Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом, вимоги за яким зменшила заявою від 07.02.2022 року, до Рівненського міського відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про зняття арешту з майна, в якому просить суд зняти арешт на все нерухоме майно з реєстраційними номерами обтяження №8206215 та №8208460 від 19.11.2008 року які накладені Відділом ДВС Рівненського міського управління юстиції відповідною до постанови про арешт майна БН від 19.11.2008 року на ім`я боржника [PERSON] (код [NUMBER] , [ADDRESS] ). В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Власниками вказаної квартири по 1/3 є її дочка, її чоловік та його сестра (Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно). [INFO] її чоловік [PERSON] помер. У лютому 2021 року, вона подала заяву про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка, пізніше їй стало відомо, що майно яке належить її чоловікові та її дочці арештоване. Вона звернулася до Рівненського міського відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) де їй повідомлено, що так дійсно на квартиру і інше майно накладались арешти, проте у наявних виконавчих провадженнях постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не виносились та за плинністю певного часу та у відсутності майна за боржником виконавчі провадження були завершені, справи передані до архіву. Їй відомо, що жоден із стягувачів не звертався до нотаріальної контори, чи то до суду з вимогою про стягнення боргу з спадкоємця. При проведенні додатково зібраних доказів встановлено, що реєстраційні номери обтяжень 8206215 та 8208460 містяться в Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. А відтак, в розділі: відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за померлим [PERSON] обліковується земельна ділянка кадастровим номером 5610100000:01:043:0423 (як спільна сумісна власність) та 1\\3 частки в квартирі за адресою [ADDRESS] . У розділі: Відомості з єдиного реєстру заборон і відчуження об`єктів нерухомого майна зазначений тип обтяження та підстава обтяження саме постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження БН 19.11.2008 року накладений Відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції - Реєстраційний номер 8206215 та 8208460. У судовому засіданні представник позивачки адвокат Шеруда О. зменшені позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. Представник відповідача Рівненського міського відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не з`явився , про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Згідно поданого відзиву вбачається, що позовні вимоги відповідач не визнає та просить відмовити у задоволенні позовних вимог . Свою правову позицію обґрунтували тим, що згідно даних АСВП (спецрозділ) у відділі перебували 3 виконавчі провадження відносно боржника [PERSON] : АСВП №480089 про стягнення штрафу 136 грн. на підставі постанови №101 від 09.09.2004 виданої Рівненським центром зайнятості, яке закінчено на підставі п.5 ч.І ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місце проживання боржника);АСВП №5503794 про стягнення штрафу в розмірі 17 грн. на підставі постанови №3- 20191 від 16.06.2006 виданої Рівненським міським судом, яке закінчено на підставі п.2 ч.І ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна); АСВП №10092457 про стягнення боргу в розмірі 340 грн. на користь Державної податкової інспекції на підставі виконавчого листа №2-а-2721 від 09.07.2008, який видано Рівненським окружним адміністративним судом, яке закінчено на підставі п.9 ч.І ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання). Відповідно до інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявна інформація про обтяження з реєстраційними номерами №8206215 та №8208460 від 19.11.2008, які накладені відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 19.11.2008. Ідентифікувати на підставі якого виконавчого документа накладено вищевказані арешти на все майно боржника неможливо, оскільки згідно даних АСВП у виконавчих провадженнях №480089, №5503794 та №10092457 постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.11.2008 не виносилась. Станом на 16.12.2021 у Відділі державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) відсутні відомості про сплату вищезазначених боргів. Виходячи з наведеного, відсутні підстави для задоволення поданого позову про зняття арештів з майна. Ухвалою Рівненського міського суду від 18.11.2021 р. позовна заява [PERSON] залишалася без руху з наданням строку для оплати судового збору. На виконання ухвали суду позивачем було сплачено судовий збір на суму 908,00 грн. та подано до суду оригінал квитанції про сплату судового збору на вказану суму. Ухвалою Рівненського міського суду від 06.07.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, та оцінивши їх в сукупності , суд прийшов прийшов до наступних висновків. Статтею 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявна інформація про обтяження з реєстраційними номерами №8206215 та №8208460 від 19.11.2008, які накладені відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 19.11.2008. Ідентифікувати на підставі якого виконавчого документа накладено вищевказані арешти на все майно боржника неможливо, оскільки згідно даних АСВП у виконавчих провадженнях №480089, №5503794 та №10092457 постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.11.2008 не виносилась. Встановлено, що реєстраційні номери обтяжень 8206215 та 8208460 містяться в Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. А відтак, в розділі: відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за померлим [PERSON] обліковується земельна ділянка кадастровим номером 5610100000:01:043:0423 (як спільна сумісна власність) та 1\\3 частки в квартирі за адресою [ADDRESS] . У розділі: Відомості з єдиного реєстру заборон і відчуження об`єктів нерухомого майна зазначений тип обтяження та підстава обтяження саме постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження БН 19.11.2008 року накладений Відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції - Реєстраційний номер 8206215 та 8208460. Відповідно до ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено вичерпний перелік підстав для зняття арешту з майна боржника. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно статті 16 ЦК України серед інших способів захисту цивільних прав є відновлення становища, що існувало до порушення. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно статті 319 ЦК України вказані права здійснюються власником на власний розсуд. Частинами першою та другою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.1.2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, позов про зняття арешту може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику ( речове право на чуже майно). Частиною першою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного в частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що стороною відповідача не спростовано доводів позивачки щодо безпідставності накладення арешту на майно, частка у якому є спадковим майном. Арешт майна порушує права власника на майно та перешкоджає у реалізації її права на прийняття спадщини. Враховуючи положення діючого законодавства, встановлені по справі обставини, суд прийшов до висновку, що арешт нерухомого майна з реєстраційними номерами обтяження №8206215 та №8208460 від 19.11.2008 року які накладені Відділом ДВС Рівненського міського управління юстиції відповідною до постанови про арешт майна БН від 19.11.2008 року на ім`я боржника [PERSON] (код [NUMBER] , [ADDRESS] ) підлягає скасуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved