Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-03 00:00:00

В грудні 2021 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що позивачка навчається в Чорноморському національному університеті імені Петра Могили на п`ятому курсі, на контрактній основі, у зв`язку з чим позбавлена можливості одержувати будь-які додаткові доходи для забезпечення прожиткового мінімуму. В добровільному порядку надавати матеріальну допомогу відповідач не бажає, тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 15.12.2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. 11.01.2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву згідно якого відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки він перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, на утриманні відповідача знаходиться його непрацездатна матір [PERSON] , сам він проходить реабілітацію після того як зламав ногу, крім того вказав що його середній дохід становить 6744,12 гривень, інших джерел заробітку він не має, а також виплачує аліменти на утримання ще однієї доньки в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку. 01.02.2022 року до суду надійшла відповідь на відзив згідно якої позивачка просила задовольнити заявлені нею позовні вимоги, оскільки її батько зобов`язаний утримувати свою доньку до досягнення нею 23 річного віку за умови продовження навчання в силу положень Сімейного кодексу України. Крім того вказала що відповідач дійсно перебував на лікарняному протягом місяця, з 12.09.2021 року до 14.10.2021 року, однак станом на день подачі позову лікарняний давно закрито, а реабілітація включає в себе більш рухомий спосіб життя та массажі. Крім того вказала що всі члени нової родини відповідача мають власні доходи. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що має можливість надавати доньці допомогу, однак у меншому розмірі, ніж вона просить стягнути. Відповідач має на утриманні непрацездатну матір з якою мешкає та виплачує аліменти на іншу доньку. Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.03.2000 року [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 38). Згідно довідки № 2/5 - 10/40 від 13.09.2021 року [PERSON] дійсно є студенткою Чорноморського національного університету імені Петра Могили і зараз навчається на п`ятому курсі факультету політичних наук денного відділення за контрактом (а.с. 6). Згідно договорів (а.с. 10, 11), вартість навчання позивачки за 2021-2023 роки становить 45080 гривень. Згідно з частиною 1 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 3 статті 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [PERSON] є повнолітньою донькою відповідача, продовжує навчання, навчається на денній формі навчання на контрактній основі, тому позбавлена можливості працевлаштуватися і забезпечувати себе самостійно, мешкає у гуртожитку навчального закладу, за проживання у якому сплачує окремо. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги від батьків на час навчання. Суд зауважує, що обов`язок матеріально підтримувати свою дочку, яка продовжує навчання, однаковою мірою покладається на обох батьків, і не може бути повністю перекладений лише на матір. Суд враховує, що відповідач є працездатною особою, працевлаштований, визнає ті обставини, що здатний заробляти кошти і час від часу надає фінансову допомогу дітям. Відповідач не позбавлений можливості сплачувати аліменти, які будуть вираховуватись з фактично отриманої ним заробітної плати, отже, відповідач має можливість виконувати свій батьківський обов`язок, передбачений статтею 199 СК України. Визначаючи розмір аліментів, які мають стягуватись з відповідача, враховуючи вищенаведені обставини, а також наявність у відповідача ще однієї доньки, на утримання якої якої відповідач сплачує аліменти за рішенням суду, наявність на утримання у відповідача непрацездатної особи - матері, суд вважає, що справедливим та обґрунтованим буде стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/6 частки від його доходу (заробітку) щомісячно. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. На підставі ст.141 ЦК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 992 гривні 40 копійок судового збору, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору.

Outcome: partial