Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з цією позовною заявою. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку [ADDRESS] , який відноситься до типу робочого двору. Станом на 25 березня 2021 року в житловому будинку [ADDRESS] , [PERSON] була зареєстрована одна. За життя [PERSON] склала заповіт, за яким усе своє майно, що буде їй належати на день її смерті, де б воно не знаходилось та з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом матиме право заповіла дітям [PERSON] та [PERSON] . Позивач є спадкоємцем за заповітом. [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на його користь. Спадщину позивач прийняв, спадкова справа відкрита у приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Чуєнко Л.А. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , позивачу відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Саме тому позивач звернувся до суду та просить судовим рішенням визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . У підготовче судове засідання позивач не з`явився, але до початку підготовчого судового засідання подав до суду заяву, у якій зазначив, що він підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача Мринської ОТГ в особі Мринської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області у підготовче судове засідання не з`явився, але направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника Мринської сільської ради та визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд проводить підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд проводить судове засідання за відсутності учасників справи та вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення. Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок. Судом установлено, що житловий будинок\~ [ADDRESS] відносився до типу робочого двору, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мринської сільської ради Ніжинського району\~ Чернігівської області № 725/03-08 від 05 листопада 2021 року (а. с. 7). Згідно з довідками виконавчого комітету Мринської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 723/03-08 від 04 листопада 2021 року та № 726/03-08 від 05 листопада 2021 року станом на 25 березня 2021 року [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та числилась головою домогосподарства (а. с. 6, 8). Порядок реєстрації нерухомості в Української СРСР регулювався Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.66 затвердженої Заступником Міністра комунального господарства Української РСР В.Романовим 31 січня 1966 р. та погодженої Заступник Голови Верховного суду Української РСР Р. Сіденком 15 січня 1966 р., яка втратила чинність 13.12.95. Відповідно до п. 6 зазначеної Інструкції «Не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані». Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності. П. 20 зазначеної Інструкції було визначено порядок реєстрації у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу: «при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих бюро технічної інвентаризації складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам». Отже, наявність запису в погосподарській книзі сільської Ради, є достатньою підставою для реєстрації права власності при включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу. Цей пункт підтверджує, що факт наявності запису в погосподарській книзі є достатнім обґрунтуванням права власності на будинки в сільській місцевості. Документом, який підтверджує належність даного житлового будинку [PERSON] є довідка № 726/03-08 від 5 листопада 2021 року, видана виконавчим комітетом Мринської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про те, що згідно з погосподарською книгою № 8 житловий будинок [ADDRESS] , дійсно належав померлій [PERSON] , яка померла [INFO] . [INFO] в с. Мрин Носівського району Чернігівської області у віці 84 роки померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] \~ (а. с.\~ 5). У п. 1 Постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум ВСУ роз`яснює, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 18 листопада 2009 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого\~\~ комітету\~\~ Мринської\~\~ сільської ради Носівського району Чернігівської області Шиян О.М., зареєстрований в реєстрі за № 60, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла в рівних частинах дітям [PERSON] та [PERSON] (а. с. 11). Заповіт є чинним, його не змінено й не відмінено, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 35-38). Отже, спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Із копії спадкової справи до майна померлої [PERSON] № 51/2021, заведеної приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Чуєнко Л.А., убачається, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , подавши у встановлений законодавством шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до відповідного органу нотаріату. [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини за заповітом та за законом після смерті [PERSON] на користь [PERSON] , подавши заяву до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Чуєнко Л.А. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , немає. [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку (а. с. 30, 40, 43). Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. У судовому засіданні встановлено, що позивач звертався до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Чуєнко Л.А. із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , Однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки в матеріалах справи відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, що підтверджується постановою приватного нотаріуса\~\~ Ніжинського\~\~\~ районного\~\~\~ нотаріального\~\~\~ округу\~\~ Чернігівської\~ області Чуєнко Л.А. № 434/02-31 від 12 листопада 2021 року (а. с. 19). Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини відповідно до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Матеріали справи підтверджують, що на будинок [ADDRESS] \~ виготовлена технічна документація (а. с. 14-16). Ринкова вартість вказаного житлового будинку станом на 11 листопада 2021 року становить 85000 грн., що підтверджується копією звіту про незалежну оцінку (а. с. 17). Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема, шляхом визнання права. Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у сумі 908 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а. с. 4). Ураховуючи, що заява відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Outcome: approved