Відповідно до анкети-заяви від 29.02.2008, підписаної відповідачем, остання виразила згоду із тим, що вказана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. У вищевказаній анкеті-заяві наявна позначка щодо бажання отримати кредитку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та розмір бажаного кредитного ліміту 1500 грн. Також, у анкеті-заяві наявні вказівки на базову відсоткову ставку 1,9% на місяць на залишок заборгованості. 29.02.2008 відповідачем також підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», з якої вбачається, що пільговий період становить до 55 днів, в якій вказано, що у вказаний період нарахування відсотків здійснюється за ставкою 0,01 річних. Базова відсоткова ставка на місяць становить 1,9 %; комісія за кредитне обслуговування (щомісячна): 1% на залишок заборгованості, непогашеної протягом пільгового періоду; розмір щомісячних платежів: 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн.; строк внесення щомісячних платежів: до 25 числа місяця, наступного за звітним; комісія за зняття готівкових в банкоматах та пунктах видачі готівки Приватбанк: 3% від суми операції; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості: пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) - це базова процентна ставка по договору/ 30 - нараховується за кожен день прострочки кредиту та пеня (2) - 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць, нараховується 1 раз на місяць за наявності прострочки по кредиту чи процентам 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму більше ніж 50 грн.; процентна ставка (на місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування становить 2,85 %. 2.2. Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» за картковим рахунком № [NUMBER] , відкритим на ім`я [PERSON] , змінювався кредитний ліміт наступним чином: 29.02.2008 - 1500 грн., 23.12.2008 - 1700 грн., 26.12.2008 - 1700 грн., 10.01.2009 - 1500 грн., 27.01.2009 - 1500 грн., 17.06.2009 - 1190 грн., 07.11.2019 - 0 грн. З розрахунку заборгованості за договором від 29.02.2008, укладеним між Приватбанком та [PERSON] , вбачається, що на думку позивача, станом на 30.09.2021 заборгованість відповідача у загальній сумі становила 24724,30 грн., яка складається з наступного: 1187,26 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 20312,80 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 3009,08 грн. - нарахована пеня; 215,16 грн. - нарахована комісія. 2.3. Разом з тим, 04.01.2022 сторони уклали додаткову угоду № 1, в якій визначили, що з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, заборгованість станом на дату підписання додаткової угоди встановлюється у розмірі 4270 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом в сумі 1187,26 грн., відсотків 249,04 грн., неустойки 563,70 грн. та судових витрат в сумі 2270 грн. Згідно квитанції від 05.01.2022 [PERSON] сплатила 4270 грн. на рахунок, вказаний у додатковій угоді. Факт сплати відповідачем вказаних коштів додатково підтверджується відповідною довідкою, виданою банком. 3. Релевантні джерела права 3.1. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно із статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 3.2. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 викладена правова позиція, яка зводиться до того, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору між сторонами АТ КБ «Приватбанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII (в редакції станом на час підписання відповідачем анкети-заяви), в аспекті повідомлення споживача про зміст конкретних Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору, зі складовими якого він взагалі не був ознайомлений. Тобто, надані банком Умови та Правила надання банківських послуг не є частиною укладеного між сторонами договору. Проте, як зазначає Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. 3.3. У постанові Верховного Суду від 09 червня 2021 року по справі № 414/496/20 вказано, що спростовуючи доводи позивача щодо розмірів заборгованості за кредитом та відмовляючи у задоволенні позову про стягнення непогашеного кредиту (тіло кредиту), суд з наданого розрахунку встановив, що відповідач отримувала кредитні кошти та користувалася ними, при цьому фактично сплачена сума коштів на погашення боргу склала 10657,58 грн., тоді як банк просив стягнути заборгованість за непогашеним кредитом у розмірі 5675,04 грн. Однак, спростовуючи доводи позивача в цій частині, суди попередніх інстанцій вийшли за межі вимог частин першої, другої, п`ятої статті 12, частин першої, сьомої статті 81 ЦПК, оскільки відповідач участі у справі не брала і будь-яких заперечень щодо вимог позивача про стягнення суми боргу не подавала. Ураховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, наявні правові підстави для стягнення суми непогашення тіла кредиту. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Із урахуванням правової позиції, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд доходить висновку про те, що надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг не є частиною укладеного між сторонами договору. Разом з тим, підписавши анкету-заяву та довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» відповідач [PERSON] добровільно погодилася на умови договору, яким сторони погодили відсоткову ставку за користування кредитними коштами, розмір комісії, порядок, строк повернення коштів, строк кредитування, та взяла на себе відповідні зобов`язання. Договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним. На підставі вищевказаної заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку. З виписки по рахунку відповідача, а також зі змісту банківського розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що відповідач після отримання картки здійснювала операції як щодо зняття готівки з карткового рахунку, так й частково погашала заборгованість по кредиту. Разом з тим, 04.01.2022 сторони уклали додаткову угоду, в якій визначили заборгованість у розмірі 4270 грн. Вказана сума була сплачена відповідачем 05.01.2022, що підтверджується відповідними квитанцією та довідкою. Тобто, сторони узгодили нову суму боргу у спірних правовідносинах, яку відповідач повністю погасила. Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідач станом на час розгляду справи повністю оплатила суму боргу та судові витрати. 5. Розподіл судових витрат 5.1. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням від 26.10.2021 про сплату судового збору в сумі 2270 грн. Згідно додаткової угоди відповідач повністю оплатила судові витрати, а тому стягувати їх немає необхідності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed