Jurisdiction: civil
Date: 2022-01-24 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.03.2008 року позивач уклав з відповідачем кредитний договір, згідно з яким зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 236 400 грн. на термін до 14.03.2023 року, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені даним договором. Згідно із заявою відповідача валюту кредитного договору змінено з «гривні» на «долар США». Розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку складає 41 747, 62 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,04 % на рік на суму залишку заборгованості. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати. Відповідач повинна надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за тілом кредиту, сплати відсотків, комісії, а також інших витрат згідно з кредитним договором. У випадку порушення зобов`язань відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному щомісячному розмірі, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості. Позивач свої зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а відповідач порушила свої зобов`язання за цим договором. Тому рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.03.2019 року стягнуто з відповідача заборгованість в розмірі 17 325, 19 доларів США, нараховану станом на 03.04.2017 року за вказаним договором. Однак, оскільки останній діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання, то боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплатити 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Прострочена сума становить 17 321, 57 доларів США, а 3 % річних від простроченої суми за період з 25.06.2017 р. по 12.04.2021 року - 1 974, 66 доларів США. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати в розмірі 2 270 грн. по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився. 19.07.2021 року представник позивача Балагурак В.В. надіслала до суду письмове клопотання, в якому просить суд розглянути даний позов у порядку спрощеного провадження без виклику сторін, а в позові зазначила, що в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.4,6). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а саме за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Передбачене ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.). Таким чином, Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви. Отже, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, дійшов наступних висновків. Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 вказаного Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 вказаного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 14.03.2008 року між сторонами укладено договір про іпотечний кредит № IFJWGI0000003881. Згідно з цим договором позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 236 400 грн. на термін до 14.03.2023 року, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлені даним договором (а.с. 12-15). Відповідно до заяви відповідача від 23.10.2008 року валюту кредиту змінено з «гривні» на валюту «долар США» (а.с.16). На підставі вказаної заяви відповідача 23.10.2008 р. сторонами укладено додаткову угоду до даного договору, в якій зазначено, що розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням нагороди банку складає 41 747, 62 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.17-19). Вищевказаним судовим рішенням від 29.03.2019 року, яке набрало законної сили 16.05.2019 року, стягнуто з відповідача на користь позивача зазначений вище розмір заборгованості за вказаним кредитним договором, яка виникла станом на 03.04.2017 року (а.с.7,8). Оскільки відповідач прострочила виконання грошового зобов`язання, то на вимогу кредитора вона зобов`язана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за ввесь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, оскільки інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Прострочена сума становить 17 321, 57 доларів США, а 3 % річних від простроченої суми станом на 12.04.2021 року - 1 974, 66 доларів США (а.с.9, 10). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З аналізу наведеної норми випливає, що вона передбачає можливість стягувати за прострочення виконання грошового зобов`язання проценти річних. Розмір процентів річних визначається сторонами в договорі. Якщо сторони в договорі не передбачили сплату процентів річних та їх розмір, підлягають сплаті три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення. Тобто, приписи ст. 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок трьох процентів річних здійснюється за формулою: сума боргу ? 3% : 365 ? кількість днів. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, прострочення періодичних платежів з урахуванням встановленого законом строку позовної давності кількість днів прострочення з 25.06.2017 р. по 12.04.2021 р. складає 1388. Таким чином, три проценти річних відповідно до заявлених позовних вимог за вказаний період повинні становити 1 974, 66 доларів США, а саме: - з 25.06.2017 р. до 31.12.2019 року (17321,57х3%х920:365:100=1 309,80 USD); з 01.01.2020 р. до 31.12.2020 року (17321,57х3%х366:365:100= 519,65 USD); з 01.01.2021 р. до 12.04.2021 року 17321,57х3%х102:365:100= 145,22 USD, 11083,70 ? 3% : 365 ? 1095), і саме вказана загальна сума 3% річних підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Судом також встановлено, що позивачем за звернення з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 2 270 грн., що стверджується платіжним дорученням від 08.07.2021 року (а.с.4). Дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача в зв`язку з задоволенням позовних вимог. На підставі ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України та,

Outcome: approved