Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом в якому просив суд: стягнути з відповідача на користь товариства з обмежено відповідальністю Фірма «Т.М.М.» заборгованість за Договором № 52ж/Вл49а-05 про участь у витратах на утримання житлового будинку і прилеглої території від 17.10.2005 у розмірі 90287 грн. 27 коп. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Разом з тим, 17.10.2005 між позивачем та відповідачем укладено Договір № 52ж/Вл49а-05 про участь у витратах на утримання житлового будинку і прилеглої території, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надавати послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, додаткових послуг та послуг з теплопостачання, постачання гарячої води й водовідведення, а відповідач зобов`язувався сплачувати за такі послуги. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість за надані послуги, яку у добровільному порядку не сплачує, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на свою користь вказаної заборгованості. Ухвалою суду від 25.03.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов до таких висновків. Згідно п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ч. 2-4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Починаючи з 25.07.2005 Фірма «Т.М.М.» надає житлово-комунальні послуги та інші послуги в будинку за адресою: [ADDRESS] відповідно до Акту про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 26.08.2005. 17.10.2005 між Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальність та [PERSON] укладено Договір № 52ж/Вл49а-05 про участь у витратах на утримання житлового будинку і прилеглої території, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надавати послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, додаткових послуг та послуг з теплопостачання, постачання гарячої води й водовідведення. Згідно умов вказаного договору, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений цим договором строк. Зокрема, відповідно до п. 3.1. Договору, споживач сплачує спожиті послуги до 10-го числа наступного місяця в сумі, указаної у наданому рахунку на оплату послуг, яка є одночасно актом наданих послуг. Проте, всупереч умовам договору, відповідач не виконала свої зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг, в наслідок чого станом на 30.05.2019 утворилась заборгованість на загальну суму 90287,27 грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків. Разом з тим, у зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань по сплаті житлово - комунальних послуг позивачем було направлено на адресу відповідача претензію про сплату заборгованості від 06.03.2019, однак остання залишилася без задоволення. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Положеннями ст.ст. 151, 162 ЖК УРСР встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Оплата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 179 ЖК УРСР, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватизованого житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, з наступними змінами, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п.30 Правил, споживач зобов`язаний: 1) оплачувати послуги в установлені договором строки; 2) забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; 3) дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; 4) забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; 5) у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; 6) виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства. Згідно із п.5) ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Зміст положення частини четвертої статті 319 ЦК України про те, що власність зобов`язує, яке має більш загальний характер, фактично розкривається через закріплений у наступній частині цієї статті принцип, що забороняє власникові використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Крім того, згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Також, у відповідності до положень п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що між позивачем та відповідачем 17.10.2005 було укладено Договір № 52ж/Вл49а-05 про участь у витратах на утримання житлового будинку і прилеглої території, умови якого позивачем було виконано, відповідач взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, у зв`язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості у розмірі 90287, 27 грн. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Враховуючи наведене та

Outcome: approved