Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу з тих підстав, що як стверджує 24.11.2015 вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрували в Бершадському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькій області, актовий запис № 104. Сімейне життя у них не склалось. Вони як подружжя після реєстрації шлюбу взагалі разом не проживали. Виявилось, що у них різні погляди на подружнє життя, вони проживають в різних населених пунктах. Їх шлюб носить виключно формальний характер, його збереження є неможливим та таким, що суперечить їх інтересам, тому немає потреби надавати їм строк на примирення. Відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи РАЦС, у них виник конфлікт інтересів. Просить розірвати укладений між ними шлюб та після розлучення залишити їй прізвище [PERSON] . Ухвалою судді від 10.11.2021 відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження, запропоновано відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати до суду відзив на позовну заяву, роз`яснено наслідки ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, право пред`явити зустрічний позов. Відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого в позові його дружина [PERSON] аргументує причини розлучення тим, що їх шлюб носить виключно формальний характер і що вони взагалі не проживали разом однією сім`єю після реєстрації шлюбу, що є недостовірною інформацією, тим самим позивач вводить суд в оману та обгрунтовує позов не правдивими фактами. Їх з [PERSON] шлюб не був формальним, між ними були почуття любові та взаємоповаги, тому вони й вирішили створити сім`ю, одружитись та будувати міцні сімейні відносини і мали плани на майбутнє. З 24.11.2015 вони проживали разом однією сім`єю та вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. У зв`язку з даними обставинами він заперечує проти зазначених позивачкою в позовній заяві аргументів щодо формальності шлюбу та проживання окремо після реєстрації шлюбу. Дані обставини не відповідають дійсності. Однак у зв`язку з тим, що на сьогоднішній день між ним та позивачкою зникли почуття любові та взаємоповаги, подальше сімейне життя неможливе та суперечить їх інтересам так як вони не бачать спільного майбутнього разом. Виходячи з того, що продовження шлюбу з позивачкою не відповідає його інтересам, вони більше не сім`я і їх нічого не пов`язує, він заперечує проти вимоги його дружини залишити прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу. Тому проти обставин, викладених в позовній заяві позивачкою він заперечує, позовну вимогу про залишення прізвища [PERSON] після розлучення вважає такою, що не підлягає задоволенню, але позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує. Учасникам справи роз`яснено, що відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторонам роз`яснено також, що за клопотанням однієї зі сторін розгляд справи може проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та строки подання такого клопотання. У встановлений ухвалою термін відповідачем [PERSON] зустрічний позов не пред`явлено, від учасників справи клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надійшло. За вказаних обставин, суд, за правилами ст.279 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.11.2015, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони дітей не мають. Однією сім`єю позивачка та відповідач не проживають. Позивачка має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Сімейні стосунки сторін не склались. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам позивачки. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України та ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивачка наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення, спрямоване на розірвання шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.ст. 24, 105, 110, 113, 112 СК України,

Outcome: approved