Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-30 00:00:00

У грудні 2021 р. представник Концерну «МТМ» звернувся до суду з позовом, про стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку заборгованості за комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в розмірі17 563 грн. 38 коп. та понесені судові витрати в сумі 2 270,00 грн. В позові зазначає, що відповідачі зареєстровані за адресою [ADDRESS] . За період з 01.09.2016р. по 01.11.2021р. позивач надав відповідачам послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води на загальну суму 33 044 грн. 93 коп. Відповідачі як споживачі цих послуг, здійснили оплату за надані послуги частково в сумі 15 481 грн. 55 коп. Загальна сума заборгованості складає 17 563 грн.38 коп. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р. передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, за настає за розрахунковим місяцем. Посилаючись на те, що відповідачі є споживачами послуг за адресою [ADDRESS] , цей факт є безспірним та беззаперечним, позивач просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у сумі 17 563 грн.38 коп. та судові витрати в сумі 2270,00 грн. Ухвалою від 28.12.2021 р. відкрито провадження і справа призначена до розгляду на 31.01.2022 р. з викликом (повідомленням) сторін. 27.01.2022 до суду надійшла заява, за змістом якої відповідач [PERSON] позов не визнає, просить суд застосувати строки позовної давності, оскільки термін за який позивач просить стягнути заборгованість перевищує три роки та відмовити у позові в повному обсязі. Просить справу розглядати без її участі. Клопотань від учасників справи не надходило. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] . За період з 01.09.2016р. по 01.11.2021р. позивач надав відповідачам послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води на загальну суму 33 044 грн. 93 коп. Відповідачі як споживачі цих послуг, здійснили оплату за надані послуги частково в сумі 15 481 грн. 55 коп. Загальна сума заборгованості складає 17 563 грн.38 коп (а.с.5). Відповідно до довідки позивача Концерном «Міські теплові мережі» відкрито особовий рахунок № [NUMBER] як на особу, яка є споживачем послуг, які за адресою: [ADDRESS] надає Концерн «МТМ» (а.с.4). Згідно з витягом з особового рахунку № [NUMBER] та розрахунком суми нарахувань оплат та накопиченої заборгованості, за вказаним рахунком заборгованість відповідачів перед позивачем за надані послуги за період 01.09.2016 по 01.11.2021 становить 17 563,38 гривня. Пунктом 2.1 Статуту Концерну "Міські теплові мережі", затвердженого розпорядженням Запорізького міського голови № 99р від 08.04.2013 року, визначено, що основною метою діяльності концерну "МТМ" є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну. Згідно з п. 1 Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, з наступними змінами та доповненнями, ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець) і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відносяться до комунальних послуг. Пунктом 18 Правил встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 1 ст. 525 ЦК України). Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Період, за який позивачем нараховано заборгованість відповідачам за надані послуги, припадає на дію двох різних ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»: до 01.05.2019р. діяв закон № 1875-ІУ, з 01.05.2019р. закон № 2189-УІІІ. За приписами пункту 1 частини першої статті 20 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-IV "Про житлово-комунальні послуги" (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частиною третьою статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За положеннями ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-УІІІ ( ч. 1, 2 статті 7) споживач одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів та у зв`язку з цим обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; (ч. 1 ст. 9) споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 Житлового кодексу Української РСР. Отже, згідно із зазначеними нормами законів споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. З огляду на вказане суд приходить до висновку, що хоча договір між сторонами про надання послуг не укладався, Концерн "Міські теплові мережі" надавав відповідачам як споживачам за вказаною адресою послуги з централізованого опалення та водопостачання, а відповідачі такі послуги прийняли, від їх отримання не відмовлялись, а тому повинні нести обов`язок із сплати за комунальні послуги, надані Концерном "Міські теплові мережі". Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 та від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Стосовно заяви відповідача щодо застосування судом строку позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно з ч. 1 ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 255 цього Кодексу. Частинами 1, 2 ст. 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Таким чином, положеннями ЦК України встановлено право позивача звернутися до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання протягом трьох років з моменту, коли позивач дізнався про порушення свого права. Згідно із пунктом 38 Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, споживач здійснює оплату за спожиту послугу щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Такі ж приписи містяться в обох Законах «Про житлово-комунальні послуги». З огляду на зазначене, оскільки положеннями чинних нормативно-правових актів встановлено обов`язок споживача вносити плату за надані послуги з централізованого теплопостачання та постачання гарячої води щомісячно, а саме за попередній місяць послуги сплачуються у наступному місяці, то про порушення свого права на отримання плати за надані послуги позивач міг дізнався кожного наступного місяця за послугами за попередній місяць. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Як встановлено судом із відомостей по особовому рахунку [NUMBER] , відповідачі за надані житлово-комунальні послуги за період з вересня 2016 по грудень 2018 року включно здійснювали періодичну оплату за надані послуги. Суду не надано даних, які б підтверджували, що ці платежі здійснені не на погашення (визнання) існуючої заборгованості, а на сплату зобов`язання, яке виникає щомісячно за споживання гарячої води або теплопостачання в опалювальний період, тому суд приходить до висновку, що відбулося переривання перебігу позовної давності щодо загальної суми заборгованості. Відповідно до ст.. ст.12, 13 ЦПК України, до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. Про необхідність урахування зазначених конституційних положень судам роз`яснено в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про підготовку цивільних справ до судового розгляду». На час розгляду справи надані позивачем докази та розрахунки не спростовані відповідачами, які, в свою чергу, не надали доказів щодо повної або часткової оплати заборгованості. Аналізуючи наведене суд встановив передбачені законом підстави для стягнення з відповідачів суми боргу за комунальні послуги. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір. На підставі ст.322,525,526,629 ЦК України,ст.162 ЖК України,Закону України «Про комунальні послуги», ст.12,13,95,141,279 ЦПК України,суд -

Outcome: approved