Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

Згідно з поданою заявою в останній заявлено вимогу про встановлення наступних фактів, що мають юридичне значення: -що [PERSON] у період з 01 вересня 1990 року по 30 червня 1993 рік постійно та безперервно проживала без реєстрації (прописки) місця проживання за адресою: [ADDRESS] ; -що [PERSON] у період з 06 липня 1993 року по лютий 1997 рік включно, постійно та безперервно проживала в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] ; -що [PERSON] у період з 03 листопада 1999 року по 17 грудня 2015 року, постійно та безперервно проживав разом із своєю матерію [PERSON] в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви [PERSON] посилається на те, що в липні 2021 року вона звернулася до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради із заявою про надання житлової площі у гуртожитку [ADDRESS] , яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Дніпра. Листом-відповіддю №3116-3267 від 20 липня 2021 року, [PERSON] було роз`яснено, що нею подано не повний пакет документів, перелік яких затверджено рішенням виконавчого комітету міської ради від 23 квітня 2013 року №179 «Про врегулювання питань щодо надання житлової площі та проживання в гуртожитках комунальної власності територіальної громади м. Дніпра», у зв`язку із чим комісія з питань надання житлової площі в гуртожитках не може прийняти рішення стосовно питання порушеного у її зверненні. Як зазначено у відповіді, подані [PERSON] документи мають наступні недоліки: -відсутні довідки з усіх попередніх місць реєстрації та проживання заявника за період з 1991 по 03.1997 роки; -відсутні довідки з усіх попередніх місць реєстрації та проживання сина заявниці - [PERSON] , за період з 11.1999 до 12.2015 роки. та рекомендовано звернутися до суду. Звертаючись до суду, [PERSON] наголошує, що встановлення вказаних у цій заяві фактів необхідно для надання можливості комісії з питань надання житлової площі Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради розглянути її заяву стосовно надання їй житлової площі у гуртожитку комунальної власності територіальної громади м. Дніпра та прийняти рішенням в межах компетенції. Заявник про себе повідомляє, що вона є уродженкою м. Нитва Пермського краю Російської Федерації, яка у 1990 році у 16 - річному віці приїхала до України до рідного дядька та тітки у с. Понінка Полонського району Хмельницької області, цього ж року вступила до СПТУ №2 Хмельницької області, де навчалася з 01 вересня 1990 року по 30 червня 1993 року на денній формі навчання. Весь цей час [PERSON] постійно та безперервно проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить архівний витяг, виданий трудовим архівом Полонської міської ради. Після закінчення учбового закладу [PERSON] була направлена на практику до Дніпропетровської паперової фабрики, де вона була офіційно працевлаштована з 06 липня 1993 року. Як працівника фабрики, [PERSON] було вселено до кімнати гуртожитку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та який на той час належав до державної власності. На початку трудової діяльності, [PERSON] мала тимчасову реєстрацію (прописку), яка, починаючи з 1993 року, кожен рік поновлювалася. В листопаді 1997 р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та у зв`язку із зміною прізвища 19 березня 1998 року отримала новий паспорт громадянина України, до якого було перенесено тільки записи про постійне місце проживання. У заявниці зберіглася копія картки про прописку форми 16, в якій наявні відмітки про тимчасову прописку. Оригінал відповідної довідки повинен зберігатися у балансоутримувача Дочірнього підприємства «Каспій». Робота на Дніпропетровській паперовій фабриці є першим місцем роботи [PERSON] , куди вона була направлена у віці 19 років після закінчення Понінкіського СПТУ №2 Хмельницької області, про свідчать записи у трудовій книжці. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON] , [INFO] , який з самого народження і до цього часу проживає разом із матір`ю в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , за місцем знаходження якого дитина відвідувала дошкільні та шкільні заклади. Реєстрація місця проживання дитини відбулася з одержанням паспорту громадянина України у віці 16 років. До цього часу [PERSON] проживав разом із батьками без відповідної реєстрації, тобто за формою «А», за місцем реєстрації матері. [PERSON] працювала на Дніпропетровській паперовій фабриці з 1993 по 2009 року. Весь цей час разом із членами свої сім`ї проживала у кімнаті гуртожитку, який належав паперовій фабриці. На даний час відповідна житлова кімната є єдиним житлом для заявника та членів її сім`ї. У судовому засіданні заявник та представник заявника вимоги заяви підтримали повністю. Представник заінтересованої особи просив суд ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, [PERSON] є уродженкою м. Нитва Пермського краю Російської Федерації (що підтверджується паспортом заявника). 01.09.1990 р. [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) була зарахована на навчання, місце проживання до вступу в училище [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з трудового архіву Полонської міської ОТГ (а.с. 9). 01.11.1997 р. заявник взяла шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 12). 20.07.2021 р. [PERSON] отримала відповідь за вих. №3/16-3267 з Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради на її заяву про надання житлової площі у гуртожитку комунальної власності територіальної громади м. Дніпра , відповідно до якої надані нею документи мають недоліки: - відсутні довідки з усіх попередніх місць реєстрації та проживання з 1991 до 03.1997 р.; - відсутні довідки з усіх передніх місць реєстрації та проживання сина з 11.1999 до 12.2015 р.; - довідка з Бюро технічної інвентаризації (відповідного) органу за місцями відповідних реєстрацій (прописки) про відсутність права власності/володіння на нерухоме майно у м. Дніпропетровську в зазначенні періоди (а.с. 13). У кімнаті №28 ( [ADDRESS] ) місце проживання [PERSON] зареєстровано з 04.03.1997 р., місце проживання її сина за вказаною адресою зареєстровано з 18.12.2015 р., що підтверджується довідкою №872 від 22.04.2021 р. (а.с. 14). Відомостями про реєстрацію місця проживання підтверджується тимчасова реєстрація заявника за вказаною вище адресою з 26.10.1994 р. (а.с. 11). Допитані свідки [PERSON] та [PERSON] дали аналогічні показання, відповідно до яких вони та [PERSON] є сусідами, мешкають в гуртожитку по [ADDRESS] , [PERSON] заселилася у гуртожиток у 1993 році, та, починаючи з того часу, мешкає в ньому постійно. З 1993 р. в неї була тимчасова прописка, потім постійна. [PERSON] спочатку мешкала одна, згодом одружилася та мешкала з чоловіком та сином. Відповідно до довідки з КП «Жилсервіс -5» Дніпровської міської ради (а.с. 15) від 06.09.2021 р. №990 будівля гуртожитку по [ADDRESS] обліковується на балансі Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради з 01.09.2019 р. відповідно до рішення Дніпровської міської ради від 23.04.2019 р. №394 «Про прийняття в комунальну власність територіальної громади міста житлових будинків за адресами: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] та гуртожитку за адресою: [ADDRESS] (зі змінами, внесеними рішенням від 23.07.2019 р.), Будь-яка документація, у тому числі картотека обліку зареєстрованих осіб (картки форми А). будинком книги, ордери на кімнати на підприємстві відсутня, попереднім балансоутримувачем не передавалася. На підставі записів у трудовій книжці заявника судом встановлена трудова діяльність [PERSON] , міститься запис про прийняття заявника на роботу до Дніпропетровської паперової фабрики 06.07.1993 р. та подальші її переведення на цьому підприємстві до 31.05.2017 р. (а.с. 5-7). Процесуальні дії у справі: -ухвалою суду від 29.11.2021 р. задоволено клопотання заявника про допит свідків [PERSON] та [PERSON] . Дослідив докази, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для ухвалення рішення про задоволення заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, виходячи з наступного. Згідно з частиною першою\~статті 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Тлумачення частини першої\~статті 293 ЦПК України\~свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1\~постанови від\~\~31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в спорах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та іншої мети - ні. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: -факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення\~\~юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; -встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішення спору про право. Встановлення факту [PERSON] необхідно для підтвердження комісії з питань надання житлової площі у гуртожитках, оскільки в наданих документах виявлені недоліки (а.с. 13). Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вимоги до доказів сформульовані у ст.ст. 77-80 ЦПК України. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження обставин, що обґрунтовують вимоги заявника, останнім надані наступні докази: 1)трудову книжку (містить запис про прийняття заявника на роботу до Дніпропетровської паперової фабрики 06.07.1993 р. та подальші її переведення на цьому підприємстві до 31.05.2017 р.; 2) довідку з трудового архіву Полонської міської ОТГ Полонської міської ради від 11.03.2021 р. №239, згідно з якою заявник була зарахована на навчання 01.09.1990 р., місце проживання до вступу в училище [ADDRESS] , навчалася професії бум.маш.бум; 3)витяг з книги «Страницы истории» [PERSON] , в якій згадується про [PERSON] , як працівника Дніпропетровської паперової фабрики. Втім, надані докази у розумінні ст. 80 ЦПК України не є достатніми, тобто не є такими, що у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування. Трудова книжка це документ, що підтверджує\~трудову\~діяльність і слугує для встановлення трудового стажу особи, а не реєстрацію або її проживання за певною адресою без реєстрації місця проживання. Інші надані заявником письмові докази також позбавляють суд дійти до іншого висновку у справі, яка розглядалася. Окрім того, довідка з трудового архіву Полонської міської ОТГ Полонської міської ради містить відомості про адресу проживання заявника на певний час, відтак, за умови спору з цього питання заявник не позбавлена права на звернення до суду в порядку позовного провадження для доведення підстав наявності права на отримання житлової площі у гуртожитку. Джерела отримання доказів вичерпані. Відтак, підстави для задоволення позову відсутні. Що стосується вимоги заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] у період з 03 листопада 1999 р. по 17 грудня 2015 р. постійно та безперервно проживав разом із своєю матір`ю [PERSON] в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , то заявник не надала суду докази про право звертатися до суду в інтересах інших осіб (в даному випадку свого сина ( [INFO] ), який є повнолітнім, має цивільну процесуальну дієздатність (ч. 1 ст. 47 ЦПК України)). Відтак, заявлення вказаної вимоги має відбуватися шляхом звернення саме [PERSON] до суду або його представника. Судові витрати підлягають віднесенню на рахунок заявника (п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України).

Outcome: dismissed